Дата документу 15.03.2019 Справа № 311/4124/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 311/4124/18
Провадження №22-ц/807/1178/19
Головуючий в 1-й інстанції - Сидоренко Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 27 грудня 2018 року, постановлену в м. Василівка у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Запорізьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи«Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про визнання права власності на частку спільного сумісного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Запорізьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про визнання права власності на частку спільного сумісного мана подружжя, в якому позивачка просить: визнати за ОСОБА_4 право власності на 7/10 частин квартири АДРЕСА_1, яка (квартира в цілому) є спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_4, залишивши за ОСОБА_5 право власності на 3/10 частини вище вказаної квартири.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2018 року поданий ОСОБА_4 позов судом залишений без руху, та позивачеві надано п'ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, викладених в описовій частині вищевказаної ухвали.

05.12.2018 року позивачем ОСОБА_4 на адресу суду подано заяву щодо усунення недоліків в редакції від 05.12.2018 року.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 06 грудня 2018 року відмолено у задоволенні заяви (клопотання) позивачки ОСОБА_4 про звільнення або відстрочення від сплати судового збору.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 06 грудня 2018 року поданий ОСОБА_4 позов судом залишений без руху, та даною ухвалою позивачу ОСОБА_4 судом фактично було продовжено процесуальний строк на десять днів для усунення недоліків позовної заяви, які викладені в описовій частині цієї ухвали суду, та спосіб усунення недоліків позовної заяви полягав у необхідності долучення позивачем до матеріалів позовної заяви оригіналу платіжного документу про сплату судового збору в розмірі 2500 гривень 00 копійок.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 27 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Запорізьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», про визнання права власності на частку спільного сумісного мана подружжя - визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_4. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2019 року це 192 100 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1921 грн. (1921 грн. Х 100 = 192 100 грн.)), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки відповідно до ухвали Василівського районного суду Запорізької області від 06 грудня 2018 року.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитися в зв'язку з наступним.

Ухвалою суду від 30 листопада 2018 року та 06 грудня 2018 року, позовну заяву ОСОБА_4 залишено без руху в зв'язку з незазначенням ціни позову та несплатою судового збору.

Між тим, слід зазначити, що разом з позовною заявою 26.11.2018 року позивачем подана заява (клопотання) про звільнення або відстрочення сплати судового збору, про наявність якої зазначено в мотивувальній частині ухвали суду від 30.11.2018 року, але рішення за заявою у вказаній ухвалі не прийнято.

Згідно ч 1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення по справі.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матер і(батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім?ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров?ю (частина 1). Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній участині першій цієї статті (частина 2).

Згідно роз'яснень, що містяться в п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки заяві (клопотанню) позивачки про звільнення чи відстрочення сплати судового збору.

Так суд, в ухвалі від 06.12.2018 року попередньо визначив суму судового збору, яка підлягає сплаті за подання позову у розмірі 2500,00 грн., не врахувавши, що сума визначена судом складає близько 75% місячного доходу позивачки (а.с.24), з врахуванням також того, що за матеріалами справи на її утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей.

Доводи позивачки викладені в заяві (клопотанні) про звільнення чи відстрочення сплати судового збору, та надані до заяви документи, давали суду підстави в тому числі і для вирішення питання щодо розстрочки сплати судового збору.

В зв'язку з наведеним, колегія суддів апеляційного суду, вважає, що суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку щодо повернення позовної заяви, який може вплинути на право ОСОБА_4 на доступ до судового захисту, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала судді скасуванню з направленням справи для вирішення питання про відкриття провадження у справі до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 27 грудня 2018 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду процесуального питання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 15 березня 2019 року.

Головуючий, суддя-доповідач С. В. Кухар

судді: О. В. Крилова

О. З.Поляков