Дата документу 15.03.2019 Справа № 332/3135/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/3135/18
Провадження №22-ц/807/1207/19
Головуючий в 1-й інстанції Марченко Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2018 року, ухвалене в м. Запоріжжі у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року Концерн «МТМ» в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Концерном «МТМ» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району здійснено за період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року постачання теплової енергії в нежитлове приміщення II підвалу загальною площею 172, 6 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Радіаторна буд.46 та належить на праві приватної власності відповідачу. Відповідач не виконує свої зобовязання по оплаті за спожиту теплову енергію. В позові позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12943,13 грн., 3 % річних у сумі 108,67 грн., інфляційних втрат у сумі 138,82 грн. та судовий збір у розмірі 1762 ,00 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2018 року в позовні вимоги, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Концерну «Міські теплові мережі» суму заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 12943,13 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Концерну «Міські теплові мережі» понесені судові витрати в розмірі 1728 грн. 94 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що факт постачання теплової енергії до належного апелянту приміщення за визначений у позовній заяві період та правильність здійснених позивачем розрахунків позивачем не доведено. Суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, взявши до уваги акт обстеження системи теплоспоживання та розрахунок теплового навантаження, виконаний Концерном «МТМ» з порушенням вимог законодавства та не надав оцінку розрахунку теплового навантаження, що виконаний ТОВ «Агат-МК».

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, Концерну «МТМ» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, зясовано їх правову природу, а апеляційна скарга зводиться до переоцінки досліджених доказів та не містить нормативно-правового обґрунтування. В звязку з наведеним Концерн «МТМ», просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2019 року це 192 100 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1921 грн. (1921 грн. Х 100 = 192 100 грн.)), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що Концерн «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району, який діє на підставі статуту здійснив постачання теплової енергії в нежитлове приміщення № 22, яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Радіаторна буд. 46, власником 57/100 частин якого, є ОСОБА_4, що підтверджується в матеріалах справи довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 118062863 від 22.03.2018 року (а.с.31-33).

Факт надання теплової енергії підтверджено актом обстеження, розрахунком теплового навантаження, актами передання теплової енергії та рахунками. (а.с. 27-30, 37-52).

Відповідачем було спожито за період жовтень 2017 року по квітень 2018 року теплової енергії на загальну суму 12943,13 грн., що підтверджується розрахунком суми основної заборгованості (а.с.34).

Відповідач на протязі всього опалювального сезону 2017-2018 рр. не виконав свої обовязки по сплаті за спожиту теплову енергію, у звязку з чим за Відповідачем виникла заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 12943,13 грн., яка стягнута відповідно до рішення суду першої інстанції.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2.1. Статуту Концерну «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови № 1589 р. від 26.07.2002 року, зазначено, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо- технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги": житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Концерном «МТМ» здійснено постачання теплової енергії відповідачу в нежитлове приміщення II підвалу загальною площею 172,6 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Радіаторна, 46 та на праві приватної власності належить ОСОБА_4.

Нежитлове приміщення відповідача розташоване у підвалі пятиповерхового житлового будинку з централізованим опаленням. Тепловикористальне обладнання нежитлового приміщення відповідача це трубопроводи подавального та зворотнього теплоносія, стояки, регістр з ребристої труби. Тобто, теплова енергія для опалення нежитлового приміщення споживається Відповідачем з цих елементів системи опалення, які є невідємною складовою централізованої системи теплопостачання всього житлового будинку, відєднання якої є неможливим. Факт надання теплової енергії підтверджено актом обстеження, розрахунком теплового навантаження, актами передання теплової енергії та рахунками. (а.с. 27-30, 37-52).

За період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року відповідачем спожито теплову енергію на загальну суму 12943,13 грн., між тим вказана сума заборгованості відповідачем не сплачена.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Позивачем було оформлено договір купівліпродажу теплової енергії та направлено на адресу відповідача з метою подальшого укладення договору між сторонами.(а.с.16-26). Договір не укладено, однак відсутність письмово оформленого договору між сторонами не свідчить про неотримання відповідачем відповідних послуг.

Опалювальний сезон в 2017-2018 роках відповідно до Рішень виконавчого комітету Запорізької міської ради № 617 від 20.10.2017 та № 151 від 04.04.2018 розпочався з 24.10.2017 і закінчився 05.04.2018. Тому надана відповідачем рецензія ТОВ «Агат-МК» розрахунку теплового навантаження на опалення виконаного Концерном МТМ не може бути прийнята до уваги оскільки зазначені в ній переобладнання по ізоляції опалювальних приладів виконані 24.07.2018 (а.с.85), тобто вже після складення розрахунку Концерном МТМ на який надано рецензію.

Належним та допустимим доказом відключення від системи централізованого опалення є акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, який в матеріалах справи відсутній, а самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати таких послуг.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 15 березня 2019 року.

Головуючий, суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: О. В. Крилова

ОСОБА_3