Постанова

Іменем України

13 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 613/608/15-ц

провадження № 61-16978св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех», Реєстраційна служба Богодухівського районного управління юстиції Харківської області,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех» на ухвалу Харківського апеляційного суду від 19 серпня 2019 рокуу складі колегії суддів: Хорошевського О. М., Кругової С. С., Коваленко І. П. у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех», Реєстраційної служби Богодухівського міського управління юстиції Харківської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех» (далі - ТОВ «НВДЦ «Агротех»), Реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції Харківської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 26 січня 2016 року у складі судді Герасимюк Л. А. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі від 29 січня 2014 року №21-56, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «НВДЦ «Агротех», скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки від 29 січня 2014 року № 10445329 за договором оренди землі від 29 січня 2014 року №21-56, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «НВДЦ «Агротех».

В липні 2019 року директор ТОВ «НВДЦ «Агротех» - Ломака Н. А. звернувся із заявою про перегляд заочного рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 січня 2016 року, в якій просив визнати поважними причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та поновити його, скасувати вищевказане заочне рішення.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 26 липня 2019 року у складі судді Харченка С. М. ТОВ «НВДЦ «Агротех» було поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19 серпня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за заявою ТОВ «НВДЦ «Агротех» відмовлено.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що копію оскаржуваного рішення ТОВ «НВДЦ «Агротех» отримало 09 лютого 2016 року.

З моменту винесення оскаржуваного рішення, з 26 січня 2016 року до липня 2019 року, коли ТОВ «НВДЦ «Агротех» дізналося про нього, під час ознайомлення зі справою, минуло три роки, протягом цього часу відповідач не цікавився розглядом справи, а тому апеляційний суд вважав, що підстави для відкриття апеляційного провадження відсутні, адже представник заявника пропустив передбачений частиною другою статті 358 ЦПК України річний строк на апеляційне оскарження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2019 року представник ТОВ «НВДЦ «Агротех» - адвокат Рибак Я. В. подала касаційну скаргу на ухвалу Харківського апеляційного суду від 19 серпня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить оскаржену ухвалу скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що в даному випадку суд апеляційної інстанції відмовляючи у відкритті апеляційного провадження дійшов до неправильного висновку, адже відповідачем було подано заяву про перегляд заочного рішення, у задоволенні якої було відмовлено, а тому до даних правовідносин підлягає застосуванню частина четверта статті 287 ЦПК України, відповідно до якої у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 вересня 2019 року відкрито провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Богодухівського районного суду Харківської області.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

26 січня 2016 року Богодухівським районним судом Харківської області від 27 січня 2016 року було постановлене заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

28 січня 2016 року копію заочного рішення направлено учасникам справи.

ТОВ «НВДЦ «Агротех» отримало копію оскаржуваного заочного рішення 09 лютого 2016 року.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 21 березня 2016 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову вжиті відповідно до ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 26 травня 2015 року.

Копію вказаної ухвали ТОВ «НВДЦ «Агротех» отримано 31 березня 2016 року.

В липні 2019 року директор ТОВ «НВДЦ «Агротех» - Ломака Н. А. звернувся із заявою про перегляд заочного рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 січня 2016 року.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 26 липня 2019 року ТОВ «НВДЦ «Агротех» було поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відмовлено.

З апеляційною скаргою ТОВ «НВДЦ «Агротех» звернулося 07 серпня 2019 року.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суд з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Підстави відмови у відкритті апеляційного провадження визначені у статті 358 ЦПК України.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Частиною четвертою статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Зазначений порядок є спеціальним і представляє окрему стадію судового процесу, дотримання якої для відповідача є обов`язковим.

Апеляційний суд на зазначені вимоги процесуального закону уваги не звернув.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 26 липня 2019 року у задоволенні заяви ТОВ «НВДЦ «Агротех» про перегляд заочного рішення відмовлено.

У матеріалах справи міститься розписка представника ТОВ «НВДЦ «Агротех», відповідно до якої зазначену ухвалу отримано ним 26 липня 2019 року.

З апеляційною скаргою ТОВ «НВДЦ «Агротех» звернулося 07 серпня 2019 року, отже в межах строків, передбачених ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги).

Таким чином заявник не пропустив строк на апеляційне оскарження, визначений частиною першою статті 354 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи викладене, оскаржувана ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до частин четвертої та шостої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалена з порушенням норм процесуального права, що в силу частини четвертої статті 406, частин четвертої та шостої статті 411 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду.

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех» - адвоката Рибак Яни Василівни задовольнити.

Ухвалу Харківського апеляційного суду від 19 серпня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

Судді:А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко
В. В. Сердюк І. М. Фаловська