Провадження № 6/331/161/2019
Справа № 331/6580/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі :

головуючого судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документу, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання по справі № 331/6580/14-ц (провадження № 2/331/1717/14), виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 26.09.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу: позики 1 635 593,63 грн., 18% річних у розмірі 65 156,23 грн., пені у розмірі 651 570,91 грн., та судового збору 3654,00 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що 04 лютого 2019 року заявник подав до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя заяву про видачу дублікату виконавчого листа по справі № 331/6580/14-ц (провадження № 2/331/1717/14). 26 вересня 2019 року дублікат виконавчого листа було видано.

06 жовтня 2019 року він направив дублікат виконавчого листа на виконання до Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

16 жовтня 2019 року ним отримано Повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, у зв`язку з тим, що пропущений строк пред`явлення виконавчого документа на виконання. Строк до виконання встановлений у виконавчому документі до 12.01.2016 року.

Вважає, що ним було пропущено строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання в зв`язку з тим що, 18 березня 2015 року до Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ була подана заява пр. примусове виконання судового рішення та відкриття виконавчого провадження. Коштів за цим виконавчим листом він не отримав, виконавчий лист йому не повернено.

Заявник у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в який просить проводити розгляд заяви без його участі, на задоволені заяви наполягає.

Боржник у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомила, заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від неї до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, заяву та долучені до неї документи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя знаходилась цивільна справа № 331/6580/14-ц (провадження № 2/331/1717/14) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму позики - 1635593,63 грн., 18 % річних у розмірі 65156,23 грн., пені у розмірі 651570,91 грн., а разом 2352320 грн. 77 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 3654,00 грн. судового збору. (т.1, а.с. 55-56)

Зазначене рішення суду набрало законної сили 12 січня 2015 року.

У січні 2015 року на підставі заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2014 року ОСОБА_1 було видано виконавчі листи № 331/6580/14-ц (провадження № 2/331/1717/14) про стягнення суми боргу 2 352 320,77 грн. та про стягнення судового збору 3654,00 грн.. (а.с. 61)

18 березня 2015 року стягувач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції з заявами про примусове виконання судового рішення та відкриття виконавчого провадження.

18 березня 2015 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за зазначеними вище виконавчими документами. За виконавчими листами було відкрите зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми позики - 1 635 593,63 грн., 18% річних у розмірі 65 156,23 грн., пені у розмірі 651 570,91 грн., а разом 2 352 320, 77 грн. та судового збору у сумі 3654,00 грн.

Коштів за цим виконавчим листом він не отримав, виконавчий лист йому не повернено.

У лютому 2019 року заявник звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу дублікату виконавчого листа по справі № 331/6580/14-ц (провадження № 2/331/1717/14).

Ухвалою Жовтневого районного суд м. Запоріжжя від 17 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа по справі № 331/6580/14-ц (провадження № 2/331/1717/14) - задоволено. Видано дублікат виконавчого листа № 331/6580/14-ц (провадження № 2/331/1717/14) про стягнення з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суми позики - 1635593,63 грн., 18 % річних у розмірі 65156,23 грн., пені у розмірі 651570,91 грн., а разом 2352320 грн. 77 коп. та 3654,00 грн. судового збору. (т.1, а.с.231-234)

06 жовтня 2019 року ОСОБА_1 направив дублікат виконавчого листа на виконання до Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

16 жовтня 2019 року ним отримано Повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, у зв`язку з тим, що пропущений строк пред`явлення виконавчого документа на виконання. Строк до виконання встановлений у виконавчому документі до 12.01.2016 року. (т.2, а.с. 55)

Матеріали справи не містять доказів того, що виконавчий лист по справі № 331/6580/14-ц (провадження № 2/331/1717/14), виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 26.09.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу: позики 1 635 593,63 грн., 18% річних у розмірі 65 156,23 грн., пені у розмірі 651 570,91 грн., та судового збору 3654,00 грн., виконано, а отже конкретні правові докази про виконання виконавчого листа відсутні.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 р по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і відновлення порушений прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвеція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "суду" (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції», від 19 березня 1997 року, пункт 40).

Отже, на теперішній час рішення суду не виконано, заборгованість не погашена, що суперечить нормам, встановленим законодавством та ставить під загрозу права та інтереси стягувача.

Оскільки, на даний час строк пред`явлення неналежним чином оформленого виконавчого документа до виконання сплив та його пропущено з поважних причин, з метою недопущення порушень прав та інтересів банківської установи, суд приходить до висновку, що його має бути поновлено, оскільки судове рішення не виконано та є чинним.

Керуючись п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документу - задовольнити.

Визнати причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документу по справі № 331/6580/14-ц (провадження № 2/331/1717/14), виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 26.09.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу: позики 1 635 593,63 грн., 18% річних у розмірі 65 156,23 грн., пені у розмірі 651 570,91 грн., та судового збору 3654,00 грн., поважними.

Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 331/6580/14-ц (провадження № 2/331/1717/14), виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 26.09.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу: позики 1 635 593,63 грн., 18% річних у розмірі 65 156,23 грн., пені у розмірі 651 570,91 грн., та судового збору 3654,00 грн.

Повний текст ухвали складено 20 листопада 2019 року.

У відповідності до ч. 4 ст. 442 ЦПК України копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи, а також державному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

20.11.2019