Справа № 310/1745/18
РІШЕННЯ

Іменем України

26 лютого 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Дубровської Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Гоноболіної О.І.,

представника позивача Безух М.І.,

представника відповідача Дон В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який згодом був змінений (а.с. 70-72), посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 з 15.08.2008 року. У шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.10.2010 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 400 грн. Зазначила, що дитина проживає разом з позивачем. Дитина є інвалідом з дитинства, хворіє на рідкісне захворіння - туберозний склероз (хвороба Бурневілля), що проявляється у симптоматичній епілепсії, синдромі Веста, грубою затримкою психо-мовного розвитку, перебуває на обліку у лікаря-невролога, тощо. Слів та речень не вимовляє, мовні інструкції не виконує, себе не обслуговує, ложку та виделку не бере, до туалету не проситься. Жує, глитає, ходе самостійно. На шкірі обличчя аденоми сальних залоз, пігменти з багровим відтінком, на шкірі лобу, спини, в області ніг. Тому дитина потребує постійного стороннього догляду, не може у повній мірі себе обслуговувати, потребує лікування, спеціальних засобів, ортопедичному взутті, підгузків (памперсів), тощо. Просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, в розмірі 67944,27 гривень за період з 08.12.2015 року по 05.03.2018 року та додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, в розмірі 2222,40 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 20.03.2018 року по 01.01.2019 року.

Представник позивача за ордером та свідоцтвом адвокат Безух М.І. просив позов задовольнити з вищенаведених підстав та на підставі досліджених судом доказів.

Відповідач в судове засідання не з'явився та його інтереси в суді за довіреністю представляла ОСОБА_7 та адвокат за ордером та свідоцтвом Дон В.О. Просили у задоволенні позову відмовити, посилаючись на відзив на позовну заяву (а.с. 55-57) та відзив на змінену позовну заяву (а.с. 167-170).

Згідно до відзиву, пояснень представника ОСОБА_7, ОСОБА_8 відповідач визнав позов частково, на загальну суму 5051,19 грн. саме: на суму 2 928,15 грн. на придбання ліків, 1653,04 грн. на придбання ліків «Депакін-хроно» та 470 грн. як додаткових витрат на придбання ортопедичного взуття. В інший частині, узагальнюючи письмові відзиви та пояснення представників, позовні вимоги не визнали з підстав недоведеності додаткових витрат, недоведеності необхідності постійного приймання дитиною медичних препаратів та недоведеності факту придбання підгузків.

Допитана в судовому засіданні лікар-спеціаліст ОСОБА_9, яка працює у КУ БМР «Бердянське ТМО» дитячим неврологом пояснила що ОСОБА_5 є інвалідом з дитинства, хворіє на туберозний склероз (хвороба Бурневілля), що проявляється у симптоматичній епілепсії, синдромі Веста, грубою затримкою психо-мовного розвитку, перебуває на обліку у лікаря-невролога. Дитина слів та речень не вимовляє, мовні інструкції не виконує, себе не обслуговує, ложку та виделку не бере, до туалету не проситься, тому потребує підгузків, оскільки дитина вже є дорослою підгузків на її вагу важко підібрати. Зауважила, що дитина потребує стороннього догляду. Дитині потрібно постійно, кожний день по декілька разів, приймати протисудомні ліки, без них підтримання її життя неможливе. Підтвердила призначення сабрілу, дексаметазону №10, депакіну-хроно, ламекталу, кеппри, максілаку. Зауважила, що не знає чи отримує позивач ліки та підгузки безкоштовно.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 з 15.08.2008 року (а.с. 6).

У шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5). 06.10.2010 року шлюб між ними за рішенням суду був розірваний.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.10.2010 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 400 грн.(а.с. 9)

Після розлучення дитина постійно проживає разом з позивачем (а.с. 7).

ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря-невролога дитячого амбулаторно-консультативної поліклініки КУ БМР «Бердянське ТМО» з діагнозом: Q.85 Туберозний склероз симптоматична епілепсія фармакоризистентна. Грубий когнітивний дефіцит. ОСОБА_5 є дитиною-інвалідом з 20.04.2011 року. Підгрупа А встановлена в 2015 році (а.с. 11-19, 74, 153).

Ця хвороба відноситься до Переліку рідкісних (орфанних) захворювань, що призводять до скорочення тривалості життя хворих або їх інвалідизації та для яких існують визнані методи лікування, який затв. Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 27.10.2014 № 778 і є рідкісною природженою вадою розвитку, деформації та хромосомної аномалії (а.с. 209 оборот).

Дитина потребує стороннього догляду. Має особливості розвитку у зв'язку з хворобою: слова і фрази не вимовляє, мовні інструкції не виконує, на звернену мову не реагує, чашку, ложку не бере, самостійний навик ходіння в туалет відсутній. Себе не обслуговує (а.с. 74, 153).

Реабілітаційні та лікувальні заходи стосовно ОСОБА_5 проводяться згідно з індивідуальною програмою реабілітації від 22.04.2017 року (а.с. 26-28).

Судом встановлено, що дитина потребує додаткових заходів та засобів для догляду: підгузки, сидіння для ванни, крісла стільці із санітарним оснащенням (а.с. 26-28, 74, 153).

Для дитини життєво необхідна протисудомна терапія: сабріл приймає з 13.01.2015 року, таблетка 500 мг 3 р. в день постійно. Проводився курс гормональної терапії з лютого 2015 року: дексаметазон №10, депакім-хроно табл.500мг 2 р. в день з 13.01.2015 по 2.07.2016 р. Ламектал з 03.07.2016 по 10.03.2018 25 мг 3 р. в день. Кеппра т.500 мг 1000 мг 2 р. в день постійно з 10.03.2018р. Максілак 1 табл.1 р. в день 1 міс. з 10.09.2015 р. (а.с. 11-19, 74, 75, 153).

Згідно до індивідуальної програми реабілітації дитини інваліда № 14.6 від 22.03.2017 року на період часу з 2017-2019 рік дитина потребує памперсів (підгузків) у кількості 2 штук на добу (а.с. 26-28, 74).

Відповідно до листа Управління праці та соціального захисту населення Бердянської міської ради від 09.01.2019 № 258 забезпечення виробами медичного призначення (підгузниками) дитини з інвалідністю ОСОБА_5 у лікувальному закладі на протязі 2015-2018 років не було здійснено, у зв'язку з відсутністю необхідного типу медичного засобу, ОСОБА_3 памперси (підгузки) на безоплатній основі не отримувала (а.с. 200).

Відповідно до наданих та досліджених судом накладних та товарних чеків витрати на придбання памперсів (підгузків) для дитини за період часу з 08.12.2015 року по 05.03.2018 року склали 35564,42 грн. (а.с. 33-40, 86-135).

Відповідно до виписки з історії хвороби № 98 від 22.01.2015 року (а.с. 17) дитина пройшла курс лікування та приймала лікарський препарат декаметазон № 10 «Синактен-депо» на протязі 10 днів, по одній ампулі на день. Вартість однієї ампули склала 575,12 грн., тобто разом на цей препарат було витрачено 5750,12 грн. (а.с. 31-32).

Також, дитина кожного дня, постійно, приймала лікарський засіб «Депакін-хроно» два рази на день, що підтверджується випискою з історії хвороби № 98 від 22.01.2015 року, випискою із медичної карти амбулаторного хворого від 08.05.2018 року, листом КУ БМР «Бердянське ТМО» від 17.05.2018 за № 1298 (а.с 17, 74,153), медичним висновком від 13.06.2012 року, консультаційним висновком спеціаліста № 67 від 31.03.2015 року (а.с. 11,13). Препарат дитина приймала з 13.01.2015 року по 02.07.2016 року (14 місяців). Ціна однієї упаковки складає 375 грн. В упаковці 30 таблеток. За цей період часу було придбано 28 упаковок. Таким чином, загалом було витрачено 10500 грн. (375х28) (а.с. 29, 82).

Крім цього, відповідно до виписки з історії хвороби № 98 від 22.01.2015 року, випискою із медичної карти амбулаторного хворого від 08.05.2018 року, листа КУ БМР «Бердянське ТМО» від 17.05.2018 за № 1298 (а.с 17, 74,153) дитина приймала:

- лікарський препарат «Левицитам», на який було витрачено 713,69 грн.(а.с. 29,82);

- постійно, кожного дня, три рази на день, у період часу з 03.07.2016 по 10.03.2018 року лікарський препарат «Ламиктал» 25 мл. три рази на день. В одній упаковці 30 таблеток, тобто упаковки препарат «Ламиктал» вистачало на 10 днів. Препарат приймався в період часу з 03.07.2016 року по 10.03.2018 року, тобто протягом 9 місяців було використано 27 упаковок препарату. Таким чином на нього було витрачено 12741,30 грн.(471,90х27) (а.с. 29,82);

- з 10.03.2018 року, постійно, кожного дня, два рази на день, приймала медичний препарат «Кеппра», загальною вартістю 4 733 грн. (а.с. 78,79,80,81).

- з 10.09.2015 року, один місяць приймала препарат «Максилак» № 10, одну капсулу один раз на день. За місяць було придбано 30 капсул на загальну суму 1 170 грн.(а.с. 83).

У відповідності до виписки з історії хвороби № 98 від 22.01.2015 року (а.с. 17), консультативного висновку спеціаліста від 20.11.2016 року (а.с. 12), консультаційного висновку спеціаліста № 62 від 03.03.2017 року (а.с. 18), консультативного висновку спеціаліста від 10.03.2018 року (а.с. 19), виписки із медичної картки амбулаторного хворого від 08.05.2018 року (а.с. 74), листа КУ БМР «Бердянське ТМО» від 17.05.2018 за № 1298 дитина постійно, кожного дня приймала лікарський засіб «Сабріл» три рази на день. Сабріл приймає постійно з 13.01.2015 року. За цей період часу, тобто з 13.01.2015 року по 01.03.2018 року (39 місяців) на «Сабріл» було витрачено 59670 грн. (а.с. 30, 76).

Загалом, на вище перелічені ліки позивачем було витрачено 95278,11 грн.

Також було придбано ортопедичне взуття, на загальну суму 5046 грн. (а.с. 84-85).

Відповідно до листа Управління праці та соціального захисту населення Бердянської міської ради від 09.01.2019 № 258 (а.с. 200) за період з 01.12.2015 по 31.12.2018 роки, ОСОБА_3 на безоплатній основі отримувала для дитини ОСОБА_5, згідно виписаних пільгових рецептів, тільки наступні медичні препарати:

27.12.2018: «Ламотрін 100мг № 60», «Габапетін 300 мг № 160»;

05.01.2018: «Ламотрін 100мг № 60», «Габапетін 300мг№ 160»;

01.03.2018: «Ламотрін 100мг №60».

Але про стягнення вартості цих ліків не заявлено у позовній заяві, а тому вони не є предметом розгляду цієї справи.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що позивачем не доведено, що ліки не приймалися дитиною і позивачем не доведено їх придбання, так як це спростовується вищевказаними доказами по справі, оскільки ліки призначалися на постійній основі, є відповідна медична документація, яка підтверджує їх призначення, постійне вживання, дитина їх приймала кожний день, регулярно та періодично.

Окрім того, вживання ліків підтверджується листом КУ БМР «Бердянське ТМО» від 17.05.2018 за № 1298, лікарем-спеціалістом ОСОБА_9, яка пояснила, що не приймати ці ліки дитина не могла, оскільки її життя, безпека та здоров'я залежить від їх вживання, а проти судомні ліки дитина взагалі повинна вживати постійно та щодня через приступи епілепсії та судом.

Також суд не приймає доводи відповідача стосовно того, що витрати на підгузки не підтверджуються доказами по справі. Позивач надала до суду видаткові накладні, у тому числі їх оригінали для огляду, тому оскільки видаткова накладна - це первинний документ, який виписує постачальник, аби підтвердити факт передачі товарно-матеріальних цінностей покупцеві, то її наявність підтверджує факт придбання підгузків.

Також суд зауважує, що згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Так, у відзиві на позовну заяву та згідно пояснень представника відповідача у сторони відповідача були заперечення щодо письмових доказів: наявності оригіналів квитанцій, чеків, накладних, тощо.

В судовому засіданні від 25.02.2019 року представником позивача для огляду були надані суду та представнику відповідача адвокату Дон В.О. оригінали доказів для огляду. Після їх огляду представником відповідача жодних клопотань з приводу досліджених доказів не заявлялися, заперечень щодо їх достовірності не надійшло.

Між тим, відповідачем не надано жодних доказів на спростування встановлених судом обставин та на підтвердження власних пояснень та заперечень.

Отже додаткові витрати на дитину за період часу з 03.12.2015 року по 05.03.2018 року склали 135888,53 грн., які складаються з витрат на придбання підгузків на суму 35564,42 грн., ортопедичного взуття, на суму 5046 грн., ліків на суму 95278,11 грн.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до ст. 23 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають, що неповноцінна в ….фізичному відношенні дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Держави-учасниці визнають право неповноцінної дитини на особливе піклування, заохочують і забезпечують надання, за умови наявності ресурсів, дитині, яка має на це право, та відповідальним за турботу про неї допомогу, щодо якої подано прохання і яка відповідає стану дитини та становищу її батьків або інших осіб, що забезпечують турботу про дитину.

Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1,2,3,4,5 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 не працює та позбавлена можливості працевлаштуватися, оскільки за медичними показниками дитина ОСОБА_5 потребує постійного стороннього догляду, наведене не спростовується дослідженими у судовому засіданні медичними документами та підтверджується поясненнями лікаря-спеціаліста ОСОБА_9

Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, враховуючи приписи Конвенції про права дитини, принцип забезпечення найкращих інтересів дитині, норми Сімейного кодексу України дозволяють стягувати як фактично понесені додаткові витрати на дитину, так і передбачають можливість стягнення додаткових витрат наперед, у тому числі періодично.

Статтею 141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Враховуючи норми ст. ст. 141, 185 СК України, 1/2 частка понесених позивачем витрат на лікування дитини у сумі 67944,27 грн.(135 888,53/ 2 = 67944,27) підлягає компенсації за рахунок відповідача.

Крім фактично понесених витрат, з відповідача підлягає стягненню додаткові витрати, які позивач понесе у період часу з 19.03.2018 року по 31.12.2018 року на загальну суму 2222,40 грн., щомісячно, яка складається з наступного.

Так, у відповідності до виписки з історії хвороби № 98 від 22.01.2015 року, консультативного висновку спеціаліста від 20.11.2016 року, консультаційного висновку спеціаліста № 62 від 03.03.2017 року, консультативного висновку спеціаліста від 10.03.2018 року, виписки із медичної картки амбулаторного хворого від 08.05.2018 року, листа КУ БМР «Бердянське ТМО» від 17.05.2018 за № 1298 (а.с. 11-19, 74, 153) дитина повинна постійно приймати:

- лікарський засіб «Сабріл» по одній таблетці три рази на день, вартість якого складає 2400 грн. за 100 таблеток, тобто однієї упаковки препарату вистачає на 33 дні, а вартість однієї таблетки складає 24 грн., тобто витрачається у день 72 грн., отже додатково необхідно наперед стягнути з відповідача витрати на придбання цих ліків у сумі 768 грн. (288 днів*72= 20736 грн./2=10368 грн./9 місяців=1152 грн.), щомісяця;

- лікарський засіб «Кеппра», 2 рази на день по дві таблетки, вартість якої складає 966,10 грн. за 60 таблеток, тобто вартість однієї таблетки складає 16 грн., тобто на день витрачається 64 грн., отже додатково необхідно наперед стягнути з відповідача витрати на придбання цих ліків у сумі 1024 грн. (288 днів*64= 18432 грн./2=9216 грн./9 місяців=1024 грн.), щомісяця.

Також кожного дня дитина потребує підгузків. Середня вартість одного підгузка складає 145 грн./10 = 1,45 грн.*2=2,90 грн. на день*288 днів=835,20 грн./2=417,60 грн./9 місяців=46,40 грн., щомісяця.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оцінюючи докази окремо та в цілому у їх сукупності, суд приходить до висновку що вони достатні для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 180, 185 СК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 67944 (шістдесят сім тисяч дев'ятсот сорок чотири) гривні 27 копійок за період з 08 грудня 2015 року по 05 березня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2222 (дві тисячі двісті двадцять дві) гривні 40 копійок щомісячно, починаючи стягнення з 20 березня 2018 року по 01 січня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір на користь держави в розмірі 879 (вісімсот сімдесят дев'ять) гривень 45 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 11 березня 2019 року.

Суддя Н. М. Дубровська