ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

13 березня 2019 року

м. Харків

справа № 642/6649/18

провадження № 22-ц/818/1753/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Колтунової А.І.

за участю секретаря - Плахотнікової І.О.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

заінтересована особа: Департамент праці та соціальної політики Харківської міської ради,

заінтересована особа: ОСОБА_2

адвокат ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Департамент праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання особи безвісно відсутньою,

з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18 січня 2019 року, ухвалене суддею Шаренко С.Л., в залі суду в м. Харків,

В С Т А Н О В И В :

У листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій вона просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 18 січня 2019 року відмовлено у відкритті окремого провадження за заявою ОСОБА_1 Вирішено питання щодо судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує на порушення судом норм процесуального права. Вказує, що наслідками задоволення заяви про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім є встановлення органами опіки та піклування опіки над майном безвісно зниклої особи, а також скасування усіх довіреностей на розпорядження майном від імені такої відсутньої особи. Таким чином, метою визнання ОСОБА_2, який є її братом безвісно відсутнім є збереження належного йому нерухомого майна на праві власності за ним же та створення перешкод іншим особам у незаконному заволодінні майном брата. Вважає, що жодного спору щодо майнових чи немайнових прав її заява не передбачає, а тому висновки суду повністю безпідставні. Зазначає, що у випадку його особистої появи усі заходи щодо опіки над його майном, відповідно до закону, припиняються.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що обставини справи свідчать про наявність між сторонами цивільно-правового спору, який повинен вирішуватися в позовному провадженні та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судова колегія не погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Однією із закріплених у наведеній нормі гарантій справедливого судочинства є доступ до суду, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Забезпечення такого права в національному законодавстві випливає з положень Конституції України.

Так, частиною другою статті 55 Основного Закону передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною третьою статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно зі ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

З матеріалів справи вбачається, що 17 січня 2019 до канцелярії Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_2 про відмову у відкритті провадження у справі про визнання особи безвісно відсутньою, оскільки, відповідно до нотаріального свідоцтва ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є живим, місцем його реєстрації та проживання є АДРЕСА_1. Зазначені обставини суд вважав встановленими та такими, що унеможливлюють відкриття провадження у справі.

Між тим, вказані обставини не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі та такі докази не можуть бути оцінені судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, оскільки мають бути дослідженні та оцінені під час розгляду заяви по суті.

Матеріли заяви не свідчать про наявність між сторонами спору про право. Заявник зазначає, що метою вказаної заяви є збереження належного ОСОБА_2 нерухомого майна на праві власності за ним же та створення перешкод іншим особам у незаконному заволодінні майном ОСОБА_2 ОСОБА_1 вважає, що її брат ОСОБА_2 незаконно утримується сторонніми особами, які мають намір заволодіти його майном.

Висновки суду першої інстанції про те, що вказана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства не ґрунтується на законі.

Пункт 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали Київського районного суду м. Харкова від 18 січня 2019 року про відмову у відкритті окремого провадження, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18 січня 2019 року скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

А.І. Колтунова