П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року м. Київ

Справа № 22-2403 Головуючий у1-й інстанції - Макаренко І. О.

Унікальний №761/10717/18 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

НевідомоїТ. О.

за участю секретаря Пузикової В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, треті особи: Державне підприємство "Український науко-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "УКРНДПІЦІВІЛЬБУД", Київська міська професійна спілка працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі,-

у с т а н о в и л а:

У березні 2018 року ОСОБА_3 пред'явив в суд позов до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, відповідно до якого просив суд: визнати незаконним та скасувати Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №347 К/ОС від 20 жовтня 2017 року "Про звільнення з посади директора Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД" ОСОБА_3 та призначення його виконуючим обов'язки директора цього ж підприємства" (а.с.1-9).

Позов обґрунтований тим, що 23 жовтня 2012 року ОСОБА_3 був прийнятий на посаду директора ДП "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД" на підставі Контракту №26 укладеного між ОСОБА_3 та Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. На підставі підписаного між сторонами Контракту від 23 жовтня 2012 року № 26, відповідачем було видано Наказ від 23 жовтня 2012 року № 520 "ОС" "Про переукладання контракту з ОСОБА_3.". Строк дії контракту № 26 від 23 жовтня 2012 року з 23 жовтня 2012 року до 22 жовтня 2017 року включно.

13 березня 2018 року на адресу ДП "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД" поштою простим листом надійшов Наказ № 347 К/ОС від 20 жовтня 2017 року "Про звільнення з посади директора ДП "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД" ОСОБА_3 та призначення його виконуючим обов'язки директора цього ж підприємства", відповідно до якого з 22 жовтня 2017 року припинено дію контракту від 23 жовтня 2012 року № 26, звільнено ОСОБА_3 з посади директора ДП "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД" у зв'язку із закінченням строку дії контракту від 23 жовтня 2012 року № 26 згідно з п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України та з 23 жовтня 2017 року ОСОБА_3 призначено виконуючим обов'язки директора ДП "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД" до призначення керівника в установленому законодавством порядку.

Позивач вважає наказ № 347 К/ОС від 20 жовтня 2017 року про звільнення його з посади директора ДП "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД" незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволені частково.

Суд визнав незаконним Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №347 К/ОС від 20 жовтня 2017 року про звільнення з посади директора Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД" ОСОБА_3 та призначення ОСОБА_3 виконуючим обов'язки директора Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД".

У задоволенні позову в частині поновлення ОСОБА_3 з 22 жовтня 2017 року на посаді директора Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД" суд відмовив.

Суд вирішив питання розподілу судових витрат між сторонами.

Не погодившись з рішенням суду в частині визнання незаконним наказу, Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України через свого представника, Мальцева С.С., подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати (т.2, а.с.34-40).

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про поновлення на роботі позивачем не оскаржується, а тому в апеляційному порядку у цій частині не перевіряється.

Відзиву на апеляційну скаргу учасники справи у визначений судом строк не подали.

В суд апеляційної інстанції позивач та представники третіх осіб не з'явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача, адвокат Яценко Я. В. отримав судову повістку-повідомлення на зазначену ним офіційну електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2, а.с.78-79).

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність учасників справи, які не з'явились, оскільки відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника відповідача, Мальцева С. С., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

В рамках даної справи сторонами не оспорюються наступні обставини, встановлені районним судом.

Між ОСОБА_3 та Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України був укладений контракт з директором підприємства, що є у державній власності від 23 жовтня 2012 року № 26, згідно з яким ОСОБА_3 наймається (призначається) на посаду директора ДП "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "УКРНДПІЦІВІЛЬБУД".

На підставі контракту № 26 Мінрегіоном видано наказ від 23 жовтня 2012 року № 520 "ОС" "Про переукладення контракту з ОСОБА_3.".

Пунктом 6.1. Контракту № 26 передбачено, що контракт діє з 22 жовтня 2012 року по 22 жовтня 2017 року.

Наказом № 347 К/ОС від 20 жовтня 2017 року "Про звільнення з посади директора Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД" ОСОБА_3 та призначення його виконуючим обов'язки директора цього ж підприємства", відповідно до якого з 22 жовтня 2017 року припинено дію контракту від 23 жовтня 2012 року № 26, звільнено ОСОБА_3 з посади директора ДП "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД" у зв'язку із закінченням строку дії контракту від 23 жовтня 2012 року № 26 згідно з п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, та з 23 жовтня 2017 року ОСОБА_3 призначено виконуючим обов'язки директора ДП "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД" до призначення керівника в установленому законодавством порядку.

У зв'язку із закінченням терміну дії Контракту № 26, Мінрегіоном направлено лист-запит до Київської міської державної адміністрації від 12 жовтня 2017 року № 7/21-10931 щодо погодження звільнення ОСОБА_3

Листом №001-3033 від 01 листопада 2017 року Виконавчий орган Київської міської ради не заперечував проти звільнення ОСОБА_3

Задовольняючи позов в частині визнання незаконним Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №347 К/ОС від 20 жовтня 2017 року, районний суд виходив з того, що відповідачем було винесено наказ про звільнення позивача без отримання погодження на звільнення від Київської міської державної адміністрації, оскільки лист-запит до Київської міської державної адміністрації від 12 жовтня 2017 року №7/21-10931 не містив вих. номеру та дати, а тому неможливо встановити коли саме був зроблений на направлений лист погодження про звільнення ОСОБА_3

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги відповідача апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що указані висновки районного суду не відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Судом порушені встановлені ст.89 ЦПК України правила оцінки доказів та невірно застосовано до спірних правовідносин положення Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2013 р. № 818 (далі - Порядок).

Цей Порядок визначає процедуру погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих держадміністрацій призначення на посаду та звільнення з посади (крім звільнення за власним бажанням) керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - підприємство), крім керівників підприємств, установ, організацій Збройних Сил та інших військових формувань, МВС, а також керівників навчальних закладів, що призначаються на посаду за умовами конкурсу.

Відповідно до п.6 Порядку повідомлення про погодження або вмотивовану відмову у погодженні призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства разом з карткою погодження (вмотивованої відмови) призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства не пізніше 5 днів після її надходження надсилається керівникові центрального органу виконавчої влади, які додаються до особової справи кандидата на посаду за місцем роботи.

У разі коли протягом 5 днів повідомлення про погодження або вмотивовану відмову у погодженні призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головою місцевої держадміністрації не надіслані, пропозиція вважається погодженою.

У даному випадку з матеріалів справи убачається, що у зв'язку з закінченням терміну дії Контракту № 26, Мінрегіоном направлено лист-запит до Київської міської державної адміністрації від 12 жовтня 2017 року № 7/21-10931 щодо погодження звільнення ОСОБА_3

Цей лист містить штрихкод із вихідним номером та датою його направлення - 12 жовтня 2017 року (т.1, а.с.239).

Протягом п'яти днів повідомлення про погодження або вмотивовану відмову у погодженні звільнення від Київської міської державної адміністрації не надійшло.

Тому, ураховуючи положення п. 6 Порядку, пропозиція Мінрегіону про звільнення ОСОБА_3 станом на час видання наказу про його звільнення - 20 жовтня 2017 року,вважалася погодженою.

Крім того, листом №001-3033 від 01 листопада 2017 року Виконавчий орган Київської міської ради не заперечував проти звільнення ОСОБА_3

З огляду на викладене помилковим є висновок районного суду про те, що відповідачем було винесено наказ про звільнення позивача без отримання погодження на звільнення від Київської міської державної адміністрації, оскільки лист-запит до Київської міської державної адміністрації від 12 жовтня 2017 року №7/21-10931 не містив вих. номеру та дати, а тому неможливо встановити коли саме був зроблений на направлений лист погодження про звільнення ОСОБА_3

За правилами ч.1 ст. 376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч.2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення в частині вирішення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 березня 2019 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома