Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/576/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 листопада 2019 року м. Гребінка

25 листопада 2019 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі судді Татіщевої Я.В., секретаря Сапи А.М., розглянувши у приміщенні Гребінківського районного суду Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі по тексту ПрАТ «СК ПРОВІДНА») про стягнення страхового відшкодування.

Свої позовні вимоги мотивують тим, що 04.12.2016 року близько 17 год. 20 хв. на автодорозі від м. Гребінка до автодороги Київ - Харків в с. Лутайка Гребінківського району Полтавської області відбулася ДТП за участю автомобіля марки «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с. Лутайка Гребінківського району Полтавської області, в результаті якої пішохід ОСОБА_4 , що був їх сином, отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди.

Зазначають, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СК ПРОВІДНА», за спричинену шкоду майну, життю та/або здоров`ю третіх осіб, відповідно до полісу АК/226835, що діяв на дату спричинення такої шкоди.

Вважають, що враховуючи положення ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів », подія, що мала місце 04.12.2016 року, являється дорожньо-транспортною пригодою, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок якої настала цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю ОСОБА_4 , і на якого поширювалася дія страхового полісу АК/226835, оскільки його відповідальність була застрахована.

Зазначають, що відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Також зазначили, що 09.10.2018 року відповідачу було скеровано представником позивачів ОСОБА_5 повідомлення про ДТП від 09.10.2018 року та заяви на виплату страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника від 09.10.2018 року з долученням до них документів, що підтверджують факт настання страхового випадку та належний до виплати розмір страхового відшкодування. Вказали, що заяви про виплату, окрім обґрунтування вимог до страховика, містили й відомості про визначення їх розміру сплати страхового відшкодування в якості компенсації у зв`язку із втратою годувальника у сумі 28 800,00 грн.

Зазначили, що подані заяви на виплату страхового відшкодування містили необхідну інформацію, що визначена ч.35.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів », а також до них були додані необхідні документи, що визначені у ч. 35.2 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для підтвердження кожної із заявлених вимог.

Вказали, що оскільки їх син ОСОБА_4 помер внаслідок вищевказаної ДТП, то станом на день його смерті право на одержання від загиблого утримання мала його мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 , оскільки вони є непрацездатними особами, пенсіонерами за віком.

Зазначили, що на день смерті їх сина вони проживали разом із останнім в одному будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та фактично перебували на його утриманні, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов від 07.05.2019 року.

На підстави вищевикладеного просять суд стягнути із ПрАТ «СК ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника у розмірі 28 800,00 грн. та понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 4 500,00 грн.

Стягнути із ПрАТ «СК ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника у розмірі 28 800,00 грн. та понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 4 500,00 грн.

Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 02.07.2019 року позовні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняті до розгляду та відкриті провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, та сторонам встановлено строк на реалізацію процесуальних прав, подачі заяв по суті позовних вимог.

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 06.09.2019 року за клопотанням представника відповідача ПрАТ «СК ПРОВІДНА» Головненко Н.В., справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК ПРОВІДНА» про стягнення страхового відшкодування та справу за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «СК ПРОВІДНА» про стягнення страхового відшкодування на підставі ч. 2 ст. 188 ЦПК України об`єднано в одне провадження.

19.09.2019 року від представника відповідача ПрАТ «СК ПРОВІДНА» Головненко Н.В., надійшов відзив на позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у якому зазначено, що ПрАТ «СК ПРОВІДНА» заперечує проти позовних вимог із наступних підстав. Так, ПрАТ «СК ПРОВІДНА» укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0226835 (далі -Поліс), відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, що на законних підставах експлуатують транспортний засіб «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 .

Зазначив, що відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 9 вищевказаного Закону, страхова сума (ліміт відповідальності страховика) - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п.27.5 ст. 27 Закону, загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань за шкоду, заподіяну життю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Відповідно до ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви про виплату страхового відшкодування додаються документи, які мають відношення до даної ДТП в оригіналі або належним чином оформленій копії. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів.

Зазначає, що 24.10.2018 року на поштову адресу ПрАТ «СК ПРОВІДНА» надійшла заява представника позивачів про виплату страхового відшкодування стосовно ДТП, яка сталася 04.12.2016 року за участю забезпеченого транспортного засобу, в результаті якої загинув син позивачів, ОСОБА_4 .

Вказує, що відповідно до п. 27.3 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. На підставі положень п. 27.3 ст. 37 вищевказаного Закону відшкодовується на усіх родичів загиблого моральна шкода у розмірі 19 200,00 грн., а оскільки позивачам належить по 1/2 частки, то розмір моральної шкоди, що належить позивачам, становить по 9 600,00 грн., що було перераховане позивачам, та про що відповідач повідомив представника позивачів письмово.

Зазначає, що відповідно до ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Зазначеним особам шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди.

Так, відповідно до п. 2.є) ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника до заяви про виплату страхового відшкодування додаються документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання ДТП) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника.

Зазначив, що незважаючи на те, що спеціальним законом передбачено надання страховику вищевказаних документів, позивачами не надані документи, що підтверджують їхнє перебування на утриманні загиблого.

Вважає, що надана позивачами довідка сільської ради щодо обстеження побутових умов є лише припущенням, що позивачі перебували на утримані загиблого сина, ОСОБА_4 , оскільки не зрозуміло, яким чином останній міг бути годувальником, оскільки за життя не мав доходів.

Окрім того, позивачі отримують пенсію по віку, а тому не є та не були утриманцями загиблого ОСОБА_4 , а тому їм не передбачене страхове відшкодування, пов`язане із втратою годувальника.

Зазначає, що з огляду на наведене, ПрАТ «СК ПРОВІДНА» виконало свої зобов`язання за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів належним чином та в повному обсязі.

Крім того, стосовно вимоги позивачів щодо стягнення з відповідача витрат, понесених за надання правової допомоги, зазначив, що враховуючи те, що договір позивача та адвоката не містить порядку обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати з урахуванням складності справи, часу витраченого адвокатом, обсягом послуг та ціни позову, а також позивачами не надано належних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підставі вищевикладеного просив відмовити позивачам у задоволенні позову у повному обсязі.

Того ж дня від представника відповідача ПрАТ «СК ПРОВІДНА» Головненко Н.В. надійшов ще один відзив на позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у якому зазначено, що відповідно до п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Зазначив, що 24.10.2018 року на поштову адресу ПрАТ «СК ПРОВІДНА» надійшла заява представника позивачів про виплату страхового відшкодування стосовно ДТП, яка сталася 04.12.2016 року за участю забезпеченого транспортного засобу, в результаті якої загинув їх син ОСОБА_4 . До заяви додано квитанцію про сплату ритуальних послуг на суму 1232,98грн. та товарний чек за придбання спорудження пам`ятника в сумі 8800,00 грн.

На підставі положень ст. 27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодовуються витрати на поховання та спорудження пам`ятника у розмірі 10032,98 грн.

Відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку і виплачується рівними частинами.

На підставі положень ст. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодовується на користь усіх родичів загиблого моральна шкода у розмірі 19 200,00 грн., а оскільки позивачам належить по 1/2 частки, то розмір моральної шкоди, що належить позивачам становить по 9 600,00грн., отже, загальна сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті позивачам у зв`язку із похованням, встановленням пам`ятника та відшкодуванням моральної шкоди, становить 19632,98грн., яке було перераховане позивачам, про що відповідач повідомив представника позивачі письмово листом.

Враховуючи вищевикладене, просив суд відмовити позивачам у задоволені позову у повному обсязі.

Так, судове судочинство здійснюється зокрема на засадах змагальності та диспозитивності. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи те, що при відкритті провадження судом було ухвалено проводити судовий розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, а сторони в установленому законом порядку не подали клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, то в силу положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного тексту судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Суд, на підставі наявних у справі письмових доказів, що були дослідженні судом, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був сином позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Короваївською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, актовий запис № 20 (а.с. 12).

Із Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Короваївської сільської ради Гребінківського району Полтавської області вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про смерть 16 (а.с.13).

Із Довідки № 259/02-30 від 02.06.2018 року, виданої Короваївською сільською радою Гребінківського району Полтавської області вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований та проживав разом із своїми батьками, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 (а.с.15).

Із довідки про причину смерті (до форми № 106/0№ 112, видається для поховання) від 05.12.2016 року вбачається, що ОСОБА_4 помер у віці 37 років ІНФОРМАЦІЯ_4 , причина смерті - ДТП . Пішохід , травмований при зіткненні з легковим автомобілем (а.с.14).

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 27.02.2017 року, в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000678 від 05.12.2016 року, було встановлено, що 04.12.2016 року близько 17 год.20 хв. громадянин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який знаходився на проїзній частині. У результаті ДТП громадянин ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. Із постанови також вбачається, що смерть громадянина ОСОБА_2 настала від полі травми-уточнених травм із залученням декількох ділянок тіла, і за ступенем тяжкості відносяться до тяжких. Окрім того, при судово-токсікологічному дослідження трупу громадянина ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт в концентрації - 5,5 та в сечі 5,4 проміллє, що по офіційним таблицям та відносно живої особи відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння. Із постанови також вбачається, що згідно висновку судової-автотехнічної експертизи № 86 від 15.02.2017 року в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 невідповідностей з вимогами Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, не вбачається та він не мав технічної можливості уникнути наїзду шляхом екстреного гальмування. У зв`язку із вищевикладеним та відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК України, вищевказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку із відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення (а.с. 10-11).

Судом також встановлено, що 09.10.2018 року представником позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_5 на адресу ПрАТ «СК ПРОВІДНА» направлено повідомлення № про дорожньо-транспортну пригоду та Заяву № про виплату страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника (а.с.09).

Із посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що остання є пенсіонером за віком (а.с.18).

Із довідки № 457/02-24 від 31.05.2018 року, виданої Гребінківським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України у Полтавській області, вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_1 з січня 2016 року по квітень 2016 року - становив 1205,87 грн., з травня 2016 року по листопад 2016 року - становив 1261,87 грн. (а.с.19).

Із Пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5, виданого на ім`я ОСОБА_2 , вбачається, що останній є пенсіонером за віком (а.с.18, т.2).

Із довідки № 456/02-24 від 31.05.2018 року, виданої Гребінківським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України у Полтавській області, вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_2 з січня 2016 року по квітень 2016 року - становив 1174,00 грн., з травня 2016 року по листопад 2016 року - становив 1230,00 грн. (а.с.21, т.2).

Згідно Акту обстеження матеріально - побутових умов від 07.05.2019 року вбачається, що акт складено в тому, що сусіди: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтверджують той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували на утриманні їх сина, ОСОБА_4 , оскільки їх дохід був меншим ніж необхідні витрати (а.с.21 т.1, а.с. 20 т.2).

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду судом було спрямовано запит до Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, та 12.11.2019 року було отримано відповідь № 456/02.6-10, із якої вбачається, що громадяни ОСОБА_1 та громадянин ОСОБА_2 станом на 12.11.2019 року не зверталися до відділу із заявами про призначення їм пенсії по втраті годувальника (а.с.85-86).

Як передбачено ст. 1200 ЦК України, у випадку смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які перебували на його утриманні. До даної категорії осіб відносяться чоловік, дружина, усиновлювачі, батьки, які досягли пенсійного віку, встановленого законом, довічно, а також інваліди - на термін інвалідності.

Згідно ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом вищевказаного Закону (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Статтею 1200 ЦК України, а саме, ч.1 цієї статті передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.

Частиною 3 ст. 1200 ЦК України встановлено, що особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право на отримання страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із смертю потерпілого мають особи, що знаходились на утриманні у потерпілого. Сплаті підлягає частина недоотриманих доходів потерпілого, яка приходилась на кожного утриманця під час його життя.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Згідно з положеннями ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Отже, з вищевикладеного слідує, що умовою відшкодування шкоди, завданою смертю потерпілого, є перебування на утриманні у померлого непрацездатної особи, що є взаємопов`язаним між собою.

Таким чином, оскільки матеріалами даної справи не підтверджується факт перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на утриманні їх сина ОСОБА_4 , а при подачі позовної заяви до суду позивачами вимога про встановлення даного факту заявлена не була, окрім того, орган, що призначає пенсію, документу про перебування позивачів на утриманні їх померлого сина суду не надав, то за таких обставин у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення сум страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а також те, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст. 1200 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення страхового відшкодування - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 25.11.2019 року.

Суддя Я. В. Татіщева