Ухвала

13 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 711/854/17-ц

провадження № 61-33716св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 травня 2017 року у складі судді Демчика Р. В. та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 20 липня 2017 року у складі колегії суддів: Василенко Л. І., Сіренка Ю. В., Фетісової Т. Л.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення зі сплати аліментів.

Позов обгрунтовано тим, що 04 жовтня 2003 року між сторонами укладено шлюб, який рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 червня 2014 року розірвано та від якого мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2014 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 червня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 червня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

З грудня 2014 року відповідач частково виконував обов'язки зі сплати аліментів, а з травня 2015 року припинив їх сплату, у зв'язку з чим станом на 18 січня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 13 869,46 грн.

З огляду на зазначене позивач просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 3 715,90 грн на кожну дитину.

04 квітня 2017 року позивачем збільшено позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення зі сплати аліментів у розмірі 4 119,91 грн на кожну дитину, а всього 8 239,82 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 20 липня 2017 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку за прострочення зі сплати аліментів за період з 25 листопада 2014 року по 31 березня 2017 року в сумі 586,10 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, суд першої інстанції виходив з розрахунку неустойки (пені) за один місяць таким чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць), що відповідає правовому висновку, висловленого у постановах Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15 та від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2696цс15.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з касаційною скаргою на судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, у якій просила вказані судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляду до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Зазначає, що суди неправильно застосували статті 187, 194 СК України при стягненні заборгованості за аліментами, а також статтю 196 СК України при обчисленні пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Рух справи у суді касаційної інстанції

05 вересня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_3

У червні 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

29 грудня 2018 року ухвалою Верховного Суду вказану цивільну справу призначено до судового розгляду.

Водночас Верховний Суд виходить з такого.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільну справу № 333/6020/16-ц (провадження № 61-6322св18) за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Постановляючи вказану ухвалу, Верховний Суд у справі, яку передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, виходив із наявності підстави, передбаченої частиною першою статті 403 ЦПК України.

Аналіз ухвали Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 333/6020/16-ц свідчить, що колегія суддів вирішила відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухвалених судових рішеннях (постановах) Верховного Суду України, а саме: від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16; від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15; від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15; від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, оскільки Верховний Суд України у 2013-2016 роках одночасно висловив різні способи обчислення пені (неустойки) відповідно до статті 196 СК України, що призводить до неврахування інтересів платника, або одержувача аліментів.

Вбачається, що оскаржувані судові рішення у цій справі та оскаржувані рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 333/6020/16-ц.

Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 711/854/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 20 липня 2017 рокудо закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 333/6020/16-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

А.С. Олійник

О.В. Ступак

Г.І. Усик