Справа № 723/3527/19
Провадження № 2/723/4051/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області

в складі головуючого судді Пташник А.М.

за участю секретаря Полішенко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом, зазначив, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами, внаслідок чого кожен з них набув право власності на 1/3 частину домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , і після її смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/3 частини домоволодіння. ОСОБА_3 будучи чоловіком спадкодавця в установленому порядку прийняв спадщину, а тому набув право на 2/3 домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 2/3 домоволодіння. При житті все своє майно ОСОБА_3 заповів позивачу ОСОБА_1 , який своєчасно прийняв спадщину. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_3 при житті не оформив право власності на 2/3 частки домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Відповідач ОСОБА_2 відмовилась від належної їй частки у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача ОСОБА_1 .

Позивач просить визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», літньої кухні літ.«Б», ганку літ.«б», сарая літ.«В», сарая літ.«Д/Д», сарая літ.«Е», убиральні літ.«Г» і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представивши суду заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглядати справу без його участі.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та розглянути її без фіксації судового процесу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», літньої кухні літ.«Б», ганку літ.«б», сарая літ.«В», сарая літ.«Д/Д», сарая літ.«Е», убиральні літ.«Г» і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами.

Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а ч.2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/3 частину домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , і після її смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/3 житлового будинку літ.«А-І», 1/3 ганку літ.«а», 1/3 літньої кухні літ.«Б», 1/3 ганку літ.«б», 1/3 сарая літ.«В», 1/3 сарая літ.«Д/Д», 1/3 сарая літ.«Е», 1/3 убиральні літ.«Г» і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 будучи чоловіком спадкодавця, тобто відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцем за законом першої черги, на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем, а тому в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Таким чином, ОСОБА_3 набув право на 2/3 домоволодіння, зокрема, 1/3 як частка у майні колишнього колгоспного двору та 1/3 як спадщина за законом після смерті дружини ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 2/3 житлового будинку літ.«А-І», 2/3 ганку літ.«а», 2/3 літньої кухні літ.«Б», 2/3 ганку літ.«б», 2/3 сарая літ.«В», 2/3 сарая літ.«Д/Д», 2/3 сарая літ.«Е», 2/3 убиральні літ.«Г» і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При житті все своє майно ОСОБА_3 заповів позивачу ОСОБА_1 . Заповіт був складений 02.11.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Сирбу Л.Б. і зареєстрований в реєстрі за № 3444.

В установлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк, а саме 23.08.2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Сторожинецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, де 10.09.2009 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_3 при житті не оформив право власності на 2/3 частки домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідач ОСОБА_2 відмовилась від належної їй 1/3 частки у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача ОСОБА_1 , про що свідчить її належним чином засвідчена заява.

Отже, взагалом ОСОБА_1 набув право на все домоволодіння, зокрема, 2/3 як спадщина за заповітом після смерті ОСОБА_3 та 1/3 як частка у майні колишнього колгоспного двору, від якої відмовилась ОСОБА_2 .

З наведених вище підстав суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 1216, 1262, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 4, 247 ч. 2, ст. 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд,-

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», літньої кухні літ.«Б», ганку літ.«б», сарая літ.«В», сарая літ.«Д/Д», сарая літ.«Е», убиральні літ.«Г» і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького Апеляційного суду через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сторожинецького районного суду Пташник А.М