Справа № 297/2162/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 листопада 2019 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Джуга С.Д.,

секретаря: Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду від 21 лютого 2018 року у справі №297/2162/16-ц (Головуючий: Гал Л.Л.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом зобов`язання відповідача відновити межу між їхніми суміжними земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , шляхом перенесення огорожі на один метр в сторону земельної ділянки відповідача по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач ОСОБА_2 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №036565 від 28.07.2003 року є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею - 0,0890 га. Відповідач ОСОБА_1 , який є власником сусіднього будинковолодіння у 2009 році самовільно здійснив переміщення у порушення земельного законодавства України огорожі між земельними ділянками тобто незаконно змінив межу та захопив частину земельної ділянки.

Дані обставини підтверджується актом комісії Берегівської міської ради від 03.09.2013 року, яким було зобов`язано відповідача відновити межу земельних ділянок.

Посилаючись на вказані обставини та вимоги ст.ст.319, 321 ЦК України та ч.ч.2, 3 ст.152 ЗК України позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Берегівського районного суду від 21 лютого 2018 року позов задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 відновити межу між суміжними земельними ділянками в АДРЕСА_1 , що належить йому та АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 шляхом перенесення паркану та звільнення площі ділянки накладення, що складає 12,8 кв.м.

Земельна ділянка, яка підлягає ОСОБА_1 звільненню відповідає висновку експерта №271/11-17 судової земельно-технічної експертизи, складеного 22.11.2017 року та має такі геометричні розміри, починаючи з кута який на План-схемі №6 висновку, позначений під №1, за годинниковою стрілкою: 36,69 м. - по межі згідно Державного акту серії ІІ-ЗК №036565 від 28.07.2003 року між земельною ділянкою ОСОБА_2 та земельною ділянкою ОСОБА_1 ; 9,21 м. з поворотом на 1,55 градусів, 2,94 м. з поворотом на 176,94 градусів, 7,59 м. з поворотом на 183,07 градусів, 3,66 м. з поворотом на 178,55 градусів, 3,89 м. з поворотом на 180,91 градусів, 4,54 м. з поворотом на 181,24 градусів, 4,94 м. з поворотом на 179,64 градусів, 0,8 м. з поворотом на 83,98 градусів - по фактичній межі між земельною ділянкою, якою користується ОСОБА_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 11 102,19 грн..

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як акт комісії від 03.09.2013 року не можна вважати належним та допустимим доказом у справі, підтвердження суду щодо їх оцінки помилковими. Висновок експерта містить недостовірні дані і не може бути взятий до уваги при постановленні рішення, так як експерту надано було тільки матеріали цивільної справи у кількості 50 аркушів, у яких відсутні державні акти на право приватної власності на земельні ділянки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 та технічна документація на земельну ділянку ЗОШ №5 (кадастровий номер :01:006:0058).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 , які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_2 , який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно із Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗК №036565 від 28.07.2003 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки загальною площею - 0,0890 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Землекористувачем та власником сусіднього житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , якому рішенням виконкому Берегівської міськради 28.02.2007 року наданий дозвіл різних добудов до житлового будинку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ст.319 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до п.«г» ч.1 ст.96 ЗК України землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до частини 2 і 3 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Висновком експерта №271/11-17 судової земельно-технічної експертизи від 22.11.2017 року встановлено порушення відповідачем ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, за захистом якого мало місце звернення до суду ОСОБА_2.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що висновок експерта містить недостовірні дані, а тому не може бути взятий до уваги, судова колегія до уваги не приймає, так як під час розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції відповідачу судом пропонувалося проведення повторної експертизи від якої він відмовився і суд розглядає справу на підставі належних, допустимих та достовірних доказах, які містяться в матеріалах справи.

При постановленні рішення, суд першої інстанції оцінив докази, які ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі, надав оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, мотивував відхилення або врахування кожного доказу наданих учасниками справи і обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Надання відповідачем під час розгляду справи в апеляційній інстанції експлікації земельних ділянок по будинковолодіннях станом на 1956 рік, судова колегія до уваги не приймає, оскільки, висновок експерта і суду ґрунтується на Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗК №036565 від 28.07.2003 року по АДРЕСА_2 , загальною площею 0,0890, який належить ОСОБА_2 , який не оскаржений та не скасований.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Берегівського районного суду від 21 лютого 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 листопада 2019 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой