Справа № 577/3541/18
Провадження № 2/577/69/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі :

головуючого судді Семенюк І.М.

з участю секретаря судового засідання Кузнєцової Л.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2ВА.

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розподіл майна подружжя та визнання права власності на ? частку майна,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 просить суд поділити спільне майно подружжя, а саме визнати за нею право власності на 1/2 ч. квартири № 33 в будинку № 7 по 4-му пров. вул. Успенсько-Троїцької та на 1/2 частину автомобіля марки Шевроле-Авео. Вимоги мотивує тим, що вона з 24 лютого 2007 року перебувала у шлюб з відповідачем ОСОБА_5, який 15 червня 2016 року був розірваний. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. В період спільного проживання ними було придбано майно, а саме двокімнатна квартира за адресою м. Конотоп, 4-й пров. вул. Успенсько-Троїцької, 7/33 та автомобіль марки Шевроле-Авео, право власності на які зареєстроване за відповідачем. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем домовилися про те, що вона з дітьми буде проживати у вказаній квартирі, відповідач виїхав на постійне місце проживання до м. Київ, де на даний час має іншу сім'ю. Починаючи з липня 2016 року непорозумінь щодо користування квартирою не виникало, однак, на даний час відповідач позбавляє її можливості реалізовувати в повній мірі право власності на її майно , яке було придбано в період шлюбу. Відповідач погрожує виселити її разом з дітьми з квартири та продати її. Такі дії відповідача порушують її права як співвласника нерухомого майна нажитого у шлюбі. Її спроби мирно вирішити ці питання позитивного результату не дали, тому і звернулася до суду з зазначеним позовом.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, фактично пославшись на вищевикладені обставини.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримує позивача. Просить задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі.

ОСОБА_5, задоволенню позовних вимог заперечує, пояснив, що позивач умисно не вказує в позові, що перебувала з ним в шлюбі з 24.02.2007 року, а квартиру він придбав 07.07.2007 року, тому ні він , ні позивач за 4 місяці шлюбу не могли б заробити таку суму, якої б вистачило на купівлю квартири. Зазначену квартиру він придбав за кошти, які отримав від продажу своєї квартири в м. Києві , що підтверджується договором купівлі-продажу від 22 травня 2007 року та попереднім договором від 29 березня 2007 року. Кошти, отримані від продажу квартири в той же день поклав у банк і при купівлі спірної квартири взяв кошти саме з цього рахунку, про що є тому докази. Автомобіль Шевроле був ним придбаний після припинення сумісного проживання, тому ділити його позивач права не має, так як при розірванні шлюбу було встановлено, що з 2012 року вони не підтримували сімейних стосунків, хоча фактично, вони не проживали однією сім'єю вже з 2011 року. Автомобіль був придбаний в кредит згідно договору від 23.09.2011 року, протягом 2012-2015 років він сплатив за кредитом у повному обсязі. Він не має іншого житла крім спірної квартири, тому не бажає, щоб його протиправно позбавили половини квартири.

Представник відповідача ОСОБА_4 підтримує відповідача, вказує на те, що позов є безпідставним, тому в його задоволення слід відмовити , оскільки як квартира, так і автомобіль придбані за особисті кошти відповідача і про це надано достатньо доказів.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 12-13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Нормами Сімейного кодексу України , а саме статтями 57, 60, встановлено загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності(ст. 60 СК ), особистою власністю дружини , чоловіка є майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу, а також набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (ст. 57 ч. 1 СК).

За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна.

Виходячи з наведеного для правильного застосування ст. 60 СК та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праці подружжя ( Постанова ВСУ від 01.07.2015 р. №6-612цс15).

З матеріалів справи вбачається, що 24 лютого 2007 року сторони уклали шлюб, від якого мають неповнолітніх дітей сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, 15 червня 2016 року шлюб між сторонами розірваний. В рішенні суду зазначено , що сторони припинили подружні відносини з 2012 року ( а.с.4, 10, 11).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.05.2018 р. вбачається що квартира № 33 по 4-му пров. вул. Успенсько-Троїцької, 7 в м. Конотоп 19 жовтня 2007 року зареєстрована на праві власності за ОСОБА_5 ( а.с.12-13).

З договору купівлі-продажу квартири від 22.05.2007 року вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 продали квартиру АДРЕСА_1 за 160 000 доларів США.( а.с.28), купівлі-продажу передував попередній договір від 29 березня 2007 року (а.с. 29)

З договору банківського вкладу від 22 травня 2007 року вбачається, що ОСОБА_5 відкрив у банку депозитний рахунок і вніс на цей рахунок грошові кошти в сумі 73 000 доларів США ( а.с.30), а у подальшому розділив вказані грошові кошти на різні рахунки(а.с. 70) і 23000 доларів США одержав готівкою 14 червня 2007 року, як пояснив, що використав для сплати за придбану спірну квартиру, проти чого не заперечує позивач, однак, наголошує, що спірну квартиру придбано під час їх з відповідачем шлюбу і зняття коштів для придбання спірної квартири не свідчить про те, що це його власні кошти.

Згідно кредитного договору , укладеного 23.09.2011 року вбачається, що ОСОБА_5 отримав від кредит в розмірі 75 986 грн. 16 коп. на придбання транспортного засобу марки ОСОБА_10, за яким сплачував банку і вказані докази надав суду відповідач ( а.с.32-35, 46-70,90-102). Відповідно до повідомлення ПАТ ІдеяБанк від 16.01.2016 р., ОСОБА_5 виконав зобов'язання за кредитним договором № 910.10830 від 23.09.2011 року в повному обсязі.( а.с.36). Проти вказаних доказів не заперечує позивач, проте зазначає, що кредит на автомобіль був отриманий її чоловіком в інтересах сімї за її згодою.

Свідок ОСОБА_11 , товариш відповідача, постійно з ним спілкується тривалий час і пояснив, що йому відомо про те, що сторони не проживають разом з 2011 року, оскільки відповідач виїхав з м. Конотопа і проживає в іншому місці. Йому відповідач розповідав, що разом з братом продали батьківську квартиру в м. Києві і він придбав за ці гроші собі квартиру в м. Конотоп. Пізніше, спілкуючись з відповідачем, він від нього дізнався, що той оформив кредит для купівлі автомобіля і вів розмови про те, що має намір розірвати шлюб з дружиною, оскільки їх стосунки не складуються.

Свідок ОСОБА_9, брат відповідача, в судовому засіданні пояснив, що вони з братом у 2007 році продали батьківську квартиру в м. Києві і поділили гроші , їм дісталось 150 000 доларів США на двох. Брат за свої кошти придбав квартиру в м. Конотопі. З його дружиною до їх шлюбу не був знайомий, брат з відповідачкою до шлюбу лише зустрічались і разом не проживали. Через декілька років він дізнався від брата, що той оформив кредит на автомобіль. Вже на час придбання автомобіля, брат з дружиною фактично не проживали і кредит він виплачував самостійно, працював на той час в Києві. На час купівлі квартири, і на час укладення шлюбу дружина брата не працювала.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що у 2008 році працювали разом з відповідачем і він на той час з дружиною вже не проживав. У 2011 році ОСОБА_5 купив автомобіль, будучи у шлюбі, з дружиною фактично не проживав. Квартиру ОСОБА_5 купив за кошти, виручені від продажу спадщини.

Свідок ОСОБА_13, мати позивача, пояснила, що 4 роки донька жила в цивільному шлюбі з ОСОБА_5 Все, що є в квартирі, придбано за їх спільні кошти. Зять продав квартиру в Києві, поділив з братом гроші, за ці кошти купив квартиру в м. Конотоп, а вони добавляли гроші. Автомобіль дев'ятку відповідач купив за гроші, що залишилися від квартири. Свідок ОСОБА_14, подруга позивача, вказала, що знає сім'ю давно, була заборгованість по квартирі, ОСОБА_12 тривалий час працювала, а відповідач не працював .На даний час ОСОБА_12 проживає в спірній квартирі. Квартира придбана за спільні кошти. З приводу автомобіля не можа сказати, за які кошти він придбаний.

Вказаними доказами доводиться, що спірна квартира № 33 по 4-му пров. вул. Успенсько-Троїцької, 7 в м. Конотоп придбана, хоча і в період шлюбу сторін, однак, саме за кошти відповідача ОСОБА_5, в той же час , на спростування цього позивачем не надано жодних доказів. Як не надано і доказів сплати спільних коштів, як стверджує позивач, за кредитом на придбання автомобіля.

Таким чином, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 у судовому засіданні не довела, що спірне майно придбано за спільні кошти , тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 57,60, 62,69-72 ЦК України, ст .ст. 12, 81,263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Відмовити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_1 )в задоволенні вимог про поділ майна - квартири № 33 в будинку № 7 по 4-му провулку вул. Успенсько-Троїцької в м. Конотопі, автомобіля CHEVROLET AVEO KL1SF69YEBB264308 , 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та визнанні за нею права власності на ? частку цього майна.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Семенюк І. М.