Постанова

Іменем України

11 березня 2019 року

м. Київ

справа № 201/14229/16-ц

провадження № 61-16242св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представники позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

відповідач - державний вищий навчальний заклад «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури»,

представник відповідача - ОСОБА_7,

третя особа - Міністерство освіти та науки України,

представник третьої особи - ОСОБА_8,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року в складі судді Демидової С. О.та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2017 року в складі колегії суддів: Посунся Н. Є.,

Баранніка О. П., Пономарь З. М.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» (далі - ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури»), третя особа - Міністерство освіти та науки України, про стягнення не нарахованої та недоплаченої суми стипендії та інфляційних втрат.

Позовна заява мотивована тим, що він є студентом ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури». Його батько має стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем 19 років та 06 місяців, у зв'язку з чим він має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Проте, йому стипендію нараховували та виплачували в розмірі, який нижче прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та за період з 01 вересня 2012 року по серпень 2016 року відповідачем не донараховано та не виплачено грошові кошти у розмірі 29 587,68 грн.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_4 просив суд стягнути з відповідача 29 587,68 грн невиплаченої стипендії, інфляційні збитки у розмірі 15 102,50 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» на користь ОСОБА_4 не нараховану та невиплачену стипендію за період з вересня 2012 року по серпень 2016 року в розмірі

29 587,68 грн, інфляційні втрати у розмірі 15 102,50 грн та понесені судові витрати у розмірі 551,21 грн.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позивач має право на отримання стипендії відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У березні 2017 року ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення судів попередніх інстанцій є несправедливим, незаконним, упередженим, з неправильним розрахуванням стягненої недоплаченої стипендії та інфляційних втрат, помилковим визначенням відповідача, ігноруванням строків позовної давності, не зважаючи на юридичні факти і обставини, що в період з вересня 2012 року по вересень 2016 року в бюджетному законодавстві не було передбачено виплату стипендії студентам з числа дітей шахтарів у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Крім того, стаття 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» прямо не розповсюджується на відповідача.

Відзив відповідачем на касаційну скаргу не подано.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що ОСОБА_4 з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2016 року навчався в ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» за напрямком підготовки «Будівництво» за рахунок державного бюджету.

Батько позивача ОСОБА_11 працював на підземних роботах, за якими мав стаж роботи станом на 20 квітня 2012 року - 19 років 6 місяців.

З вересня 2012 року по серпень 2016 року позивачу виплачувалась стипендія, розмір якої є значно нижчим, ніж встановлено Законом України «Про державний бюджет на 2012 рік», Законом України «Про державний бюджет на 2013 рік», Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік», Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік», Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік», яка гарантована йому як особі на яку поширюється дія статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Встановлено, що позивачу не виплачувалася соціальна стипендія у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про вищу освіту» (чинного на час вступу позивача до вищого навчального закладу), держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини другої статті 54 Закону України «Про вищу освіту» студенти вищих навчальних закладів мають право на отримання стипендій відповідно до законодавства.

Згідно з частиною другою, п'ятою статті 62 Закону України «Про вищу освіту»

(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Розмір академічної та соціальної стипендій, порядок їх призначення і виплати встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв'язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 10, 60, 212 ЦПК України 2004 року,встановивши, що позивач належить до категорії студентів, які є дітьми шахтарів, та має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, проте фактично відповідачем йому виплачувалась стипендія, яка була нижчою за цей розмір, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача грошових коштів у зазначеному вище розмірі та за вказаний вище період з урахуванням інфляційних втрат у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Висновки судів попередніх інстанцій також узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 13 квітня 2016 року в справі № 6-2981цс15, від 01 червня 2016 року в справі № 6-1044цс16,

від 01 червня 2016 року в справі № 6-929цс16.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Щодо зупинення виконання рішення суду

Відповідно до частини 3 статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Враховуючи те, що ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2017 року зупинено виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 25 листопада 2016 року та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2017 року до закінчення касаційного провадження, тому виконання рішення на підставі частини 3 статті 436 ЦПК України підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури»залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада

2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2017 рокузалишити без змін.

Поновити виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська