Справа № 2-709/10
Номер провадження 6/404/223/18
У Х В А Л А

06 березня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі головуючого судді- Бершадської О.В.

за участі секретаря - Вітохіної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку предявлення виконавчого листа по справі № 2-709/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградське обласне управління до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Державний Ощадний банк України» від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління, його представник звернулась в суд із заявою, якою просить визнати поважною причини пропуску строку, який надається для предявлення виконавчого документа до виконання; поновити пропущений строк, для предявлення до виконання виконавчого листа по справі № 2-709/10 виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда від 20.07.2010 року про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в сумі 214 465,44 грн., судових витрат у розмірі 1 820,00 грн. на користь філії - Кіровоградське обласне управління ПАТ «Державний Ощадний банк України»; видати дублікат виконавчого листа по справі №2-709/2010 р. виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда від 20.07.2010 року про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в сумі 214 465,44 грн., судових витрат у розмірі 1 820,00 грн. на користь філії - Кіровоградське обласне управління ПАТ «Державний Ощадний банк України». В обґрунтування заяви зазначила, що представник Банку ознайомлювався із виконавчим провадженням ОСОБА_2 по справі №2-709/2010 відповідно до заяви про ознайомлення від 30.07.2013 року. В матеріалах справи постанова державного виконавця від 23.09.2011 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, ВП № 25051240, на підставі п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», була відсутня. Постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, ВП №25051240, на підставі п.2 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження та виконавчий лист по справі № 2-709/2010 рік до Банку не надходили. Згідно наданих пояснень представниками виконавчої служби, виконавчий лист по справі № 2-709/10 р. було втрачено під час поштової пересилки. Відповідно до листа Фортечного ВДВС м.Кропивницький від 21.03.2018 року виконавче провадження № 25051240 знищено. 05.04.2018 року до ПАТ «Ощадбанк» в особі філії-Кіровоградське обласне управління надійшов лист від Фортечного ВДВС м. Кропивницький з повідомленням про неможливість надати копію журналу вихідної кореспонденції Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ за 2011 рік, так як вказаний журнал було знищено. Докази направлення виконавчого документа на адресу стягувача відділ ДВС надати не може, оскільки сплив строк зберігання виконавчого провадження, передбачений порядком роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 25.12.2008 року № 2274/5.

Згідно ухвали Кіровського районного суду м.Кіровограда від 03 серпня 2018 року прийнято до розгляду заяву Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання по справі № 2-709/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградське обласне управління до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору та призначено судове засідання( т.3 а.с.162).

В судове засідання представник стягувача подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги підтримала, просила задовольнити повністю, з посиланням на обставини, які викладені у заяві та доповненнях до неї.

Від ОСОБА_1, через канцелярію суду, надійшли письмові пояснення, згідно яких у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання просив відмовити. Вказав, що Апеляційний суд Кіровоградської області 18.06.2018 року ухвалив постанову по справі № 2-709/10, в якій встановив відсутність правових підстав для задоволення заяви про видачу дубліката згаданого виконавчого листа державному виконавцю. Окрім того, вступившим у законну силу рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда у справі № 2-709/10 встановлено ту обставину, що філія - Кіровоградське обласне управління ПАТ «Державний Ощадний банк України» зловживаючи своїми правами, належним чином не цікавилося виконавчим провадженням, не використала надані законодавцем способи захисту своїх порушених прав шляхом видачі дублікату виконавчого листа. Більше того, відповідно до ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до п. 16 Пленуму ВССУ № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», стягувач вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах установленого законом проміжку часу. До них належать: 1) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи в місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров'я у зв'язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 4) смерть близьких родичів, членів сім'ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; інші обставини, які об'єктивно унеможливлюють учинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню поданням відповідних документів або їх копій. Стягувач не був позбавлений можливості самостійно звернутися до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа протягом 2011 - 2015 року та протягом лютого-липня 2018 року. Скасована ухвала про видачу дубліката не є об'єктивною обставиною, що унеможливлювало здійснити дії щодо отримання дубліката виконавчого листа стягувачем самостійно (т.с. 3, а.с. 213-221).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись.

Суд ухвалив, провести розгляд заяви у відсутності сторін, що не суперечить ст. 433 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обовязкові для виконання.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду. Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»). У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.433 ПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не визначено, а тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Частиною першою статті 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Таким чином, суд може видати дублікат виконавчого листа, якщо стягувач звернувся з заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

За приписами ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час набрання рішенням суду законної сили) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом 3 років.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Системний аналіз даної норми дає підстави дійти висновку про те, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати.

Суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з'ясувати питання чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред'явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин та характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав як для видачі дубліката виконавчого листа, так і для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

За правилами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13.04.2010 року позов задоволено. Стягнуто, солідарно, із ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії-Кіровоградське обласне управління 214 465,44 грн., судові витрати у розмірі 1820,00 грн. (т.с. 1, а.с. 72-74).

На виконання вищевказаного рішення суду 20 липня 2010 року видано виконавчі листи, зокрема, про стягнення із ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» боргу в сумі 216 285,44 грн.

Постановою державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 11 березня 2011 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного вище виконавчого листа, боржником за яким виступала ОСОБА_2 (т.с. 3, а.с. 145).

Як свідчить Інформація про виконавче провадження з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 02 грудня 2014 року, 23 вересня 2011 року постановою державного виконавця виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження (відсутність у боржника майна) (т.с. 3, а.с. 146).

29 липня 2013 року начальником філії- Кіровоградське обласне управління АТ Ощадбанк за вих. №16-06/1340 направлено заяву до Кіровського відділу ДВС Кіровоградського МУЮ про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження щодо стягнення із ОСОБА_2 заборгованості та видачі копій необхідних документів, які б підтверджували дії державного виконавця, тобто через три роки після видачі виконавчого листа (т.с. 4, а.с. 40).

Заст. начальником філії- Кіровоградське обласне управління АТ Ощадбанк в листопаді 2014 року направлено запит до Кіровського відділу ДВС Кіровоградського МУЮ, згідно якого представник філії не зміг ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження щодо стягнення із ОСОБА_2 заборгованості та отримати копії необхідних документів, які б підтверджували дії державного виконавця, однак згідно реєстру виконавчого провадження стало відомо, що 23.09.2011 року державний виконавець винесла постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві. До Банку вказаний виконавчий лист не надходив. В звязку з чим, Філія- Кіровоградське обласне управління АТ Ощадбанк просила звернутись до суду про поновлення виконавчого листа, в звязку з його втратою (т.с. 4, а.с. 147).

Інших звернень до виконавчої служби, які передували б вказаному зверненню, Банк не надав.

26.02.2015 року до Кіровського районного суду міста Кіровограда надійшло подання державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_3 про видачу дубліката зазначеного виконавчого листа (т.с. 1, а.с. 81-82).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 20.03.2015 року подання державного виконавця задоволено. Видано дублікат виконавчого листа по справі № 2-709/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про стягнення заборгованості по рішенню Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.04.20.10 року, згідно якого стягнуто із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» 214 465,44 грн. боргу та судові витрати у розмірі 1820,00 грн. (т.с. 1, а.с. 96).

Згідно заяви стягувача (т.с. 1, а.с. 109) дублікат виконавчого листа, виданий 14.05.2015 року, строк предявлення до виконання якого становить до 31.05.2013 року, предявлений до виконання 15.05.2015 року.

Державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції 19.05.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

Згідно постанови старшого державного виконавця дублікат виконавчого листа №2-709 від 14.05.2015 року про стягнення з боржника ОСОБА_2 надіслано головному бухгалтеру Кіровоградської митниці ДФС. Звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_2 з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків проводити утримання одноразово витрат в сумі 50,15 грн., а в подальшому по 20 % від заробітної плати щомісяця, до повного погашення боргу, виконавчого збору (т.с. 3, а.с. 246).

Начальником відділу фінансування, бухгалтерського обліку та звітності Кіровоградської митниці ДФС, головним бухгалтером на адресу Кіровського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції направлялись за період з 01 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року, з 01 січня 2016 року по 31 березня 2016 року, з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2016 звіти про здійснення відрахування та виплати щодо ОСОБА_2 (т.с. 3, а.с. 2468-250).

Проте, ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2017 року ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 березня 2015 року, скасовано. Питання про видачу дубліката виконавчого листа за заявою державного виконавця передано на новий розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда (т.с. 2, а.с. 188-189).

Постановою старшого державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_4 від 07 грудня 2017 року, відповідно п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-709 виданого 14.05.2015 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» 214465,44 грн. боргу та судові витрати у розмірі 1820,00 грн., а всього 216 285,44 грн. закінчено. Припинено відрахування із заробітної плати боржника ОСОБА_2 (т.с.3, а.с. 152).

Разом з цим, згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 лютого 2018 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 18 червня 2018 року, у задоволенні подання державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа відмовлено (т.с. 3, а.с. 16, 31-34, 118-129).

22 жовтня 2018 року старшим державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_4, через канцелярію суду, надано копію вищевказаної постанови від 07 грудня 2017 року та повернуто до суду дублікат виконавчого листа №2-709, виданого 14.05.2015 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення солідарно із ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» 214 465,44 грн. боргу та судові витрати у розмірі 1820,00 грн.

Фортечним відділом державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на заяву від 02 березня 2018 року ПАТ «Державний Ощадний банк України» від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління 04 квітня 2018 року за вих.№17095/13.23-33 повідомлено, що у Фортечному ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області, перебувало виконавче провадження № 25051240 з примусового виконання виконавчого листа № 2-709 від 20.07.2010 року виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «ДОБУ» боргу в сумі 216285,44 грн. Вказане виконавче провадження було завершено 23.09.2011 року на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (у попередній редакції), та у відповідності до п. п. 3.19., 3.20. Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, яка діяла на той період часу, строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становив 3 роки від дати закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа стягувачу до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Після спливу трирічного терміну зберігання в архіві, виконавче провадження було знищено. Надати копію журналу вихідної кореспонденції Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ за 2011 рік не представляється можливим, оскільки вказаний журнал було знищено Кіровоградським міським управлінням юстиції ГУЮ в Кіровоградській області (т.с. 4, а.с. 44, 45).

Згідно акту, затвердженого начальником Фортечного (Кіровського) відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 27 лютого 2015 року, виконавчі провадження завершені у 2011 році знищені, через закінчення строків зберігання, в тому числі відносно боржника ОСОБА_2- в/л №2-709 від 20.07.2010 року (т.с. 4, а.с. 47-48).

Стягувачем на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа не надано відповідно до вимог ст.81 ЦПК України належних та допустимих доказів, не надано також доказів, які б підтверджували невиконання рішення суду (з врахуванням проведених бухгалтерією відрахувань із заробітної плати боржника ОСОБА_2Б.).

В період з 11 березня 2011 року заявник жодного разу не скористався своїм правом згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час набрання рішенням суду законної сили), ч. 1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року) щодо оскарження до суду дій державного виконавця, у звязку із невиконанням.

Крім того, вказані обставини встановлені також і ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 лютого 2018 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 18 червня 2018 року (т.с.3, а.с. 31-34, 119-120), зокрема , судами було встановлено, що рішення суду від 13 квітня 2010 року про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 214465,44 грн. та судових витрат в розмірі 1820 грн. набрало законної сили 24 квітня 2010 року, виконавчий лист № 23-709/10 видано 20 липня 2010 року, виконавче провадження з його виконання було завершено 23 вересня 2011 року, а із заявою про видачу дубліката згаданого виконавчого листа звернувся після закінчення трирічного строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Позиція стягувача , щодо неможливості банком отримання інформації з 2011 року до 2015 року відносно даного виконавчого провадження є безпідставною та необґрунтованою , оскільки стягувач зобов»язаний цікавитись ходом виконавчого провадження, в своїх інтересах з»ясовувати відповідність виконавчих дій чинному законодавству, звідки і наявність права на оскарження як відповідно до ст.383 ЦПК України, чинної на час проведення виконавчих дій так і права на звернення до суду зі скаргою на рішення , дії чи бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення.

При цьому, «Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_5 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Він не буде відповідальним за відкладення, викликані станом його здоров'я, оскільки вони пов'язані з форс-мажорними обставинами…. Таким чином, неодноразова неявка позивача, яким було ініційовано судовий спір, без поважних причин у судове засідання цілком об'єктивно була розцінена судами як зловживання сторони своїми процесуальними правами, що є неприпустимим.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по їх суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист , хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань.

Суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому, наведені в заяві причини пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд вважає неповажними, що є підставою для відмови в задоволенні даної вимоги. Разом з цим, оскільки питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання заявник пов'язує із втратою оригіналу виконавчого листа, а відтак суд вважає, що також відсутні правові підстави для задоволення заяви і в частині видачі дубліката виконавчого листа.

Тому, керуючись ст. ст. 260, 353, 354, 433, п.п.17.4 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року), суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління про визнання поважною причини пропуску строку, який надається для предявлення виконавчого документа до виконання;

поновлення пропущеного строку, для предявлення до виконання виконавчого листа по справі № 2-709/10 виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда від 20.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в сумі 214 465,44 грн., судових витрат у розмірі 1 820,00 грн. на користь філії - Кіровоградське обласне управління ПАТ «Державний Ощадний банк України»;

видачі дубліката виконавчого листа по справі №2-709/2010 р. виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда від 20.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в сумі 214 465,44 грн., судових витрат у розмірі 1 820,00 грн. на користь філії - Кіровоградське обласне управління ПАТ «Державний Ощадний банк України» - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 .03.2019 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Бершадська