З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Ходька В.М., за участі секретаря судового засідання Якимової О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Концерну «Міські теплові мережі», в інтересах якого діє представник ОСОБА_1, до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, за відсутності учасників справи, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 11 333,86 грн., судові витрати у сумі 1762,00 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своєчасно не оплатив послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.10.2014 року по 30.04.2018 року надану йому позивачем за адресою проживання позивача: АДРЕСА_1, у результаті чого утворилась заборгованість на суму 11 333,86 грн., що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом.
Ухвалою суду від 19.12.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи на 17.01.2019 року, яке було відкладено через неявку учасників справи.
Учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти заочного розгляду справи не надав. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Концерн «Міські теплові мережі» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Відповідно до п.2.1 Статуту Концерну «Міські теплові мережі», основною метою діяльності концерну «Міські теплові мережі» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну (а.с.7-10).
Згідно відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 17.12.2018 року № 01-17/02/7870 місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 02.10.1989 року по теперішній час (а.с.15).
За змістом ч. 3 ст.24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобовязаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості за постачання теплової енергії, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією в даних правовідносинах є надання послуг та їх отримання відповідачем.
Таким чином, ОСОБА_2 є споживачем теплової енергії, що постачається Концерном «Міські теплові мережі». Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року і Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року.
У звязку з відсутністю укладеного договору, позивачем здійснювався облік наданих відповідачеві за місцем його проживання, послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, по особовому рахунку № 10501882.
Згідно із довідкою щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення відповідач має заборгованість за надані йому послуги за період з 01.10.2014 року по 30.04.2018 року у розмірі 11 333,86 грн., особовий рахунок № 10501882 (а.с.5).
Відповідно до розрахунку суми позову, відповідач у період з жовтня місяця 2014 року по травень місяць 2018 року оплату за надані послуги не здійснював, у зв'язку із чим за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 11 333,86 грн. (а.с.6).
За правилами ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
На підставі п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься щомісячно.
Відповідно до ст.ст.67, 68, 162 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять і послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно вимог ст.ст.526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаї в ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Приймаючи до уваги, що відповідачем не було жодним чином доведено що він борг погасив, при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, які відповідачем також не спростовано, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з оплати послуг з постачання теплової енергії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-82, 89, 141, 223 ч. 4, 263-265, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.322, 509, 526, 610, 611, 625 ЦК України,
Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягомтридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, який ухвалив оскаржуване рішення, шляхом подання апеляційної скарги протягомтридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1.
Повне судове рішення складено 19 лютого 2019 року.
Суддя В.М. Ходько