П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року м. Київ

Справа № 22-2973 Головуючий у1-й інстанції - Коробенко С. В.

Унікальний №760/13730/17 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

НевідомоїТ. О.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Авто Альянс», треті особи: ОСОБА_5; Публічне акціонерне товариство Страхова компанія «Універсальна», про відшкодування шкоди, завданої унаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ТОВ «Інтер Авто Альянс» з вимогами про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 18 530 грн. 97 коп., витрати на проведення експертизи а також інфляційні втрати та 3% річних.

Свої вимоги позивач мотивувала наступним. 24 травня 2017 року на бульв. Вацлава Гавела в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного Позивачу автомобіля «Фольксваген», д/н НОМЕР_1, та автомобіля «Шкода», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, в результаті якої автомобіль ОСОБА_3 було пошкоджено.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 23.06.2017 винним у дорожньо-транспортній пригоді був визнаний ОСОБА_5

Позиваючись до ТОВ «Інтер Авто Альянс» позивач вказала, що ОСОБА_5 під час дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем, який належить саме вказаній юридичній особі, і саме з ТОВ «ІнтерАвто Альянс» ОСОБА_5 перебуває у трудових відносинах.

Позивач також зазначила, що хоч цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Шкода», д/н НОМЕР_2, і застрахована в ПАТ «СК «Універсальна», вона має право вибору до кого звернути свої вимоги про відшкодування шкоди, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, висловленою ним під час розгляду справи №6-2808цс15 від 20.01.2016.

Відтак матеріальну шкоду в розмірі 16 132 грн. 42 коп., розраховану згідно з Висновком авто-товарознавчої експертизи №01/07 від 18.07.2017, ОСОБА_3 просила стягнути з ТОВ «Інтер Авто Альянс». До складу матеріальної шкоди, заподіяної позивачу, вона відносить також вартість зазначеного авто-товарознавчого дослідження в розмірі 1 500 гривень.

Крім того, посилаючись на положення частини 2 статті 625 ЦК України, ОСОБА_3 просила суд стягнути з відповідача 805 грн. 80 коп. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 92 грн. 75 коп.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено за безпідставністю заявленого позову.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі (а.с.166-175).

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Інтер Авто Альянс» заперечувало проти її задоволення. Свою позицію відповідач аргументував тим, що рішення районного суду повністю відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права до правовідносин у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, викладених у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (а.с.184-186).

Інші учасники справи відзиву на апеляційну скаргу суду не надали.

За правилами ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_3 розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

При ухваленні рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

ОСОБА_3 є власником автомобіля «Фольксваген Пассат», д/н НОМЕР_1 (а.с.54)

24 травня 2017 року в м. Києві на бульв. Івана Лепсе відбулася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «Фольксваген», д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_7, та автомобіля марки «Шкода», д/н НОМЕР_2, за кермом якого знаходився ОСОБА_5

У відповідності до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 23.06.2017 ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, тобто у дорожньо-транспортній пригоді, за наслідками якої належний ОСОБА_3 автомобіль було пошкоджено (а.с.3) .

Автомобіль «Шкода», д/н НОМЕР_2, перебуває у власності ТОВ «Інтер Авто Альянс».

Позивачем надано суду Звіт №01/07 від 18.07.2017 авто-товарознавчого дослідження, складений судовим експертом Новоселецьким В. А., з якого убачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фольксваген», д/н НОМЕР_1, становить 16 132 грн. 42 коп. (а.с.38-60). За складання зазначеного звіту позивачем сплачено 1 500 грн. (а.с.5) .

Цивільно-правова відповідальність власника (водія) транспортного засобу марки «Шкода», д/н НОМЕР_2, була застрахована в Публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Універсальна» на підставі полісу №АЕ/8018499 (а.с.64)

У розпорядженні суду немає доказів звернення ОСОБА_3 до ПАТ СК «Універсальна» із заявою про виплату страхового відшкодування за страховим випадком, який стався 24 травня 2017 року. Відтак немає і доказів відмови страхової компанії у задоволенні такої заяви.

За таких обставин районний суд не вбачав підстав для задоволення вимог ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, заявлених до власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

При перевірці висновків районного суду про відсутність правових підстав для задоволення позову у контексті доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, є доведеними.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, пред'явлених до власника джерела підвищеної небезпеки, ТОВ «Інтер Авто Альянс», який застрахував свою цивільно-правову відповідальність, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо невідповідності обставинам справи висновків районного суду про відсутність підстав для задоволення позову та неправильне застосування до спірних правовідносин висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права до правовідносин у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, викладених у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-176цс15, поєднані посиланнями на практику судів різних інстанцій, відхиляються апеляційним судом як безпідставні з огляду на таке.

За правилами ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц викладені наступні правові висновки щодо застосування норм матеріального права у сфері відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою відповідальність у порядку, визначеному Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У даному конкретному випадку районним судом правильно встановлено, що цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу марки «Шкода», д/н НОМЕР_2, була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на підставі полісу №АЕ/8018499.

Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну складає 100 000 грн. при нульовій франшизі (а.с.64).

ОСОБА_3 заявила вимоги про відшкодування шкоди заподіяної майну у розмірі 16 132 грн. 42 коп., тобто в межах ліміту відповідальності страховика.

Ураховуючи наведене, правові підстави для покладення обов'язку відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, ТОВ «Інтер Авто Альянс», відсутні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо порушення районним судом строків розгляду даної справи не можуть бути прийняті апеляційним судом у якості підстав для скасування оскаржуваного рішення з огляду на таке.

По-перше, суддя, який має надмірне навантаження, не може працювати поза межами людських можливостей без достатнього часу для відновлення своїх фізичних сил та інтелектуального потенціалу. При надмірному навантаженні на кожного суддю, яке має місце у Солом'янському районному суді м. Києва, відведення для розгляду справи незначного часу лише заради дотримання формальних строків суперечить таким основним засадам (принципам) цивільного судочинства, як верховенство права, змагальність сторін, диспозитивність, пропорційність та розумність строків розгляду справи судом.

По-друге, у даному випадку розгляд справи відкладався з поважних причин: у зв'язку з хворобою судді; у зв'язку із залученням до участі у справі третьої особи; у зв'язку з неявкою учасників справи у судове засідання (а.с.26, 65, 107). Провадження у справі також зупинялось у зв'язку з поданням ОСОБА_3 заяви про відвід судді (а.с.80-83).

По-третє, за правилом абзацу другого частини другої ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. У даному випадку розгляд справи понад строки, визначені ст. 210 ЦПК України не призвів до неправильного її вирішення.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 14 березня 2019 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О.Невідома