КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа№ 761/2941/17 Головуючий у суді першої інстанції: Савицький O.A.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/830/19 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Панченко М.М., Слюсар Т.А.

при секретарі Маличівській Н.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиелеватормаш» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

26 січня 2017 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиелеватормаш» звернулося у суд з позовом до відповідачів Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення 37 000,00 грн., а з ОСОБА_3 183 197,01 грн. матеріальної шкоди (збитки), заподіяні транспортному засобу, яке належить товариству в наслідок ДТП та витрати по оплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.06.2016 на 14 км + 100м а/д Данківці- Вартиківці КПП Сокиряни зі сторони м.Чернівці в напрямку смт. Кельменці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Peugeot Expert», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням позивача, та автомобіля марки «MAN 8150 FOCL», державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3

Згідно постанови Кельменецького районного суду Чернівецької області від 05.08.2016 винним у вчиненні вищезазначеної ДТП було визнано водія автомобіля марки «MAN 8150 FOCL», державний номерний знак НОМЕР_2, - ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована в ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» згідно Полісу №АЕ/4649387.

У зв'язку з зазначеним та керуючись положеннями ст.ст. 3, 6, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач, як потерпіла особа, в серпні 2016 року повідомив ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» про настання страхового випадку, а в подальшому надав страховику всі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону, для виплати страхового відшкодування.

Незважаючи на прийняття страховою компанією рішення про виплату 49 000,00 грн., страхове відшкодування було виплачене лише в розмірі 12 000,00 грн.

Посилаючись на Висновок за результатами експертного автотоварознавчого дослідження №073/16, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Peugeot Expert», державний номерний знак НОМЕР_1, складає 230 247,01 грн., позивач вважає, що з відповідача, враховуючи ліміт його відповідальності та суму виплаченого страхового відшкодування, підлягає до стягнення невиплачена частина страхового відшкодування в розмірі 37 000,00 грн.

Крім того, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована в ТдОВ «Домінанта», позивач, посилаючись на положення ст. 1194 ЦК України, просив стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 183 197,01 грн., з яких: 180 247,01 грн. - витрати, необхідні для відновлення транспортного засобу; 1 950,00 грн. - вартість послуг судового експерта; 1000,00 грн. - сума франшизи.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиелеватормаш» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиелеватормаш» 37882,50 грн. з яких: 37000,00 грн. страхове відшкодування; 327,60 грн. ; 554,90 грн. судові витрати по сплаті судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиелеватормаш» 187567,48 грн., з яких: 183197,01 грн. - матеріальна шкода: 1622,40 грн. - витрати, пов'язані з проведенням експертизи; 2748,07 грн. - судові витрати по сплаті судового збору.

Не погодившись із рішенням суду відповідач ОСОБА_3 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, тому підлягає скасуванню.

Апеляційну скаргу обгрунтовував тим, що страховою компанією при повторному складанні акту щодо вартості відновлювального ремонту за висновком страхової компанії становить 51 000 грн., з якою він відповідач ОСОБА_3 погоджується. Але не погоджується із вартістю відновлювального ремонту по експертній оцінці на замовлення позивача, що становить 230247,01 грн. А тому, з урахуванням оцінки страхової компанії та вимог ст. 1192 ЦК України, позовні вимоги позивача, на його думку, є безпідставними. Враховуючи, що позивач не оспорює вартість відновлювального ремонту встановленого в страхових актах від 21.10.2016 та від 28.11.2016, не оспорює розрахунок страхового відшкодування, прийняв частину коштів нарахованих СТ «Домінанта», самостійно, без участі відповідачів та їх представників оцінив вартість заподіяних збитків, а тому є наявні достатні підстави вважати збільшену суму матеріальних збитків визначену згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 11.08.2016 №073/16, не обґрунтованою, а позовні вимоги не доведеними. Крім того, відповідач заперечував розмір пошкоджених деталей транспортного засобу. Заперечуючи висновки експертів, відповідач просив врахувати його матеріальне становище та зменшити суму матеріальної шкоди. Разом з тим, вважав, що рішення є незаконним, просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ( а.с.224-226) відповідача ОСОБА_3 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиелеватормаш» зазначав, що рішення суду є законним і обгрунтованим. Зокрема вказував, що відповідач є винним в ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. В ході розгляду справи відповідач підтвердив, що механічні пошкодження ТЗ відповідають дійсності та були завдані ним внаслідок ДТП 28.06.2016, а тому і повинен відшкодувати матеріальну шкоду, спричинену автомобілю позивача в межах його відповідальності. Вважають, що посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що відновлення пошкодженого ТЗ позивача повинно здійснюватися тільки за рахунок страхової компанії не відповідає нормам ЦК України, ЗУ « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ЗУ «Про страхування». Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, представник позивача заперечував і проти зменшення розміру матеріальної шкоди посилаючись на те, що відповідач має не одне джерело доходу, протягом тривалого часу (28 червня 2016 року вчинення ДТП) ухиляється від відшкодування шкоди, затягуючи розгляд справи. Просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судові засідання, призначені в приміщенні Київського апеляційного суду представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на неодноразові виклики не з'явилися.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог частини 1 статті 44 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ч.1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 120 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» в судові засідання, який про час та місце розгляду справи повідомлявся, причину неявки суду не повідомив, такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрутованість рішення суду першої інстанції в межа доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиелеватормаш» та стягуючи на їх користь з відповідачів з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» 37882,50 грн., та ОСОБА_3 187567,48 грн. суд першої інстанції виходив з їх доведеності.

З такими висновками суду слід погодитись виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону дивлячись на таке.

При ухваленні рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

28 червня 2016 року на 14 км + 100м а/д Данківці-Вартиківці КПП Сокиряни зі сторони м. Чернівці в напрямку смт. Кельменці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Peugeot Expert», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиелеватормаш» та автомобіля марки «MAN 8150 FOCL», державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував відповідач ОСОБА_3

За змістом положення ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 05.08.2016 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України було визнано водія автомобіля марки «MAN 8150 FOCL», державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_3 , неправомірними діями якого було спричинено шкоду транспортному засобу «Peugeot Expert», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиелеватормаш» та накладено штраф у розмірі 340 грн.

Цивільно-правова відповідальність джерела підвищеної небезпеки транспортного засобу «MAN 8150 FOCL», державний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована власником - ОСОБА_6 в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до поліса серії АЕ №4649387. Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого становив 50 000 грн., а франшиза 1000 грн.

Статтею 6 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " визначено ,що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п.22.1. ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в наслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У серпні 2016 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиелеватормаш» на виконання вимог ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомило Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про ДТП, надавши всю необхідну інформацію та документи.

27 вересня 2016 року позивач звернувся до Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» із заявою про страхове відшкодування.

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» визнало ДТП страховою подією та ним було ухвалено рішення про виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 49 000 грн.

Однак, на час пред'явлення позову до суду (26.01.2017) Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» сплатило позивачу лише 12 000 грн.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиелеватормаш» до пред'явлення позову до суду звернулося із заявою про проведення автотоварознавчого дослідження щодо розміру матеріального збитку і 11 серпня 2016 року отримало висновок №073/16 експертного автотоварознавчого дослідження, проведеного експертом Кипа С.М. (а.с.12-19). Згідно висновку вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та втрати товарної вартості становить 230 247,01 грн.

Таким чином, матеріальний збиток пошкодженого автомобіля позивачем оцінені в сумі 230 247,01 грн. згідно висновку експертного дослідження для відновлення автомобіля.

Оскільки позивач зазнав реальних збитків в наслідок пошкодження автомобіля при ДТП, які не були покриті страховим полісом і виплачені страховим товариством на свій розсуд 12 000 грн., замість 49 000 грн., то у зв'язку з вказаними обставинами, позивач вважав, що відповідач страхове товариство зобов'язано додатково сплатити суму в рахунок страхового відшкодування 37000 грн., тобто доплату відповідно до ліміту страхування та 327,60 грн. ; 554,90 грн. судових витрат, а відповідач ОСОБА_3, як непокриту суму страховим полісом, а саме 187567,48 грн. , з яких: 183197,01 грн. - матеріальна шкода: 1622,40 грн. - витрати, пов'язані з проведенням експертизи; 2748,07 грн. - судові витрати по сплаті судового збору.

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Підставами відшкодування шкоди за цим деліктом є: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв'язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (незалежно від вини).

Стаття 1194 ЦК України визначає відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність. Згідно зазначеної норми особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частини першої статті 143 ЦПК України ( в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції), для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

За клопотанням представника відповідача ОСОБА_3, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року було призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Згідно з Висновком судової автотоварознавчої експертизи № 19/13-1/303- СЕ/17 від 10.01.2018 , проведеної судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки «Peugeot Expert», державний номерний знак НОМЕР_1, станом на 30.11.2016 могла складати 360 390,26 грн. з урахуванням ПДВ на матеріали та запасні частини.

Судом встановлено, що пошкоджений автомобіль позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиелеватормаш» відремонтований відповідно до наданих суду доказів- договору про виконання ремонтних робіт та акту виконаних робіт (а.с.121-123), вартість якого становить 253 800 грн.

Незважаючи на те, що розмір матеріального збитку відповідно до судового експертного висновку визначений експертом у 360 390,26 грн., розмір ремонтних робіт становив 253 800 грн., позивач свої позовні вимоги не змінив.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині та визначених розмірах матеріального збитку стягнутого з відповідачів та користь позивача, які перевірені апеляційним судом та підтверджені письмовими доказами. З урахуванням приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача стягнуто судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду першої інстанції щодо підстав до задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Посилання в апеляційній скарзі відповідача щодо ухвалення судом першої інстанції рішення з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Всі висновки суду першої інстанції щодо правомірності заявленого позову та можливості відновлення порушеного права у обраний позивачем спосіб повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга відповідача не містить. Доводи відповідача ОСОБА_3 з приводу завищення позивачем кількості пошкоджених запчастин є неспроможними і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки матеріали справи містять 2-а висновки щодо пошкоджень, а також ремонтну калькуляцію, які відповідачем не спростовані і на їх спростування таких доказів не надано, а на припущеннях рішення суду не може ґрунтуватися.

Подаючи апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 просив застосувати ч.4 ст. 1193 ЦК України та зменшити розмір матеріальної шкоди з урахуванням матеріального становища.

Правила щодо можливості зменшення розміру відшкодування шкоди, заподіяної фізичною особою залежно від її майнового стану (ч. 4 ст. 1193 ЦК), застосовуються у виняткових випадках, коли стягнення шкоди у повному розмірі неможливе або поставить відповідача в дуже тяжке становище, а також коли шкоду завдано вчиненням злочину.

Згідно з роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 №6 ця норма застосовується в разі, коли відповідачем за таких обставин може бути тільки фізична особа та відшкодування шкоди в повному розмірі неможливе або поставить відповідача в дуже скрутне матеріальне становище.

З матеріалів справи вбачається, що ДТП мало місце 26 червня 2016 року, тобто 2,8 роки тому, ДТП відповідач скоїв працюючи на маршрутному таксі без належних на то документів. За цей період часу відповідач не погасив і, навіть, не намагався погашати борги. А з наданих ним документів вбачається, що він є приватним підприємцем (а.с.184), а окрім того, працює у Приватному підприємстві «Нов-транс-авто» відповідно до маршрутного листа (а.с.25). А тому, колегія суддів не вбачає правових підстав до застосування ч.4 ст. 1193 ЦК України. Перебування дружини відповідача в декретній відпустці також не дає підстав до застосування зазначеної норми права, оскільки до декретної відпустки вона працювала відповідно до наданої довідки і на законодавчому рівні має право отримувати від держави відповідну матеріальну допомогу.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційних скаргах, не спростовують їх, тому підстав до скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367,374,375,382,384 ЦПК України, колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: