КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/3103/17
Провадження № 2/488/192/19 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

18.02.2019 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

в складі : судді Лазаревої Г. М.,

при секретарі Чуб Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 "про визнання об'єкту незавершеного будівництва спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 3/4 його частини"

В С Т А Н О В И В:

30.08.2017 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 22.07.2006 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.07.2017 року шлюб між ними розірвано. Під час шлюбу, 06.09.2011 року, вони придбали земельну ділянку площею 1000 кв.м за номером 1-Л, що розташована в м. Миколаєві по вул. Новобудівній. Восени 2011 року на цій земельній ділянці почались будівельні роботи з будівництва житлового будинку. Основні роботи закінчились в грудні 2012 року та 08.01.2013 року відповідачем було подано до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області декларацію про готовність об'єкта до експлуатації будівництва житлового будинку з мансардою по вул. Новобудівній, 1-Л в м. Миколаєві, якою було зареєстровано дане будівництво, яке вважається закінченим та готовим до експлуатації. Усі роботи проводили за сумісні кошти подружжя, однак внесок позивача в будівництво був набагато більший через її зайняття підприємницькою діяльністю з 2000 по 2010 рік, нею для здійснення будівництва було продано належну їй земельну ділянку по вул. Новобудівній, 1-Н в м. Миколаєві, продано частку у статуному капіталі ТОВ "Кордон", крім того, її родичи повернули їй борги. Крім того протягом 2012-2013 рр. ОСОБА_3 потрапив у ДТП та йому було встановлено інвалідність, в зв'язку з чим не мав можливості працювати, потребував стороннього догляду. Позивач також зазначила, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання їхньої спільної дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач до теперішнього часу навмисно не зареєєстував право власності на спірний житловий будинок.

Посилаючись на вищевказані обставини, а також на те, що разом із нею проживає їх спільна дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_2 просить суд:

- визнати земельну ділянку площею 1000 кв. м. за номером 1"л", що розташована в м. Миколаєві по вул. Новобудівній, кадастровий номер 0:07:002:0012, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд - спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

- визнати за нею право власності на на 1/2 частину земельної ділянки площею 1000 кв.м., за номером 1 "л", що розташована в м. Миколаєві, по вул. Новобудівній, кадастровий номер 0:07:002:0012.

- визнати об'єкт незавершеного будівництва, що розташований на земельній ділянці площею 1000 кв.м, за номером 1 "л", що розташована в м. Миколаєві по вул. Новобудівній, кадастровий номер 0:07:002:0012, спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

- визнати за нею право власності на 3/4 частини об'єкту незавершеного будівництва спільної сумісної власності, що розташований на земельній ділянці площею 1000 кв. м., за номером 1 "л", що розташована в м. Миколаєві, по вул. Новобудівній, кадастровий номер 0:07:002:0012.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали уточнені позовні вимоги, просили про задоволення позову.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що продав власну квартиру, гроші від продажу якої вклав у будівництво будинку.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі перебували у зареєстрованому 22.07.2006 року шлюбі. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.07.2017 року шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу в них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказане підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

06.09.2011 р. відповідач придбав земельну ділянку площею 1000 кв.м за номером 1 "л", що розташована в м. Миколаєві, по вул. Новобудівній, що вбачається з копії договору купівлі-продажу.

Як вбачається з даних декларації про готовність об'єкта - житлового будинку з мансардою по вул. Новобудівній, 1-Л в м. Миколаєві до експлуатації, замовником якої вказано ОСОБА_3, вказану будівлю було побудовано протягом 12.12.2011 р. - 21.12.2012 р. Проте з пояснень сторін оздоблювальні роботи тривали і після вказаного часу.

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 17.09.2014 р. ОСОБА_2 здійснила продаж належної їй з 2012 р. земельної ділянки за адресою : м. Миколаїв, вул. Новобудівна, 1"н". Оціночна вартість вказаної земельної ділянки складає 55037,50 грн.

Як вбачається з копій довідок про подані декларації про майновий стан та доходи ОСОБА_2 мала доходи та декларувала їх в період 2002-2003 рр., 2007-2010 рр.

Обставини продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Кордон", належної ОСОБА_2 підтверджуються копією договору купівлі-продажу від 30.08.2016 р., Вартість вказаної частки складає 16500 грн.

Обставини роботи ОСОБА_2 протягом 2011-2016 р. в магазині з продажу дитячих речей підтверджуються поясненнями численних свідків допитаних в судовому засіданні про те, що купували одяг у позивача протягом 2011- 2014 рр., також позивачем було надано копію закордонного паспорту на підтвердження виїздів для придбання товарів до Туреччини, деякі копії документів з наіменуваннями придбаних нею речей для продажу.

Як вбачається з копій ликарняних листків, копії пенсійного посвідчення відповідач ОСОБА_3 з 19.07.2012 р. перебував на лікарняному через перелам лівої плечової кістки, йому було встановлено 3 групу інвалідності до 30.11.2013 р.

Як вбачається з пояснень свідків та позивача з моменту ДТП і приблизно протягом року відповідач не працював, за ним здійснювала догляд ОСОБА_2

За таких обставин вбачається висновок про те, що з моменту аварії, тобто з 19.07.2012 р. і протягом року до 19.07.2013 р. відповідач не мав можливості працювати. з причини хвороби.

Згідно статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до речення другого пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11 спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна подружжя є рівними ( ст.ст. 69, 70 СК України).

Також, відповідно до ч. 2, 3 ст. 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Разом з тим, відповідно до абз. 4 п.30 ППВС України № 11 від 21.12.2007 р. При вирішенні спору про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2,3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засад рівності часток пдружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ., а і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо самостійного заробітку чи жоходу (ч.1 ст.60 СК). Рішення суду повинно містити мотиви та обгрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.07.2017 р. з ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4, в розмірі 1/4 частки доходів. Як вбачається з пояснеь позивача, відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини. Вказані доводи не були спростовані відповідачем.

З довідки Корабельного ВДВС від грудня 2017 р. вбачається, що ОСОБА_2 не отримувала вказаних аліментів станом на грудень 2017 р.

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 09 вересня 2011 р. ОСОБА_3 продав належну йому на підставі договору купівлі-продажу від 13.11.2003 р. квартиру АДРЕСА_1, 51. Вартість квартири вказана в договорі становить 36157 грн.

Проте, згідно копії договору про передання авансу від 29 серпня 2011 року ОСОБА_5 передала ОСОБА_3 в забезпечення договору купівлі-продажу квартири за адресою : м. Миколаїв, вул. Дзержинського, 51/34 аванс в сумі 4000 грн 500 доларів США. Вартість квартири складає, згідно вказаного договору 235.000 грн., що еквівалентно 29000 доларів США.

Згідно пояснень наданих в судовому засіданні ОСОБА_3 він одержав за продаж квартири суму обумовлену авансом. Проте, так як стороною відповідача не було надано доказів передання зазначеної в договорі про передання авансу суми коштів, не було доведено причетність ОСОБА_5 до укладеного договору купівлі-продажу від 6 вересня 2011 р. зазначеної квартири,то суд приходить до висновку про недоведеність обставни продажу квартири АДРЕСА_2 за суму обумовлену копією договору про передання авансу суму.

Підсумовуючи викладене, вбачаються обставини придбання спірної земельної ділянки в період шлюбу, а тому і визнання даної земельної ділянки спільною сумісною власністю сторін, визнання спірного об'єкту незавершеного будівництва спільною сумісною власністю подружжя, оскільки обставини спільного будівництва підтверджені поясненнями сторін, свідків, у тому числі тих, які брали у часть у будівництві, визначаючи частку позивача на об'єкт незавершеного будівництва суд приймає до уваги ті обставини, що протягом не менше половини часу будівництва відповідач не мав можливості працювати, не мав доходів, будівництво в цей час здійснювалось за кошти ОСОБА_2, яка працювала та одержувала дохід, ті обставини, що не доведено внесення значних коштів у будівництво відповідачем та є доведеними наявність доходів у позивача на час початку будівництва, є доведеними обставини продажу позивачкою власного майна , а саме земельноїї ділянки та частки у статутному капіталі товариства під час здійснення будівництва. Крім того заслуговують на увагу не спростовані відповідачем доводи позивача про те, що відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини. Обставини зазначені в письмових поясненнях відповідача про будівництво будинку іншою особою не узгоджуються з усними поясненнями відповідача наданими під час розгляду справи, не підтверджені письмовими доказами та поясненнями інших учасників справи.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 141, 265, 280, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити .

Визнати земельну ділянку площею 1000 кв. м. за номером 1"л", що розташована в м. Миколаєві по вул. Новобудівній, кадастровий номер 0:07:002:0012, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд - спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на на 1/2 частину земельної ділянки площею 1000 кв.м., за номером 1 "л", що розташована в м. Миколаєві, по вул. Новобудівній, кадастровий номер 0:07:002:0012.

Визнати об'єкт незавершеного будівництва, що розташований на земельній ділянці площею 1000 кв.м, за номером 1 "л", що розташована в м. Миколаєві по вул. Новобудівній, кадастровий номер 0:07:002:0012, спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/4 частини об'єкту незавершеного будівництва спільної сумісної власності, що розташований на земельній ділянці площею 1000 кв. м., за номером 1 "л", що розташована в м. Миколаєві, по вул. Новобудівній, кадастровий номер 0:07:002:0012.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування судового збору 4409 грн. 80 коп..

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в 30-денний строк.

Суддя: Г.М. Лазарева