Справа № 126/2599/17
Провадження № 22-ц/801/569/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 рокуСправа № 126/2599/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів Зайцева А. Ю., Панасюка О. С.

секретар судового засідання: Куленко О. В.

учасники справи:

позивач(особа, яка подала апеляційну скаргу): ОСОБА_3

відповідач: прокуратура Вінницької області

відповідач: Державне казначейство України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Чечельницького районного суду Вінницької області від 28 січня 2019 року,

в с т а н о в и в :

18 грудня 2018 року ОСОБА_3 подав заяву про перегляд рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 13 червня 2018 року за нововиявленими обставинами, в якій просив переглянути ухвалене по справі рішення та скасувати його.

Заяву про перегляд за нововиявленими обставинами обґрунтував тим, що при розгляді було порушено його конституційні права та норми процесуального права. Натомість постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року в іншій справі (№127/20052/17) було скасовано рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 грудня 2017 року у справі за його аналогічним позовом про відшкодування моральної шкоди та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто на його користь моральну шкоду в розмірі 5 000 грн за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України. Тому він вважає, що це рішення касаційної інстанції, є підставою для скасування рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 13 червня 2018 року за нововиявленими обставинами та для задоволення його позову.

28 січня 2019 року ухвалою Чечельницького районного суду Вінницької області у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено, рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 13 червня 2018 року у цивільній справі № 126/2599/17 за позовом ОСОБА_3 до прокуратури Вінницької області та Державного казначейства про відшкодування моральної шкоди залишено в силі.

Ухвала мотивована тим, що постанова Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 127/20052/17, не є нововиявленою обставиною і підстави для перегляду рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 13 червня 2018 року у звязку з нововиявленими обставинами у відповідності до ст. 423 ЦПК України відсутні.

11 лютого 2019 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Чечельницького районного суду від 28 січня 2019 року як незаконну, постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права, і постановити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги надані ним докази на підтвердження заподіяної йому моральної шкоди, оскільки факт протиправної бездіяльності посадових осіб прокуратури встановлений ухвалою Вінницького міського суду від 24 листопада 2017 року, а тому йому безпідставно було відмовлено у позові. Ухвала Чечельницького районного суду від 28 січня 2019 року про відмову в перегляді за нововиявленими обставинами є незаконною і підлягає скасуванню.

Відповідачі відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не подали.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

По справі встановлено наступне:

-25 вересня 2017 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до прокуратури Вінницької області та Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначав, що 28 листопада 2016 року він звернувся з заявою до Бершадської місцевої прокуратури про внесення відомостей в ЄРДР про вчинення злочинів передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України. 28 листопада 2016 року йому було відмовлено і він 06 грудня 2016 року звернувся зі скаргою до Бершадського районного суду Вінницької області на бездіяльність прокурора Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_4 щодо не внесення заяви про злочин до ЄРДР. 12 грудня 2016 року Бершадським районним судом Вінницької області скаргу було задоволено та зобов'язано прокуратуру внести до ЄРДР заяву про злочин від 28 листопада 2016 року. 27 грудня 2016 року прокурором Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_5 йому було повідомлено про виконання ухвали суду та про внесення до ЄРДР його заяви про злочин від 28.11.2016 року. Позивач вказував, що протиправною бездіяльністю Бершадської місцевої прокуратури, а саме не внесенням відомостей в ЄРДР, йому нанесено моральну шкоду, яка полягає в тому, що з вини Бершадської місцевої прокуратури він був змушений порушити звичний ритм життя, звертатись зі скаргами до суду, витрачати свій особистий час. За результатами розгляду позову просив стягнути з Державного казначейства України моральну шкоду в розмірі 10000 грн. за рахунок коштів Державного бюджету.

-13 червня 2018 року рішенням Чечельницького суду Вінницької області у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено (а. с. 89 92).

-Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 19 вересня 2018 року рішення Чечельницького районного суду від 13.06.2018 року залишено без змін (а.с. 128 130).

Відповідно до ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставою для такого перегляду, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України).

Як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час ухвалення рішення або постановлення ухвали, але про них не знали і не могли знати заявник і суд.

Таким чином, за змістом наведеної норми закону, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є процесом, що визначається юридичною природою цих обставин, до яких відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, що існували на час розгляду справи і не могли бути відомі заявникові.

Отже, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили.

Постанова Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року (а.с.139-141), на яку посилається ОСОБА_3 як на підставу перегляду рішення суду, ухваленого у справі що розглядається, за нововиявленими обставинами, була винесена у іншій цивільній справі за № 127/20052/17, предметом розгляду в якій були зовсім інші правовідносини, ніяким чином не повязані із даною справою.

І в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, і в апеляційній скарзі ОСОБА_3 висловлює свою незгоду з рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 28.01.2019 року та вважає, що суд нерівно оцінив надані ним докази по справі.

Однак у відповідності до частини 4 статті 423 ЦПК України, це не може слугувати підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

В Україні не існує прецедентного права, тому Постанова Верховного Суду, ухвалена в іншій справі, не може слугувати підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, адже обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не повязані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для предявлення нової вимоги.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наведена в заяві ОСОБА_3 обставина, а саме: постанова Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 127/20052/17 , не є нововиявленою обставиною в розумінні частини 2 статті 423 ЦПК України. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність оскаржуваного судового рішення. Отже, подану ОСОБА_3 апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Ухвалу Чечельницького районного суду Вінницької області від 28 січня 29019 року залишити без змін як таку, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Чечельницького районного суду Вінницької області від 28 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуюча підпис ОСОБА_2

Судді: підпис ОСОБА_6

підпис ОСОБА_7

Згідно з оригіналом

головуючий суддя Т. М. Шемета

Повний текст постанови складено 14 березня 2019 року.