КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
753/8191/13 Доповідач - Чобіток А.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

секретар - Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони в справі шляхом заміни стягувача його правонаступником ,-

у с т а н о в и в:

У червні 2019 року до суду надійшла заява ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», заінтересовані особи: ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником. В обґрунтування заяви заявник посилався на те, що 20.03.2014року рішенням Дарницького районного суду м. Києва в справі № 753/8191/13-ц позов АТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором в розмірі 918071 гривень 50 копійок, судові витрати в розмірі 3341 грн. 00 коп. та витрати на виклик відповідача до суду в розмірі 420,00 грн. В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічний позов до АТ «Банк «Фінанси та кредит» про визнання договору поруки припиненим - задоволено. Визнано припиненим договір поруки від 24 жовтня 2007 року № 09-409/07-Ап-А-П, укладений між ОСОБА_2 , АТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 ..

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.06.2014 року, скасовано рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 березня 2014 року та ухвалено нове наступного змісту. Позов АТ «Банк «Фінанси та кредит» доОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 09-409/07-Ап від 24 жовтня 2007 року у сумі 338445.88 грн., яка включає: 161 768.36 грн. - сума простроченої заборгованості за кредитним договором; 14 579.17 грн. - сума простроченої заборгованості по відсотках; 329.99 грн.- сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії; 161 768.36 грн. - сума пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі Філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» загальну суму судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3 341.00 грн.. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до АТ «Банк «Фінанси та кредит» про визнання договору поруки припиненим - відмовлено.

15.11.2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту «09-409/07-Ап, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та боржником.

Беручи до уваги обставини викладені в заяві, посилаючись на ст.ст. 512,514 ЦК та ст.ст. 18,442 ЦПК України, заявник просить замінити вибулого стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» в справі №753/8191/13-ц за позовом АТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 липня 2019 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення заяви. Зазначає, що суд безпідставно прийшов до висновку про наявність підстав до відмови у заміні сторони стягувача, пославшись на відсутність підтверджень оплати товариством банку за договором про відступлення прав вимоги та відсутність у товариства ліцензії на надання фінансових послуг.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 погодився з судовим рішенням суду першої інстанції, погоджуючись з мотивами, з яких суд виходив відмовляючи в задоволенні заяви ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

При розгляді справи судом першої інстанції установлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.03.2014 року в справі № 753/8191/13-ц позов АТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором в розмірі 918071 гривень 50 копійок, судові витрати в розмірі 3341 грн. 00 коп. та витрати на виклик відповідача до суду в розмірі 420,00 грн. В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічний позов до АТ «Банк «Фінанси та кредит» про визнання договору поруки припиненим - задоволено. Визнано припиненим договір поруки від 24 жовтня 2007 року № 09-409/07-Ап-А-П, укладений між ОСОБА_2 , АТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 ..

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.06.2014 року, скасовано рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 березня 2014 року та ухвалено нове наступного змісту. Позов АТ «Банк «Фінанси та кредит» доОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 09-409/07-Ап від 24 жовтня 2007 року у сумі 338445.88 грн., яка включає: 161 768.36 грн. - сума простроченої заборгованості за кредитним договором; 14 579.17 грн. - сума простроченої заборгованості по відсотках; 329.99 грн.- сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії; 161 768.36 грн. - сума пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі Філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» загальну суму судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3 341.00 грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до АТ «Банк «Фінанси та кредит» про визнання договору поруки припиненим - відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 19.11.2014 рокукасаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення апеляційного суду м. Києва від 26.06.2014 в частині позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та в частині зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання договору поруки припиненим - скасовано. У цій частині залишено в силі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.03.2014. В частині вирішення позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без змін рішення апеляційного суду м. Києва від 26.06.2014.

15.11.2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту «09-409/07-Ап, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та боржником.

Відповідно до п. 2.2 наданого договору, новий заставодержатель в день укладання цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4.1 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами.

Статтею 442 ЦПК України передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відмовляючи в задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони в справі шляхом заміни стягувача його правонаступником, суд першої інстанції виходив з того, що жодних доказів здійснення оплати, передбаченої п.п. 2.2. Договору про відступлення прав вимоги від 15.11.2018 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал», останнім не надано, а тому відсутні підстави вважати, що право вимоги за зазначеним договором перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». При цьому суд вдався до аналізу вказаного Договору про відступлення прав вимоги від 15.11.2018 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал», зазначивши про те, що вказаний договір фактично є договором факторингу, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру Фінансових установ. Разом з тим, інформація про ТОВ «Вердикт Капітал» не міститься в державному реєстрі фінансових установ.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ст. 512 Цивільного Кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що отримання прав кредитора внаслідок укладення правочину та правонаступництво - окремі підстави для заміни кредитора у зобов`язанні.

Заявник просить замінити сторону у цивільній справі на правонаступника (п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України). При цьому відсутні вимоги стосовно заміни сторони у цивільній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України.

Прохальна частина заяви ТОВ «Вердикт Капітал» містить вимогу заміни сторони правонаступником (ч. 2 ст. 512 ЦК України), однак не містить вимоги заміни сторони внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (ч. 1 ст. 512 ЦК України).

Проте з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів погодитись не може, оскільки до нього суд прийшов з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року N 6-122цс13, яка підтримана і Верховним Судом у Постанові від 21.03.2018 року провадження № 61-12076св18 ( №6-1355/10).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

15.11.2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту «09-409/07-Ап, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд першої інстанції мав усі законні підстави до задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал»про заміну сторони в справі шляхом заміни стягувача його правонаступником в справі № 753/8191/13-ц за позовомАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором.

Проте на вказане, суд першої інстанції уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав до задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал».

Статтею 204 цього Кодексу передбачена презумпція правомірності правочину. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вдавшись до аналізу Договорупро відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту «09-409/07-Ап, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 та оцінивши його, суд першої інстанції не врахував статтю 204 ЦК України, якою передбачена презумпція правомірності правочину.

Недійсність указаного Договору про відступлення прав вимогипрямо не встановлена законом, судом указаний правочин недійсним не визнавався.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу і на те, що при вирішенні питання заміни сторони виконавчого провадження, предметом розгляду не є зміст договору відступлення права вимоги, а є лише вирішенням процесуального питання, пов`язаного з виконанням судових рішень у цивільних справах, унаслідок чого посилання суду на постанову Великої палати Верховного суду від 11 вересня 2018 року по справі №909/968/16, предметом розгляду якої були матеріально-правові вимоги про визнання недійсними договорів, є недоречним.

Таким, що не відповідає дійсним обставинам є і висновок суду першої інстанції про те, що в Державному реєстрі фінансових установ не міститься інформація про те, що ТОВ «Вердикт Капітал» є особою, яка надає фінансової послуги, оскільки зазначене судом першої інстанції спростовується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з якою видом діяльності вказаного товариства є лізинг та надання інших фінансових послуг, про що є інформація і в Державному реєстрі фінансових установ.

Крім того, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду з даною заявою на підставі ст. 442 ЦПК України, пославшись як на підставу такого звернення на Договір про відступлення прав вимоги від 15.11.2018 року, укладений між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал», тобто за вирішенням процесуального питання, пов`язаного з виконанням судових рішень у цивільних справах, унаслідок чого посилання суду про межі заявлених вимог, є помилковим.

У даному провадженні розглядається процесуальне питання, а не матеріально-правові вимогипозивача до відповідача, щодо яких суд має ухвалити рішення.

На підставі викладеного, ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з постановленням нової про задоволення даної заяви ТОВ «Вердикт Капітал» з урахуванням тієї обставини, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.03.2014 року в справі №753/8191/13-ц в задоволенні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 відмовлено.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони в справі шляхом заміни стягувача його правонаступником задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» у справі №753/8191/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А.О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук