Справа №639/1015/19
Провадження №2/639/983/19
20 листопада 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова
в складі: головуючого - судді Баркової Н.В.,
за участю секретарів - Кузнецової А.О., Волкової С.І.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Фізичної особи - підприємця « ОСОБА_2 » до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу, -
Позивач ФОП « ОСОБА_2 » звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 1 323,95 грн.; стягнути витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 768,40 грн. та стягнути витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 6 534, 80 грн.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.03.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Фізичної особи - підприємця « ОСОБА_2 » до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу. Призначено судове засідання.
03.06.2019 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання представника позивача Фізичної особи - підприємця « ОСОБА_2 » ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено. Відкладено судове засідання. Ухвалено судове засідання по цивільній справі №639/1675/19 за позовом Фізичної особи - підприємця « ОСОБА_2 » до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу, призначене на 22.08.2019 року об 11 годині 00 хвилин та подальші судові засідання проводити в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м. Харкова та Київським апеляційним судом.
В судове засідання 20.11.2019 року учасники справи не з`явились. Представник позивача Свиридов С.В. брав участь в судовому засіданні, надав вступне слово, однак в подальшому подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.11.2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з довідкою про дорожньо-транспортну пригоду 01.09.2017 року близько 18 год. 01 хв. у м. Харків по вулиці Полтавський шлях, 19 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля «Маzda 323F», державний номер НОМЕР_1 - під керуванням відповідача ОСОБА_3 , який допустив наїзд на припаркований автомобіль «КІА СЕЕD», державний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «КІА СЕЕ D», державний номер НОМЕР_2 , відповідно до чого власник зазнав матеріального збитку (а.с.15).
Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль «КІА СЕЕD», державний номер НОМЕР_2 , належить на праві власності
На підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.10.2017 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення: за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в сумі 255,00 грн.; за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в сумі 340,00 грн. Відповідно до ст.36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа скоєних, у виді штрафу на користь держави в сумі 340,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 320,00 грн. Постанова набрала законної сили 30.10.2017 року (а.с.17-18). Також зазначеною постановою суду від 17.10.2017 року встановлено, що 01.09.2017 року приблизно о 18 год. 00 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки MAZDA 323F, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в районі буд. 19 по вул. Полтавський шлях у м. Харкові, при зміні напрямку руху не впевнився, що це буде безпечним, та допустив наїзд на припаркований автомобіль KIA Ceed, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та їх власникам завдано матеріальні збитки. Таким чином, водій ОСОБА_3 допустив порушення вимог п.10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП. Також, 01.09.2017 року приблизно о 18 год. 00 хв. водій ОСОБА_3 , знаходячись за вищевказаною адресою, після того як став учасником ДТП, з невідомих причин покинув місце події, тим самим допустив порушення вимог пункту 2.10(А) ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП. Під час судового засідання ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав у повному обсязі та надав пояснення, що у нього дійсно є автомобіль марки MAZDA 323F, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . В період часу з 29.08.2017 по 06.09.2017 року зазначений автомобіль знаходився на станції технічного обслуговування за адресою: м. Харків, вул. Гончарівська, 17, оскільки був поломаним. В цей день він не був учасником дорожньо-транспортної пригоди поблизу буд. №19 по вул. Полтавський Шлях м. Харкова, оскільки рано вранці поїхав до міста Кременчук до сина на свято «1 вересня», а повернувся до міста Харкова лише 02.09.2017 року.Факт вчинення адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами, дослідженими та перевіреними судом, а саме: змістом протоколів про адміністративне правопорушення серія БР №201205, БР №201206 від 08.09.2017 року, схемою місця ДТП від 01.09.2017 року, поясненням потерпілої ОСОБА_4 від 01.09.2017 року, поясненнями свідка ОСОБА_5 , рапортом інспектора патрульної поліції Кобизєва В.Є. від 01.09.2017 року. Протокол про адміністративне правопорушення складений компетентною особою, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Потерпіла особа - ОСОБА_4 звернулася до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про відшкодування збитків (а.с.19).
Відповідно до Ремонтної калькуляції №791890 від 02.10.2017 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу КІА СЕЕ D, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , склала 1588,74 грн. в т.ч. ПДВ 264,79 грн. (а.с.22).
16.07.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою-підприємцем « ОСОБА_2 » укладено Договір № 16/07/2018 про відступлення права вимог, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування (поліс) № АК/2525764 від 23.01.2017 року (а.с.10-14).
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
В частині 2 статті 78 ЦПК України закріплено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ч.1 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо).
Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При цьому статтею 29 вказаного закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Згідно з п. (в) ч. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право регресного позову до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив ДТП якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або
вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що
входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, у ПрАТ «СК «ВУСО», а в подальшому, на підставі відповідної угоди про відступлення права вимоги - до ФОП « ОСОБА_2 » перейшло у порядку регресу право вимоги відповідно до закону щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 суми в розмірі 1 323,95 грн., яка була виплачена як страхове відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2525764 від 23.01.2017 року.
Виходячи з викладеного, а також враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ФОП « ОСОБА_2 » до ОСОБА_3 підлягають задоволенню і з ОСОБА_3 на користь Фізичної особи - підприємця « ОСОБА_2 » слід стягнути в порядку регресу суму в розмірі 1 323, 95 грн.
Що стосується вимоги позивача про стягнення сум понесених витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
16.07.2018 року між ФОП ОСОБА_2 , з одного боку та Адвокатським об`єднанням «Мазуренко, Войтюк та Партнери» в особі керівника, Адвоката Мазуренко Сергія Сергійовича, який діє на підставі Статуту адвокатського об`єднання, та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 18.05.2017 року №6069/10, був укладений договір № 010 про надання правової (правничої) допомоги від 16.07.2018 року (а.с.27). Згідно з копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 03.01.2019 року ФОП ОСОБА_2 сплачено за надання правової допомоги суму у розмірі 6 534,80 грн. відповідно до детального розрахунку вартості правничої допомоги за договором від 16.07.2018 року та додатковою угодою №1 з актом приймання-передачі правової (правничої) допомоги, підписаним клієнтом та адвокатом (а.с.28, 29). При цьому ордер представника позивача, який брав участь в судовому засіданні, адвоката Свиридова Свиридова С.В. також засвідчений печаткою вказаного адвокатського об`єднання (а.с.7)
З огляду на викладене, беручи до уваги положення ст.ст. 133, 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з правничою допомогою на користь позивача ФОП ОСОБА_2 у розмірі 6 534,80 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4, 11-13, 76-83, 133, 137, 141, 229, 259, 263-265, 268, 280-282, 353 ЦПК України, ст. 993, 1191, 1187 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суд , -
Позов Фізичної особи - підприємця « ОСОБА_2 » до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Фізичної особи - підприємця « ОСОБА_2 » в порядку регресу суму в розмірі 1 323 (одна тисяча триста двадцять три) гривні 95 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Фізичної особи - підприємця « ОСОБА_2 » витрати на правову допомогу у сумі 6 534 (шість тисяч п`ятсот тридцять чотири) гривні 80 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Фізичної особи - підприємця « ОСОБА_2 » судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Фізична особа - підприємець « ОСОБА_2 », РНОКПП: НОМЕР_4 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 23.12.1998 року, РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повне рішення складено 20.11.2019 року.

Суддя Н.В. Баркова