Ухвала

06 березня 2019 року

м. Київ

справа № 760/10908/13-ц

провадження № 61-6св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1, правонаступниками якої є: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідачі: ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Краковецька Алла Миколаївна, Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації власності на об'єкти нерухомого майна, ОСОБА_6, Державна податкова інспекція Солом'янського району м. Києва Міністерства доходів і зборів України,

третя особа - відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Солом'янського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві,

розглянув заяви правонаступника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 і правонаступника ОСОБА_1 - ОСОБА_7, про відвід суддів Верховного Суду у справі за касаційною скаргою ОСОБА_3, як правонаступника ОСОБА_1, на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року у складі судді Сержанюка А. С.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. від 09 січня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3, як правонаступника ОСОБА_1, на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, правонаступниками якої є: ОСОБА_2, ОСОБА_3, до ОСОБА_4, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Краковецької А. М., Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації власності на об'єкти нерухомого майна, ОСОБА_6, Державної податкової інспекції Солом'янського району м. Києва Міністерства доходів і зборів України, третя особа - відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Солом'янського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві, про визнання договору дарування недійсним, скасування державної реєстрації та відновлення прав власника, та витребувано справу з Солом'янського районного суду м. Києва.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2019 року вказану справу за касаційною скаргою ОСОБА_3, як правонаступника ОСОБА_1, призначено до розгляду в складі колегії з п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

04 березня 2019 року до Верховного Суду надійшла заява правонаступника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі: Луспеника Д. Д., Білоконь О.В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.

Заява обґрунтована тим, що суддя Луспеник Д. Д. порушив норми ЦПК України, у тому числі не постановив ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та ухвалу про виправлення описок в ухвалі суду від 09 січня 2019 року, про що він просив у заявах від 06 лютого 2019 року. Також при визначенні судді-доповідача ЛуспеникаД. Д. взагалі не проводився автоматизований розподіл, оскільки відсутній звіт, який обов'язково формується в автоматизованій системі.

При цьому наявні в матеріалах касаційного провадження протоколи автоматизованого розподілу судової справи між суддями не мають юридичної сили, тому що на офіційному сайті Касаційного цивільного суду відсутні звіти, на підставі яких формувались протоколи від 02 січня 2019 року, від 21 січня 2019 року та від 18 лютого 2019 року. Таким чином, зазначені три протоколи створювались протизаконно, у ручному режимі, а не в автоматизованій системі документообігу суду, тому колегія суддів Верховного Суду у складі: Луспеника Д.Д., Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В., є нелегітимною та неповноважною.

Заявник вказує на те, що вказані обставини у сукупності дають підставу для відводу визначеної колегії суддів при розгляді цієї справи з підстав, визначених пунктами 3, 4, 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

05 березня 2019 до Верховного Суду надійшла заява правонаступника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, про відвід колегії суддів Верховного Суду.

Заява обґрунтована тим, що у матеріалах касаційного провадження відсутні протоколи автоматизованого розподілу судової справи між суддями, так як у нижньому кутку з права відсутні штриф-кодові ідентифікатори з вказівкою часу складання і вказівкою прізвища особи, яка це робила, що є порушенням вимоги статті 33 ЦПК України.

Зазначає, що автоматизований розподіл справ між суддями не проводився, справи були розподілені в ручному режимі, а тому в силу пункту 4 частини першої статті 36 ЦПК України є підстави для відводу колегії судів.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Зміст заяв правонаступника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 і правонаступника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про відвід колегії суддів Верховного Суду не свідчить про наявність підстав для відводу суддів, передбачених положеннями пунктів 3, 4, 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Так, відкриваючи провадження у справі, суддя-доповідач виходив із вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, визначених нормами ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Визначення судді-доповідача і складу суду здійснювалось у повній відповідності до вимог статті 33 ЦПК України.

При цьому згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

У частині першій статті 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Враховуючи необґрунтованість заявленого відводу суддям Верховного Суду: Луспенику Д. Д., Білоконь О. В., Гульку Б. І., Синельникову Є. В., Черняк Ю. В., питання про їх відвід, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяви правонаступника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 і правонаступника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 про відвід суддів Верховного Суду у справі за касаційною скаргою ОСОБА_3, як правонаступника ОСОБА_1, на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року, визнати необґрунтованими.

Заяву про відвід суддів Верховного Суду: Луспеника Д. Д., Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В.Черняк