ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3070/19 Справа № 199/8865/18 Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л.Г. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1,

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2018 року про повернення позову ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи: відділ у м. Дніпро Управління держгеокадастру у Дніпропетровській області, Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А:

15 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпровської міської ради, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право сумісної власності на земельну ділянку.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2018 року вищезазначену позовну заяву повернуто ОСОБА_1 з підстав невиконання вимог ухвали суду від 19 листопада 2018 року про залишення позову без руху.

Позивач ОСОБА_1 не погодившись з вказаною ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Повертаючи позов ОСОБА_1 районний суд виходив з того, що скаржником не було усунуто недолікі, вказані в ухвалі суду від 19 листопада 2018 року, у визначений судом строк, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття провадження за позовом.

З матеріалів справи вбачаєтсья, що ухвалою суду від 19 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, зокрема, з підстав не додержання позивачем вимог ст.175 ЦПК України, а саме заявником у своєму позові не чітко сформульовані вимоги, з позову не зрозуміло, яким чином порушено його право та не було надано копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

На виконання вказаної ухвали позивачем надано до суду доповнену заяву, а також надав копію постанови у відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Проте, предмет та підстави позову змінені або доповнені не були, у зв'язку з чим районний суд прийшов до висновку про повернення позову, оскільки вимоги ухвали суду в частині не чіткого сформулювання позовних вимог та зазначення інших підстав порушення права позивачем виконано не було.

Однак з таким висновком колегія суддів не може погодитись, з огляду на наступне.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

Разом з цим, цією статтею визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Тобто, позивач самостійно визнає підстави та предмет позову, зазначаючи необхідність захисту свого порушеного права.

Крім того, залишаючи позов без руху у зв'язку з відсутністю зазначених підстав порушеного права заявнику районний суд фактично надав оцінку щодо доведеності та обґрунтованості заявлених вимог, що відповідно до процесуального закону вирішується на стадії розгляду справи по суті, а ні при вирішенні питання про відкриття провадження.

Між тим, ст.189 ЦПК України встановлено остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог відноситься до завдань підготовчого провадження.

Також відповідно до ст. 49 ЦПК України позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість підстав залишення позову без руху.

З огляду на викладене, підстав для повернення скарги у суду першої інстанції не було, оскільки визначені підстави залишення позову без руху суперечать встановленим норам процесуального закону.

Згідно норм чинного законодавства України кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд в свою чергу покладено обов'язок повного та всебічного розгляду спорів, які виникли, що можливо лише під час розгляду справи по суті, тому повернення позову з формальних підстав є обмеженням конституційних прав особи на доступ до правосуддя та судовий захист.

Тому, колегій суддів вважає, що ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2018 року підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду питання щодо відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров