Справа № 419/2983/18
Провадження № 2/419/644/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Іванової О. М.,

при секретарі Шапка О. О.,

за участі: представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_2 до ПП «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агро-Лугань» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі, -

В С Т А Н О В И В:

31.10.2018 року ОСОБА_2 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до ПП «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агро-Лугань» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі.

У підготовче судове засідання призначене на 04.12.2018 року о 12:30 год., та у відкриті судові засідання призначені на 03.01.2019 року о 14:00 год, 08.02.2019 року об 11:00 год. та 11.03.2019 року о 09:30 год. позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_3 не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надали, хоча була належним чином сповіщені про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки положення закону направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, суд, застосувавши норми ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України дійшов висновку про те, що позивач та її представник, будучи повідомленими про дату, час та місце судових засідань, повторно не з`явилися до суду, що має наслідком залишення позовної заяви без розгляду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Так, Європейський суд з прав людини відхиляє скаргу заявника на порушення права доступу до суду, якщо він не виявив належної зацікавленості у розгляді своєї справи (остаточне рішення у справі «Каракуця проти України» від 16.05.2017 року), про що, зокрема, свідчить те, що він не звертався до суду за інформацією щодо її стану розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ПП «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агро-Лугань» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі 31.10.2018 року. Протягом всього часу розгляду справи, позивач та її представник жодного разу не з`явились до суду та не виявили належної зацікавленості у розгляді своєї справи, що суд розцінює як зловживання позивачем та її представником своїми процесуальними правами.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду.

Керуючись ст. 223, 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ПП «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агро-Лугань» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі - залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, вона має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня проголошення (складення) ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий О. М. Іванова