ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м.Суми

Справа №592/9536/17

Номер провадження 22-ц/816/1457/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Попової А.П.,

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 січня 2019 року, ухвалене у складі судді Князєва В.Б., у приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми, повний текст судового рішення складено 25 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

01 вересня 2017 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») подало до суду засобами поштового зв'язку позов до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_5, третя особа: Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Сумської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Свої вимоги мотивує тим, що 23 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого позивач надав ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в розмірі 82 475 дол. США, а позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 22 листопада 2028 року згідно з графіком погашення кредиту та зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах, визначених договором. 26 січня 2011 року між банком та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до умов якої змінено форму кредитування. 05 липня 2011 року між ними укладено Додаткову угоду № 2, відповідно до умов якої змінено розмір відсоткової ставки по кредиту. 26 лютого 2012 року укладено Додаткову угоду № 3, відповідно до умов якої змінено строк сплати процентів.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 70825 від 05 грудня 2007 року, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав в іпотеку нерухоме майно, яке було придбане за кредитні кошти, а саме трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору щодо своєчасної сплати кредиту та процентів виникла заборгованість. Позивач у квітні 2014 року звернувся до суду з позовом про стягнення на користь банку з ОСОБА_1 заборгованості по вказаному кредитному договору, що існувала на день звернення до суду з позовом у розмірі 537 311,50 грн та судових витрат. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2016 року по справі № 592/3851/14-ц позов задоволено в повному обсязі. Проте, станом на 29 серпня 2017 року рішення суду не виконано, заборгованість не погашена. Станом на вказану дату заборгованість складає 791 757,42 грн.

Крім того, в порушення умов договору іпотеки після передачі квартири в іпотеку, крім ОСОБА_1 в ній було зареєстровано інших відповідачів по справі.

Остаточно уточнивши позовні вимоги, просить:

1. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем за Договором про надання споживчого кредиту № 0 0) від 23 листопада 2007 року в розмірі 791 757,42 грн: звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 70825 від 05 грудня 2007 року, що укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л.Л. та зареєстрований в реєстрі за № 2030, а саме: трьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 59,04 кв. м, житловою площею 34,9 кв. м, що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л.Л. 23 листопада 2007 року за р. № 1947 та зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно номер запису 873 в книзі 19, реєстраційний номер 8371826 шляхом реалізації предмету іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна здійсненої суб'єктом оціночної діяльності, проведеної відповідно до законодавства, в розмірі 671 715, 00 грн.

2. Виселити з вказаної квартири ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та всіх інших мешканців, які зареєстровані та/або проживають у переданій в іпотеку квартирі, без надання іншого житлового приміщення.

3. Зняти з реєстраційного обліку в органах Державної міграційної служби осіб, які зареєстровані та проживають за вказаною адресою.

4. Сплачені судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 січня 2019 року позов АТ «УкрСиббанк» задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту №0 (№0) від 23 листопада 2007 року в розмірі 791 757,42 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 70825 від 05 грудня 2007 року, що укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л.Л. та зареєстрований в реєстрі за № 2030, а саме: трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 59,04 кв.м, житловою площею 34,9 кв.м, що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л.Л. 23 листопада 2007 року за р. № 1947 та зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер запису 873 в книзі 19, реєстраційний номер 8371826, шляхом реалізації предмету іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановлено початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності в розмірі 671 715 грн.

В задоволені позову АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_5, про виселення без надання іншого жилого приміщення, зняття з реєстраційного обліку відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» 3700 грн понесених судових витрат, тобто по 1233 грн 34 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 59,04 кв. м, житловою площею 34,9 кв. м.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що з 16 квітня 2014 року право ПАТ «УкрСиббанк» нараховувати передбачені кредитним договором проценти за кредитом припинилося у зв'язку з пред'явленням до нього у 2014 році вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов кредитного договору про дострокове повернення кредиту.

Крім того, вказує на те, що строк позовної давності щодо стягнення заборгованості по кредитному договору в повному обсязі сплив 16 квітня 2017 року, а також сплив строк позовної давності щодо вимоги про виселення відповідачів, так як банк не пред'явив до нього позов протягом трьох років, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання (31-й день після отримання вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі).

Від АТ «УкрСиббанк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Вважає, що доводи наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не засновані на належних та допустимих доказах.

Від Служби у справах дітей надійшла заява, в якій просить розглядати справи без участі їх представника згідно з чинним законодавством.

В частині відмови у задоволенні позову ПАТ «Укрсиббанк» про виселення відповідачів, зняття з реєстраційного обліку рішення суду сторонами не оскаржується і відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Гриценка Б.М., який заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 не виконує належним чином зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту № 0 (№0) від 23 листопада 2007 року та має заборгованість в розмірі 791 757,42 грн, тому позивач набув право звернення на предмет іпотеки. Ухваленим рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.07.2016 року підтверджено, що позовна давність за вимогою банку про стягнення заборгованості за основним зобов'язанням та заборгованості за процентами за користування кредитом не спливла. Отже, позовна давність не спливла і до додаткової вимоги про звернення стягнення на заставне майно, тому ПАТ «Укрсиббанк» вправі одержати задоволення цих вимог за рахунок предмета іпотеки.

Проте погодитись з висновками суду першої інстанції повністю не можна, так як суд дійшов їх з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 23 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті 82 475 дол. США 00 центів, що дорівнює еквіваленту 416 498, 75 грн за курсом НБУ на день укладення договору, для придбання трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 24-44, т. 1).

Згідно п. 1.2.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору (якщо сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток № 1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 22 листопада 2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін.

За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 9,500% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентої ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитуванння відповідно до умов договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці (п. 1.3.1 кредитного договору).

Згідно п. 2.1 кредитного договору виконання зобов'язань позичальника за цим договором забезпечується наступним чином, а саме: позичальник зобов'язується в термін до 23 грудня 2007 року докласти всіх необхідних зусиль та здійснити всі необхідні дії щодо надання забезпечення та здійснити укладення або забезпечити укладення (якщо забезпечення за цим договором надає третя особа) відповідного договору: застава нерухомості (будівлі/споруди/приміщення), а саме: трикімнатної квартири загальною площею 59,04 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та є власністю ОСОБА_1

Додатковою угодою № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 (щодо збільшення суми кредиту за кредитним договором, видачу нових траншів в гривні), укладеною між сторонами 26 січня 2011 року змінено форму кредитування. Банк зобов'язався надати позичальнику кредит (грошові кошти) у формі кредитної лінії з лімітом у розмірі 888 777,24 грн. Кредитування позичальника здійснюється шляхом надання окремих частин (траншів) в будь-якій валюті, що передбачена договором в межах ліміту кредитної лінії (а. с. 45-66, т. 1).

05 липня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 2 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23 листопада 2007 року (щодо зміни процентної ставки по кредиту за основною сумою боргу) (а. с. 67-80, т. 1).

26 лютого 2012 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 3, відповідно до умов якої змінено строк сплати процентів з 01 по 23 (включно) число кожного місяця (а. с. 81-87, т. 1).

З метою забезпечення повного та своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором 05 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 70825, згідно умов якого іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю наступне нерухоме майно (далі предмет іпотеки): 3-х кімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого нотаріусом Сумського міського округу Бирченко Л.Л. 23 листопада 2007 року за р. № 1947, та зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за номером запису 873 в книзі 19, реєстраційний номер 8371826, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 16854105 від 29 листопада 2007 року, виданого КП «Сумське міське БТІ» і не має жодних договірних змін строків позовної давності, щодо правочинів, на підставі яких іпотекодавець набув право власності на предмет іпотеки (а. с. 88-91, т. 1).

Предмет іпотеки складається з 3-х кімнатної квартири загальною площею 59,04 кв. м., житловою площею 24,9 кв.м.

Відповідно до умов п. 4.1; 4.1.1. договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекдодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором.

Відповідно до п. 4.2 договору іпотеки звернення стягнення здійснюється, в т.ч. на підставі рішення суду.

07 березня 2014 року на адресу ОСОБА_1 банком було направлено вимогу про усунення порушень кредитного договору, а саме погашення простроченої заборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення у розмірі 84 924,15 грн- прострочена заборгованість по процентам. Та повідомлено, що у випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги - з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику вимоги про дострокове повернення кредиту АТ «УкрСиббанк» вимагає виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, а саме сплатити банку заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі, сплаті нарахованих відсотків, що разом становить 509 844,37 грн, та підлягає уточненню на дату фактичного повернення коштів (а. с. 157-158, т. 1).

Вказана вимога була отримана ОСОБА_1 15 березня 2014 року (а. с. 160, т. 1).

Рішенням Ковпавківського районного суду м. Суми від 28 липня 2016 року по справі № 592/3851/14-ц позов АТ «УкрСиббанк» задоволено повністю: стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» 537 311 грн 50 коп. заборгованості за кредитним договором та 3654 грн повернення судового збору (а. с. 103-104 т. 1). Вказане рішення суду до цього часу не виконано.

Згідно наданого банком розрахунку станом на 29 серпня 2017 року заборгованість за кредитним договором, нарахованим процентам та пені складає 791 757,42 грн, з яких: 424920,22 грн - кредитна заборгованість; 283 551,33 грн - заборгованість по процентам; 15162,14 грн - пеня за прострочення сплати кредиту; 68 123,73 грн - пеня за прострочення сплати процентів (а. с. 92-102, Т. 1).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 на 16 листопада 2017 року склала 25 265 дол. США 00 центів без ПДВ, або 671 715 грн 00 коп. без ПДВ (а. с. 211-227, т. 1).

З довідки, виданої ТОВ «КК»ДОмКом Суми» від 28 квітня 2017 року вбачається, що у вказаній вище квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а. с. 105, т. 1).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним з видів порушення зобов'язання є невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно пропуску банком строку позовної давності за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, виходячи з наступного.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

У статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Вона обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків.

Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб'єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» вказує на форму захисту - шляхом пред'явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред'явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту).

Питання про об'єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії «право на позов у матеріальному сенсі» (право на захист) у контексті її співвідношення із суб'єктивним матеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин.

Набуття права на захист, для здійснення якого встановлено позовну давність, завжди пов'язане з порушенням суб'єктивного матеріального цивільного права.

Суб'єктивне матеріальне цивільне право і право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше - регулятивне, друге - охоронне.

Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду.

Оскільки метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, можна зробити висновок, що об'єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб'єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зазначений трирічний строк діє після порушення суб'єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

За ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідачем в суді першої інстанції було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності (а. с. 141-156, т. 1).

З метою забезпечення повного та своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором 05 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 70825.

Умовами укладеного кредитного договору (п. 1.2.2 договору) передбачено дату остаточного повернення кредиту - 22 листопада 2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін.

Відповідно до п. 6.1.2 кредитного договору сторони погодили, що банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п. 1.2.2 цього договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.

Згідно п. 6.2 кредитного договору в разі застосування банком права, передбаченого п. 6.1.2 Договору, порядок дострокового повернення всієї суми кредиту та дострокової сплати плати за кредит є наступним, а саме:

- Банк повідомляє позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за користування таким кредитом шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою (цінним листом з описом та повідомленням про вручення) за адресою позичальника;

- Терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов'язковим до повернення і сплати в повному обсязі банку з 32-го календарного дня, рахуючи з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) банку про дострокове поверненя кредиту за умови, що:

а) Банк направив за адресою позичальника повідомлення (вимогу) про порушення зобов'язань позичальника за договором та про дострокове повернення кредиту і плати за кредит, а

б) позичальник не усунув зазначених банком порушень зобов'язань позичальинка за договором протягом 31 календарного дня з дати одержання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку;

- терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов'язковим до повернення і сплати в повному обсязі банку з 41 календарного дня, рахуючи з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) банку про дострокове поверненя кредиту та плати за кредит, у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку внаслідок зміни позичальником адреси (без попереднього про це письмового повідомлення банку) або з інших підстав протягом 40 календарних днів, рахуючи з дати направлення позичальнику повідомлення (вимоги) банку;

- не пізніше дати дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит позичальник зобов'язується виконати в повному обсязі й інші власні грошові зобов'язання, передбачені договором;

- в разі порушення позичальником нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої ним суми кредиту та/або сплати плати за кредит за договором, вважається, що такий позичальник користується кредитом понад строк, встановлений договором, при цьому, починаючи з наступного робочого дня, сума такого кредиту вважається простроченною сумою основного боргу, а сума плати за кредит - відповідно простроченими процентами та/або простроченими комісіями.

Вимога банку про дострокове повернення суми кредиту в повному обсязі і сплаті нарахованих відсотків відповідно до п. п. 6.1.2.; 6.2. кредитного договору, у випадку непогашення простроченої заборгованості, направлена ОСОБА_1 07 березня 2014 року та отримана ним 15 березня 2014 року (а. с. 157-164 т. 1).

Пред'явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за користування ним, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов укладеного договору змінив строк виконання основного зобов'язання.

Право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло в кредитора у зв'язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі.

При цьому таке право згідно з умовами укладеного договору виникає з 32-го календарного дня, рахуючи з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту та за умови її невиконання.

Отже, змінивши строк виконання основного зобов'язання, банк був зобов'язаний пред'явити позов до боржника протягом трьох років від дати, коли банк дізнався про порушення свого права, тобто з 15 квітня 2014 року - дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання.

Відповідний правовий висновок, яким керується колегія суддів, висловлений Верховним Судом України в постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1674цс17.

З огляду на зазначені обставини суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що банк не пропустив позовної давності, оскільки строк виконання основного зобов'язання було змінено, а в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав з 15 квітня 2014 року, однак банк звернувся до суду із зазначеним позовом лише 01 вересня 2017 року, тобто зі спливом позовної давності. З клопотанням про поновлення строку звернення до суду позивач не звертався і доказів поважності причин пропуску цього строку суду не надав.

Звернення банку до суду в 2014 році з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 не є перериванням перебігу позовної давності в розумінні ч. 2 ст. 264 України, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки є самостійним способом захисту порушеного права кредитора, право скористатися яким виникло в кредитора у зв'язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі з 15 квітня 2014 року. Є помилковим висновок суду першої інстанції з посиланням на ст. 266 ЦК України про те, що позовна давність не спливла і до додаткової вимоги про звернення стягнення на заставлене майно, так як не спливла позовна давність за вимогою банку про стягнення заборгованості, оскільки з право на звернення з вимогою про звернення стягнення на заставлене майно, виникло у банка одночасно з правом і на звернення з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Проте до суду, в межах строку позовної давності, банк звернувся тільки з вимогою про стягнення заборгованості.

За таких обставин рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та розподілу судових витрат з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову АТ «УкрСиббанк» в задоволенні цих вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв'язку із задоволенням апеляційної скарги на користь ОСОБА_1 з ПАТ «Укрсиббанк» підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5550 грн за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 січня 2019 року скасувати в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та розподілу судових витрат та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити Публічному акціонерному товариству «УкрСиббанк» в задоволенні цих вимог.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 5550 гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 березня 2019 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: В.І. Криворотенко

С.Г. Хвостик