пр. № 4-с/759/67/19
ун. № 2-3433-1/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Миколаєць І.Ю.,

секретаря Шелудько В.В.

представника скаржника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві у цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «Хрещатик»до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2019 р. скаржник звертається до суду із скаргою, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову про арешт коштів боржника у НОМЕР_4 від 06.08.2018 р., винесену старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Телейчук Т.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3432-1/10 виданого 09.03.2011 р.

Скарга обґрунтована тим, що 06.08.2018 державним виконавцем було винесено постанову, якою про арешт коштів, що містяться на картковому рахунку НОМЕР_3 відкритому у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», який був відкритий у зв'язку з отриманням заробітної плати. Оскільки єдиним джерелом доходу скаржника є заробітня плата, що нараховується на картковий рахунок на який накладено арешт, що унеможливлює її життя, просить задовольнити скаргу та скасувати постанову про про арешт коштів боржника у НОМЕР_4 від 06.08.2018 р.

22.02.2019 р. на адресу суду надійшов відзив на скаргу від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Славкіної М.А., в яких остання заперечує проти задоволення скарги з огляду на те, що у боржника ОСОБА_2 станом на сьогоднішній день заборгованість за кредитним договором складає 3007287,26 грн., отже рішення суду залишається не виконаним. Також звертає увагу та те, що Банк звернувся повторно до суду із позовами про стягнення донарахованих відсотків та звернення стягнення на предмет іпотеки, які на даний час перебувають на розгляді в суді. Посилаючись також на пропущений строк звернення до суду з даною скаргою, уповноважена особа просить застосувати строк позовної давності при зверненні ОСОБА_2 до суду із скаргою у зв'язку з його пропущенням та відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Представник скаржника скаргу підтримує та просить її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Статтею 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що відповідно до цього Закону державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби. Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Враховуючи наведені положення Закону, суд зазначає, що суб'єктом оскарження у цій справі може бути держаний виконавець, у провадженні якого на час розгляду справи знаходиться виконавче провадження № 46528901.

Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступне.

Заочним рішенням Святошинським районним судом м. Києва від 29.11.2010 р. солідарно стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Хрещатик» заборгованість за кредитним договором в сумі 58827,92 дол. США (а.с. 24).

06.08.2018 року старшим державним виконавцем відділу Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Телейчук Т.О. винесено постанову про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 46528901за виконавчим листом № 2-3432-1/10, виданого 09.03.2011 року Святошинським районним судом міста Києва (а.с. 13-14).

06.08.2018 року старшим державним виконавцем відділу Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Телейчук Т.О. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках боржника (а.с. 15-16).

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на території України.

Законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої ст. 18 згаданого Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною другої ст. 18 Закону встановлено, що виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 10 Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Крім того, вимоги ст. 36 Закону зобов'язують державного виконавця здійснювати певні дії щодо розшуку боржника або його майна з метою виконання рішення суду, а саме, з частини першої цієї статті слідує, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. Положення частини другої цієї статті передбачають, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до ч.2 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження»:

-Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

-у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, у зв'язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

-за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

-З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

-За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до частин першої, четвертої ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За практикою ЄСПЛ невиконання рішення національного суду розцінюється як втручання в право потерпілої особи на мирне володіння своїм майном, яке визначено в першому реченні п.1 ст.1 Першого протоколу. У свої рішеннях ЄСПЛ зауважує, що кошти, присуджені особі за рішенням національного суду, становлять її майно, а неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення становить втручання в право на мирне володіння майном (див. рішення у справах «Бурдов проти Росії», «Ясіюнієне проти Литви», «Войтенко проти України» та «Джасійне проти Литви»«Полтораченко проти України»).

Скаржник з 08.06.2017 року, працює на посаді фахівця з тендерів в ТОВ «Вайз Ай Ті», що підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_2 (а.с. 4-5).

У скаржника відкрито в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» картковий рахунок № НОМЕР_1 та видано платіжну картку № НОМЕР_3 на який відповідно до Довідки від 20.09.2018 року та виписці по картці/рахунку перераховується заробітна плата (а.с. 8-9, 10-11, 12, 22-23)

Відповідно до ч.2 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» з заробітної плати та пенсії може бути утримано не більше 20%.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Враховуючи вищевикладене, суд частково задовольняє скаргу обмеживши арешт на стягнення з карткового рахунку № НОМЕР_1 нарахованої заробітної плати в розмірі 20 %.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 260, 261, 447-453 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві у цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «Хрещатик»до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Зобов'язати Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві обмежити арешт на кошти ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) в частині примусового виконання виконавчого листа № 2-3432-1/10, виданого 09.03.2011 року Святошинським районним судом міста Києва, на рахунок відкритий скаржником у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 на платіжній картці № НОМЕР_3 для отримання заробітної плати обмежившись 20 % відрахувань.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: І.Ю. Миколаєць