Номер провадження: 22-ц/813/2123/19
Номер справи місцевого суду: 496/904/18
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л.О.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря Павлючук Ю.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 листопада 2018 року у складі судді Пендюри Л.О.,

встановив:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, уточнивши який, просила змінити прізвище неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з «ОСОБА_3» на « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також внести відповідні зміни до актового запису №608 від 16.07.2014 року про народження ОСОБА_3 , складеного 16.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 15.11.2012 року. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 28.07.2015 року шлюб між ними було розірвано.

Після розірвання шлюбу вона відновила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_4 . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, зокрема не бере участі у матеріальному утриманні, медичному догляді, забезпеченні духовного розвитку та спілкуванні з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. Дитина виховується у родині ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що син, який нею виховується та утримується, повинен носити аналогічне прізвище.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 12 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Змінено прізвище неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, з « ОСОБА_1 » на «ОСОБА_2».

Внесено зміни до актового запису №608 від 16.07.2014 року про народження ОСОБА_3 , складеного 16.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, а саме змінено прізвище дитини з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_3 ».

Вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача доведені та обґрунтовані. Зазначено, що враховано інтереси дитини, яка при відвідуванні дитячого садка та досягненні шкільного віку буде відвідувати навчальний заклад, для усунення будь-якої дискомфортної ситуації у дитини серед однокласників та інших дітей, щодо від`ємності прізвища від матері, з якою проживає дитина та знаходиться на її утриманні та вихованні, а також подолання психологічного бар`єру щодо розлучення батьків. ОСОБА_2 не надано доказів на підтвердження виконання ним своїх батьківських обов`язків, висновок органу опіки та піклування щодо недоцільності зміни прізвища дитини з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_3 » судом оцінено як необґрунтований, та дитина проживає в родині, що має прізвище ОСОБА_7 .

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку

ОСОБА_2 скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог.

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем передчасно подано позов про зміну прізвища дитини, оскільки дитина не позбавлена права по досягненні 14 річного віку вирішити самостійно питання щодо зміни свого прізвища. Крім того, апелянт посилається на необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо відхилення висновку органу опіки та піклування, яким орган опіки та піклування вважав не доцільним зміну прізвища дитині. Також, апелянт посилається на виконання ним батьківських обов`язків, тому вважає позов безпідставним та необґрунтованим.

На вказану апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано відзив, яким вона заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на відсутність в матеріалах справи доказів виконання батьківських обов`язків відповідачем. Зазначає, що на момент звернення з позовом до суду відповідач не надавав жодної допомоги. Також, позивач погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відхилення висновку органу опіки та піклування, вважає судове рішення обґрунтованим та законним.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.12.2018 року в складі судді Кравця Ю.І. відкрито провадження у справі.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м. Одесі.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 статті 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 року №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019 року, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні апеляційного суду Одеської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 23.01.2019 року визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого судді Журавльова О.Г., Комлевої О.С., Кравця Ю.І.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 січня 2019 року в складі Журавльова О. Г . , Комлевої О.С., Кравця Ю.І. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї викладених у відзиву, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Апеляційним судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2012 року.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 28.07.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу позивач відновила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_4 .

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає разом з матір`ю по АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні.

До складу сім`ї ОСОБА_1 входять: син ОСОБА_3 , 2014 р.н., батько ОСОБА_10 , 1962 р.н., мати ОСОБА_11 , 1969 р.н., брат ОСОБА_11 , 1995 р.н.

Позивач не отримує у примусовому порядку з відповідача аліменти, що підтверджено довідкою відділу ДВС Біляївського МУЮ в Одеській області №4797105 від 06.03.2018 року, відповідно до якої аліменти через депозитний рахунок відділу ДВС Біляївського МУЮ в Одеській області, а також виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконанні у відділі ДВС не знаходиться.

20.06.2018 року орган опіки та піклування Біляївської райдержадміністрації з приводу зміни прізвища дитини надав висновок №Г-449-5 з якого вбачається, що орган опіки дійшов висновку про недоцільність зміни прізвища дитини з « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_3 ». При цьому висновок містить відповідні обґрунтування, що батько ОСОБА_2 заперечує проти зміни прізвища дитини, допомагає дитині шляхом перерахування коштів на депозитний рахунок. Крім того, органом опіки та піклування встановлено, що ОСОБА_1 чинить перешкоди у спілкуванні відповідача з дитиною. Також зазначено, що ОСОБА_2 звернувся до органу опіки та піклування з заявою щодо визначення часів побачення з дитиною. Зазначено, що вирішення питання може бути передчасним, оскільки дитина не досягла того віку, щоб висловити свою думку (а.с.45).

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікованою Україною 27 січня 1991 року, що є основним документом, який визначає правові стандарти у сфері захисту прав дітей, зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно частини 2 статті 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини можуть вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

За правилами частин 3, 5 статті 148 СК України, у разі зміни прізвища одного із батьків, прізвище дитини може бути змінено за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними, щодо такої зміни може також вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміна прізвища інтересам дитини.

Пунктом 71 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року, врегульовано порядок розв`язання спорів між батьками, щодо визначення імені, прізвища, по батькові дитини.

Відповідно до цього пункту, для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення імені, прізвища, по батькові дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності).

Служба у справах дітей з метою вивчення ситуації та підготовки висновку щодо визначення або зміни прізвища, імені та по батькові дитини проводить бесіду з матір`ю, батьком та дитиною, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може висловити свою думку.

Рішення органу опіки та піклування про розв`язання спору між батьками щодо визначення або зміни імені, прізвища, по батькові дитини приймається районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті ради з урахуванням висновку служби у справах дітей.

Позивач причиною звернення до суду із даним позовом назвала необхідність убезпечити дитину в майбутньому від непорозумінь та відповідних труднощів у спілкуванні з людьми та позбавлення неповноцінності, уникнення відповідачем участі у вихованні дитини.

Проте. апеляційним судом встановлено, що позивач чинить перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною, що змусило останнього звернутись до органу опіки та піклування для визначення часу та місця спілкування батька з дитиною, що підтверджується рішенням органу опіки та піклування №Д-516-23 від 25.06.2018 року (а.с.143).

З заяв ОСОБА_2 від 16.11.2018 року, адресованих до Біляївського відділу поліції ГУНП Одеської області та начальнику Служби у справах дітей Біляївської РДА вбачається, що ОСОБА_1 не сприяє виконанню рішення органу опіки та піклування (а.с.144, 145).

Відповідач не має заборгованості по аліментах, що було встановлено судом першої інстанції, здійснює перерахування грошових коштів на користь ОСОБА_1 для утримання сина (а.с.126-142).

Отже, позивач не довела, що відповідач свідомо та умисно не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання та виховання, не навідується до сина та матеріально не забезпечує, тому доводи позивача щодо уникнення відповідачем участі у вихованні дитини є безпідставними.

Позовну вимогу щодо зміни прізвища малолітньої дитини з одного на інше через конфлікт між батьками, апеляційний суд розцінює як нехтування інтересами дитини, її поступовим духовним та психологічним розвитком.

Частиною 2 статі 150 СК України передбачено, що, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно частини 4 статті 150 СК України, батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до статті 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частиною 2 статті 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно частини 2 статті 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що батьки несуть відповідальність за розвиток дитини, забезпечують її матеріальний та духовний розвиток, а права та обов`язки батьків повинні ґрунтуватися на принципі інтересів дитини.

Враховуючи встановлене, дослідивши матеріали справі, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість висновку органу опіки та піклування Біляївської райдержадміністрації від 20.06.2018 року щодо недоцільності зміни прізвища дитини та відсутність правових підстав для задоволення позову.

Крім цього, прізвище дитині, як зазначено у статті 145 СК, присвоюється при вчиненні запису акту про народження. Реєстрацію прізвища дитині провадять органи РАЦС, коли між батьками досягнута про це згода. Прізвище присвоюється дитині на все життя.

Оскільки батьки мають однакові права щодо своїх дітей незалежно від того, з ким із них проживають діти, то для зміни прізвища дитини потрібна згода обох батьків. Дати згоду на зміну прізвища без згоди другого з батьків можливо лише за наявності умов, коли створилися незвичайні обставини у житті дитини і якщо її інтереси вимагають зміни її прізвища.

Посилання позивача на те, що малолітній син відвідуючи дитячий садок, та в наступному школу, живучі в сім`ї її батьків, де всі мають прізвища ОСОБА_13 і прізвище буде ознакою його приналежності до іншої сім`ї, що може призводити до непорозумінь та труднощів у спілкуванні між оточуючими його людьми, апеляційний суд не може вважати незвичайними обставинами, що створилися у житті дитини.

Також апеляційний суд враховує і те, що твердження позивача про можливість виникнення в подальшому будь-яких непорозумінь чи труднощів, є припущенням, що не може бути покладено в обґрунтування прийнятого рішення.

З огляду на перевірені докази та встановлені судом обставини, апеляційний суд не може прийти до висновку, що зміна прізвища буде відповідати інтересам малолітньої дитини.

Зазначене вище свідчить про неповне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що в свою чергу призвело до поверхневого вирішення спору.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 12, 13, 81, 89 ЦПК України).

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, судом неправильно застосовані норми матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції на підставі ст. 376 ч. 1 п. 3, 4 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

З матеріалів справи вбачається, що за подання апеляційної скарги апелянтом було сплачено судовий збір в розмірі 1057,20 грн. (а.с.119).

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, сума сплаченого ним судового збору підлягає стягненню з ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 141, 268, 367, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 листопада 2018 року скасувати ухвалити нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області про зміну прізвища дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Біляївським РВ ГУДМС України в Одеській області 11 вересня 2015 року) на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1057,20 грн. (одна тисяча п`ятдесят сім гривень 20 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст Постанови складено 06 червня 2019 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

Ю.І.Кравець