Справа № 523/3787/18
Провадження №2-о/523/59/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.,

присяжних - Львової Ю.В.,

Щельнікова В.П.

за участю секретаря судового засідання- Правди Н.А.,

представника Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради - Дейнеко О.Ю.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу, в порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: комунальне некомерційне підприємство «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 01.03.2017 року по справі №523/14547/16-ц, про визнання недієздатним ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява мотивується тим, що після закінчення вищого медичного навчального закладу у 1991 році, з серпня 2001 року по жовтень 2015 року ОСОБА_1 працював на посаді лікаря-лаборанта у КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я».

14.01.2013 року заявника визнано інвалідом другої групи безстроково.

Проблеми у особистому житті викликали депресивний стан у заявника та погіршення психічного здоров`я. У вересні 2016 року його примусово госпіталізували до КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я».

Відповідно до висновку комісійної судово-психіатричної експертизи від 07.12.2016 року ОСОБА_1 на той час страждав стійким психічним розладом, у зв`язку з чим не був здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребував опіки.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 01.03.2017 року по справі №523/14547/16-ц, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатним, встановлено опіку, яку здійснює КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я».

За час знаходження заявника на лікуванні його стан психічного здоров`я значно поліпшився.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 23.11.2017 року по справі №523/16197/17 у задоволенні заяви КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» про продовження примусової госпіталізації ОСОБА_1 відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 01.02.12018 року зазначене рішення суду залишено без змін.

На час звернення до суду ОСОБА_1 критично відноситься до своєї хвороби, приймає підтримуючі ліки, координує лікування з КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я», знаходиться під наглядом у КУ «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради, куди звернувся добровільно після виписки з примусової госпіталізації.

Заявник вказує, що в його житті відбулись позитивні зміни, його оточують друзі та жінка, з якою він має намір укласти шлюб, він не відчуває ніякої пасивності, здатен до активної діяльності, має реальні плани на майбутнє, самостійно задовольняє свої основні життєві потреби, сторонньої допомоги не потребує.

Заявник посилається на положення ч.1 ст.16, ст.ст. 38, 42 ЦК України, ч.3,4 ст.300 ЦПК України.

Представник заінтересованої особи - КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» в судове засідання не з`явився, про дату час та місце повідомлений належним чином.

Представник заінтересованої особи - Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування в судове засідання з`явилась, пояснила, що на час розгляду справи інші опікуни заявника, крім визначених рішенням суду від 01.03.2017 року не призначались.

Ухвалою суду від 25.04.2018 року призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза, визначено експертну установу відповідно до наказу МОЗ №722 від 29.07.2017 року Миколаївська обласна психіатрична лікарня №1, провадження по справі зупинено.

Ухвалами суду від 04.10.2018 року та від 14.05.2019 року задоволено клопотання експертів (а.с.37,103) про надання додаткових матеріалів, пов`язаних з проведенням експертизи. Однак, 22.08.2019 року надійшло повідомлення від керівника установи про неможливість проведення призначеної експертизи через те, що наказом МОЗ України від 17.07.2019 року №1626 скасовано вищенаведений наказ №722, яким визначено список експертних установ для проведення судово-психіатричних експертиз і перелік експертних установ, які мають право проводити зазначені експертизи, не визначений.

Ухвалою суду від 21.10.2019 року, з ініціативи суду, витребувано від Міністерства охорони здоров`я України інформацію про наявність визначених експертних установ, які відповідають вимогам ст.7 Закону України «Про судову експертизу» та проводять амбулаторні судово-психіатричні експертизи осіб які не знаходяться під вартою. Встановлено строк виконання ухвали до 10.11.2019 року. Ухвала суду у визначений строк не виконана.

Суд розглядає справу, враховуючи визначені законом строки розгляду, за наявними в матеріалах справи доказами.

Судом встановлено:

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 01.03.2017 року по справі №523/14547/16-ц, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним, встановлено що опіку над недієздатним ОСОБА_1 , до моменту встановлення опікуна, здійснює КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» (а.с.4).

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 23.11.2017 року по справі №523/16197/17 у задоволенні заяви КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» про продовження примусової госпіталізації ОСОБА_1 відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 01.02.12018 року зазначене рішення суду залишено без змін (а.с.5-8).

Заявник не знаходиться в лікувальному закладі з лютого 2018 року.

ОСОБА_1 знаходиться під наглядом лікаря-психіатра КУ «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради (а.с.9).

Місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Свідки ОСОБА_2 (мати заявника), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 допитані в судовому засіданні та пояснили, що стан психічного здоров`я заявника поліпшився, він критично відноситься до хвороби, добровільно проходить підтримуючий курс лікування, є повністю соційованою особою, отримав допоміжну професію масажиста, вирішив питання щодо працевлаштування і єдина перепона для якого є недієздатність.

Суд критично ставиться до показань свідків, так як вони підтверджують обставини покращення психічного здоров`я заявника, однак повинні встановлюватись в інший спосіб.

Отже, експертизою не встановлено видужання чи поліпшення психічного стану ОСОБА_1 , що є підставою для задоволення заяви відповідно до ч.4 ст.300 ЦПК України.

Однак, суд, захищаючи права недієздатної особи, судове рішення щодо дієздатності якої ухвалено до змін у ЦПК України (ст.5, ч.6 ст.300 ЦПКУ), встановив спосіб захисту саме через скасування судового рішення про визнання особи недієздатною, строк дії якого перевищив два роки на час розгляду справи по суті, з наступних підстав:

Відповідно до ч.1,2 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини перша - третя статті 41 ЦК України).

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

Відповідно до ч.6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Частиною 3 ст.76 ЦК України встановлено, що опіка припиняється у разі поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною.

Законодавством у ч.6 ст.300 ЦПК України закріплено правило про автоматичну втрату чинності рішення суду про визнання особи недієздатною, однак таке правило не узгоджене з відповідними вимогами ЦК України (ч.1 ст.42 ЦК України).

Обов`язок суду при розгляді справи керуватися принципом верховенства права закріплено у частині першій статті 10 ЦПК України.

Згідно вимог частин другої-четвертої статті 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Україна є демократичною, правовою, соціальною державою, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Відповідно до Основного Закону України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; кожен має право на повагу до його гідності; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 21, частина друга статті 22, частина перша статті 28, частина перша статті 29, частини перша, друга статті 55 Конституції України).

Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права.

Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи (ст.47 ЦПК України), вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації, в даному випадку у праві звернення до суду (ч.4 ст.300 ЦПК України).

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки та ч.7-9 ст.300 ЦПК України визначено порядок продовження строку дії такого рішення.

Отже, ОСОБА_1 визнаний недієздатним рішенням суду від 01.03.2017 року, на невизначений термін, а тому заявник позбавлений періодичного судового контролю за наявністю або продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення його дієздатності, що є порушенням пункту 1 статті 6, статті 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевказане суд констатує, що особи, питання дієздатності яких вирішено судом до змін в ЦПК України та особи, питання дієздатності яких вирішується у теперішній час мають різні права щодо доступу до правосуддя, так як в одному випадку рішення суду скасовується за строком, а в іншому випадку необхідне експертне підтвердження психічного стану, що є дискримінацією.

Статтями 6, 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено:

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Враховуючи вищенаведене суд встановив наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 42, 76 ЦК України, ст. ст. 4, 76-80, 83, 84, 141, 234, 235, 236-241, 258, 259, 263-268, 295-300, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01.03.2017 року по справі № 523/14547/16-ц про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним та встановлення над ним опіки - скасувати.

Поновити цивільну дієздатність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеса.

Витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати Органу опіки та піклування Суворовського районної адміністрації Одеської міської ради, Відділу ведення Державного реєстру виборців Суворовського районної адміністрації Одеської міської ради.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня з дня його складення.

Повний текст рішення виготовлено 15.11.2019 року

Суддя: Дяченко В.Г.,

Присяжний: Львова Ю.В.,

Присяжний: Щельніков В.П.