Справа № 309/1613/18
Провадження № 2/309/665/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2019 року м. Хуст
Хустський районний суд
Закарпатської області
в складі: головуючого-судді: Орос Я.В.
за участю секретаря : Соймик Н.І.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст цивільну справу за позовом:
ОСОБА_2
до
ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Хустської міської ради
про визнання особи такою, що втратила право користування житлом
ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. Позовні вимоги вмотивовані тим, що вона є власником житлового будинку, що розташований за адресою: м. Хуст, вул. Косична № 41. В належному будинку прописана її донька ОСОБА_3 та її малолітні діти син ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5. На даний час відповідач разом з дітьми проживає в іншому будинку і знятися з реєстрації в добровільному порядку не бажає, через що позивач не може оформити субсидію. Просить суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком в м. Хуст, вул. Косична № 41 Хустського району.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася повторно, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному сайті Хустського районного суду . У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, про місце і час розгляду справи належним чином був повідомлений, причини неявки суду невідомі. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради від 22.10.2018 року та відповідно до рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 19.10.2018 р. третя особа не заперечує щодо визнання неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступного.
За змістом ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316-319, 321, 325, 383, 386, 391 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у здійсненні цього права, власник житлового будинку здійснює своє право на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб, може використовувати будинок для проживання свого і членів сім'ї, може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, вимагати захисту права власності, в тому числі - усунення перешкод у здійсненні права.
Житловий будинок в м. Хуст вул.. Косична № 41 Хустського району Закарпатської області, належить на праві власності позивачу ОСОБА_2, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.06.2018р. (а.с.10-12).
Відповідач ОСОБА_3 у вказаному будинку не проживає з 2014 року , а проживає в іншому будинку в м. Хуст о вул.. Рогача № 12, що стверджено актами обстеження матеріально-побутових умов від 07 червня 2018 року , та 23.01.2019 р. який складений депутатом Хустської міської ради ОСОБА_7Ф.( а.с.6, 49)
Згідно з положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім»ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім»ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім»ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім»ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно ст. 71 ЖК України, при відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Разом з тим, як вказувалось вище, відповідач ОСОБА_3 не проживає у вказаному будинку, а проживає за іншою адресою в м.Хуст, вул..Рогача № 12, що є підставою для визнання її такою, що втратила право на користування вказаним жилим приміщенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 вказаної норми закону член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Враховуючи наведене суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідача та її малолітніх дітей такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, у звязку з не проживанням їх у будинку позивача понад один рік , є підставною та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.12,13,81,259,263-265,268,280-289 ЦПК України, ст.ст.319,321,391 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,
Визнати ОСОБА_3 паспорт серії ВР № 223500, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням а саме будинком №41 по вул.. Косична в м. Хуст Хустського району Закарпатської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду , через Хустський районний суд .
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 13 березня 2019 року.
Суддя Хустського
районного суду: підпис: ОСОБА_8
З оригіналом вірно:
Суддя Хустського
районного суду: ОСОБА_8