Справа № 467/1237/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.

за участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи - ОСОБА_3 , Братська селищна рада Миколаївської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ :

Вимоги заявника та доводи на їх обгрунтування

Заявники звернулись до суду із заявою про встановлення факту належності їм свідоцтва про право власності на житло, виданого Братською селищною радою народних депутатів Миколаївської області 20 січня 1994 року, посилаючись на те, що у вказаному документі помилково записані їхні імена - по батькові.

Зокрема, ім`я по батькові заявника ОСОБА_1 зазначено як " ОСОБА_1 ", замість " ОСОБА_1 ", а ім`я по - батькові заявника ОСОБА_2 записано як " ОСОБА_2 ", а не " ОСОБА_2 ".

Крім того, оригінал документа містить пошкодження, а це у сукупності позбавляє їх можливості реалізувати свої права володіння житлом, на яке видане вказане свідоцтво.

За такого заявники просили суд встановити факт належності їм правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 січня 1994 року Братською селищною радою народних депутатів Миколаївської області на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Процесуальні дії у справі

Окреме провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2019 року.

Позиція учасників справи та їхнє вступне слово

Заявники в судове засідання не з`явились, про його дату, час і місце були повідомлені належно, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, паралельно висловивши свої позиції щодо висунутих ними вимог.

Представник заінтересованої особи - Братської селищної ради Миколаївської області та заінтересована особа - ОСОБА_3 в судове засідання також не прибули, про його дату, час і місце повідомлені належно, причин своєї неявки не вказали, проте, аналогічно із заявниками надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та висловили позиції щодо вимог заяви.

Зокрема, заінтересована особа ОСОБА_1 не заперечував проти задоволення заяви, у той час, як представник Братської селищної ради Миколаївської області поклався на розсуд суду.

За таких обставин, суд, з огляду на положення ст. 223 ЦПК України, виходячи із права учасників справи клопотати про розгляд справи за їх відсутності, за умови їх належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання, не убачав об`єктивних перешкод для розгляду заяви по суті.

Установлені фактичні обставини справи із посиланням на докази та на положення закону, якими керувався суд при прийнятті рішення, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи

А тому, суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, керуючись законом, виходив із такого.

Зокрема, шляхом дослідження наявних у провадженні доказів було достовірно установлено, що 20 січня 1994 року Братською селищною радою народних депутатів Миколаївської області було видане свідоцтво про право власності на житло, яке посвідчує, що квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Факт належності заявникам вказаної квартири на праві власності підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 вересня 2018 року.

Разом із цим, із вказаного свідоцтва, а так само і з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що ім`я по - батькові заявника ОСОБА_1 у цих документах зазначено як " ОСОБА_1 ", а заявника ОСОБА_2 - як " ОСОБА_2 ".

Однак, це не збігається із записом імені по - батькові заявників, що зазначені у їхніх паспортах - " ОСОБА_1 " та " ОСОБА_2 " відповідно.

Як наслідок, суд приходить до висновку про помилкове зазначення імені по - батькові заявників у правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності на житло, що було видане 20 січня 1994 року Братською селищною радою народних депутатів Миколаївської області.

Як наслідок, із установленої сукупності обставин, підтверджених належними і допустимим доказами, суд робить висновок, що вказаний правовстановлюючий документ належить заявникам, позаяк, будь - яких розумний сумнів у можливості протилежного у суду відсутній.

При цьому, заявники через наявність вказаних помилок у свідоцтві про право власності на житло позбавлені можливості у повній мірі реалізувати свої права, як власники квартири, що випливає із змісту рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно від 17 вересня 2018 року № 43041578 та від 21 серпня 2019 року № 48337832.

Так само заявники позбавлені можливості усунути перешкоди у володінні своїм майном у позасудовому порядку.

А за таких обставин, згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві по народження або паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

До того ж, за роз`ясненням, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року вказують на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов"язується з наступним вирішенням спору про право.

При цьому, встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявників юридичне значення, оскільки необхідне для вільного розпорядження власністю, у той час, як у позасудовий порядок вони позбавлені можливості усунути наявні у їхніх документах розбіжності.

Так, з набранням чинності 01.01.2013 року окремих положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» припинено дію нормативних актів, на підставі яких селитщну раду наділено повноваженнями у видачі свідоцтв про право власності на нерухоме майно та їх дублікатів в замін тих, які втрачені чи у яких допущені помилки.

Тож, встановивши дійсніть усіх цих обставин одночасно, ураховуючи фактичні дані, які суд мав у свому розпорядженні, та будучи повноважним на підставі ч.2 ст. 293 ЦПК України установлювати такого роду факти, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог заявників шляхом установлення факту належності їм правовстанолюючого документу щодо якого вони перед судом порушили питання.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 258, 259, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло, видане 20 січня 1994 року (б/н) Братською селищною радою народних депутатів Миколаївської області на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить у тому числі й ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Явіца