Номер провадження: 22-ц/813/7946/19
Номер справи місцевого суду: 2-350/2004
Головуючий у першій інстанції Нікітішин В.П.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про забезпечення позову в межах розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2004 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання угоди дійсною, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2004 року визнано дійсною угоду купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 , що мала місце між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в листопаді 2003 року. Визнано за ОСОБА_3 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.10.2019 року поновлено ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , строк на апеляційне оскарження рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2004 року та відкрито за її апеляційною скаргою апеляційне провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.10.2019 року розгляд справи призначено на 10.03.2020 року на 14.00 годину.

11.11.2019 року на адресу суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 оскаржується рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2004 року, яким визнано дійсною угоду купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та визнано право власності на вказаний будинок за ОСОБА_3 .

Таким чином, предметом спору в даній справі є нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 .

Вказаний житловий будинок, відповідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 13.11.2019 року належить на праві власності ОСОБА_3 з 21 серпня 2004 року (дата прийняття рішення про державну реєстрацію).

Враховуючи, що ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , оскаржується право власності на вказаний будинок за ОСОБА_3 , колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про забезпечення позову до з`ясування всіх обставин справи та набрання чинності рішенням Одеського апеляційного суду.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Суд, дослідивши матеріали справи та поданої заяви, враховуючи підстави, предмету позову, приходить до висновку, що невжиття зазначених заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також ефективний захист прав або інтересів особи, за захистом якої вона звернулася до суду, а тому заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Керуючись ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, Одеський апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності за ОСОБА_3 до набрання законної сили рішенням Одеського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 20.11.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова