Справа №345/4348/19
Провадження № 2/345/1619/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.02.2006 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач тривалий час їздить на сезонні роботи до Російської Федерації, де перебуває більшість часу, має стабільний та хороший дохід, проте матеріальної допомоги на утримання дітей практично не надає. Позивач зазначає, що їй одній важко утримувати дітей. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн., щомісячно, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття.

Відповідач подав відзив на позов (а.с. 17-18), в якому зазначає, що викладені в позові доводи є голослівними та нічим не підтвердженими. Вказує, що він постійно надає кошти на одяг, взуття і харчування для дітей. Крім того купляє на їхні прохання різну побутову та іншу техніку. По приїзду з роботи відповідач віддав позивачці 245 доларів США і 20 000 рос.рублів.

Відповідач зазначає, що він не має постійного місця роботи і постійного доходу, водночас не заперечує, що періодично деколи виїжджає на роботу за межі Івано-Франківської області. Інколи за результатами своєї праці відповідач отримує зерно, яке змушений продавати, щоб отримати гроші, які в подальшому витрачає на потреби сім`ї. За таких обставин відповідач вважає, що позовні вимоги про стягнення нього аліментів у розмірі по 2000,00 грн., щомісячно, є завищеними, оскільки бувають випадки, коли протягом місяця він нічого не заробляє. А тому згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно, на кожну дитину.

Позивач подала заперечення (відповідь на відзив) (а.с. 20), в якому зазначає, що твердження відповідача нібито він постійно надає кошти на утримання дітей, придбання одягу та продуктів харчування не відповідають дійсності. Так, ОСОБА_2 передавав кошти під час свого перебування у Російській Федерації в лютому 2019 року в розмірі 10 000,00 російських рублів, а також 20 000,00 російських рублів в липні 2019 року. На початку вересня 2019 року відповідач передав через свою матір 245 доларів США. Позивач наголошує, що отримання коштів нерегулярно та у такому розмірі ставить її у скрутне матеріальне становище.

Позивач зазначає, що відповідач працевлаштований, працює на посаді електрика, отримує регулярний значний дохід. Також безпідставним є твердження відповідача, що він купляє дітям побутову техніку. Єдиною річчю, які він подарував дітям, був планшет. А тому позивач вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 2000,00 грн., щомісячно.

Відповідач своїм правом подати заперечення не скористався.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4) та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5). Діти проживають разом із позивачем, про що свідчить довідка, видана виконавчим комітетом Новицької сільської ради ОТГ Калуського району від 26.09.2019 року (а.с.6).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом та іншими способами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли б їй розвиватися фізично, розумово, духовно та у спеціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом в умовах свободи та гідності.

Відповідно до Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При цьому закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує.

У силу положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дітей на утриманні позивача; вік дітей; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дітей, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін; стан здоров`я дітей; стан здоров`я відповідача.

Суд враховує, що відповідач не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Водночас відповідачем визнається, що він працює неофіційно, на сезонних роботах (а.с.17-18). Згідно із ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Крім того, суд враховує, що відповідач є працездатним, а тому може офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дітей. До того ж факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

При цьому вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 2000,00 грн. на утримання дітей є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі.

При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, суд доходить висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі по 1800,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дітей та не буде непомірним тягарем для відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 180-182,184 СК України, ст.ст. 128, 178, 259, 263-265, 274 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , офіційно непрацюючого аліменти на користь дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 утвердій грошовій сумі в розмірі по 1800,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,щомісячно, на кожну дитину, шляхом їх виплати в інтересах дітей на ім`я стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Стягнення аліментів розпочати з 01.10.2019 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 22.11.2019 року.

Суддя