Справа № 758/8768/18
Провадження № 2/761/3438/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року Шевченківський районний суду міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Малашевського О.В.

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача Макогіна М.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІОГЛОБАЛ Капітал», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство «СП Партнер», Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21.08.2018 року вказану цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 19.12.2018 року, вказану справу передано на розгляд судді Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В. та відповідною ухвалою від 24.12.2018 року прийнято до провадження в загальне провадження та призначено до розгляду в підготовче судове засідання.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачі звернулись до суду із вказаним позовом в порядку цивільного судочинства.

Під час проведення підготовчого судового засідання у відповідності до положень ст.197 ЦПК України, за ініціативою суду поставлено на обговорення питання щодо закриття провадження по справі як такої, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні представник позивачів адвокат ОСОБА_1 та представник відповідача ПАТ «Національний депозитарій України» Макогін М.О. не заперечували проти закриття провадження у справі та поклались на думку суду при вирішення вказаного питання.

В судове засідання відповідач ТОВ «ПІОГЛОБАЛ Капітал» та треті особи ПрАТ «СП Партнер» та АТ «Перший Український міжнародний банк» в судове засідання своїх представників не направили, про день, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши думку представника позивачів та представника відповідача ПАТ «Національний депозитарій України», дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про закриття провадження по вказаній справі, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Однак, як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачі просять: зобов»язати депозитарну установу ТОВ «ПІОГЛОБАЛ Капітал» здійснити у встановленому порядку всі необхідні дії, пов»язані з анулюванням ліцензії на здійснення депозитарної діяльності, в тому числі передачу бази даних за рахунками в цінних паперах емітента - ПрАТ «СП Партнер» ПАТ «Національний депозитарій України»; визнати право власності на прості іменні акції, а також зобов»язати ПАТ «Національний депозитарій України» внести зміни до системи депозитарного обліку стосовно цінних паперів без розпорядження ТОВ «ПІОГЛОБАЛ Капітал» шляхом здійснення безумовної депозитарної операції - переказу цінних паперів на рахунок в цінних паперах депозитарної установи та внести зміни до системи депозитарного обліку стосовно цінних паперів шляхом здійснення безумовної депозитарної операції - переказу цінних паперів на рахунок в цінних паперах депозитарної установи ПАТ АБ «ПУМБ».

Разом із тим, предметна підсудність спорів вказаної категорії врегульована положеннями п.5 ч.1 ст.20 ГПК України, яка визначає, що до юрисдикції господарських судів відносяться справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов'язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов'язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах.

Крім того, порядок створення, діяльності, припинення, виділу акціонерних товариств, їх правовий статус, права та обов'язки акціонерів визначено Законом України від 17 вересня 2008 року № 514-VI «Про акціонерні товариства».

За змістом частини першої статті 3 та частин першої, другої статті 20 вказаного Закону акціонерним товариством є господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями. Акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього акціонерного товариства. Усі акції товариства є іменними. Акції товариств існують виключно в бездокументарній формі.

Отже, акцією є іменний цінний папір, який відноситься до пайових цінних паперів, документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує, зокрема, відповідне майнове право його власника (акціонера), яке стосується акціонерного товариства.

Ознаками господарського спору, підвідомчого господарському суду, є, зокрема: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

При цьому фізична особа може звернутися з позовом до господарського суду у разі, якщо розгляд такого спору в господарському суді прямо передбачено Господарським процесуальним кодексом України чи відповідним законом.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суд виходить із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

З наведеного вбачається, що правильне визначення юрисдикційності спору в цій справі за участю фізичних осіб, які не набули статусу суб'єктів підприємницької діяльності, залежить від установлення наявності чи відсутності господарських (у тому числі, корпоративних) відносин між сторонами в цій справі та (або) від установлення наявності в законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, чи відсутності в законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої, зокрема, цивільної юрисдикції.

Спір у вказаній справі виник щодо визнання за позивачами права власності на прості іменні акції, що становлять вказаний в позові відсоток статутного капіталу емітента - ПрАТ СП «Партнер», а також зобов'язання здійснити у встановленому порядку всі необхідні дії, пов»язані з анулюванням ліцензії на здійснення депозитарної діяльності, в тому числі передачу бази даних за рахунками в цінних паперах емітента та внести зміни до системи депозитарного обліку стосовно цінних паперів шляхом здійснення безумовної депозитарної операції - переказу цінних паперів на рахунок в цінних паперах депозитарної установи та внести зміни до системи депозитарного обліку стосовно цінних паперів шляхом здійснення безумовної депозитарної операції - переказу цінних паперів на рахунок в цінних паперах депозитарної установи ПАТ АБ «ПУМБ».

Відповідно до статті 194 ЦК України цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов'язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Оскільки спір у цій справі стосується цінних паперів, в тому числі спір пов'язаний з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, їх розміщенням, обігом цінних паперів, тому за своєю правовою природою цей спір є господарсько-правовим як такий, що пов'язаний з правами на цінні папери (акції) та правами, що виникають з них, у тому числі і з їх обігом, розміщенням і підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, як це прямо передбачено пунктом 5 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, слід окремо зазначити, що ч.8 ст.30 ГПК визначає виключну підсудність щодо спорів, пов'язані з емісією, розміщенням або погашенням цінних паперів, які розглядаються господарським судом за місцезнаходженням емітента.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають розгляду в господарському судочинстві в порядку, визначеному ГПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.3 ст.266 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 20 ГПК України; ст.ст. 19, 200, 255, 256 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІОГЛОБАЛ Капітал», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство «СП Партнер», Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії - закрити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: