ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 березня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/2640/18

Головуючий у першій інстанції - Бездідько В. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/288/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Лакізи Г.П., Скрипки А.А.

секретар: Поклад Д.В.

Позивач: ОСОБА_2

Відповідач: Прилуцька районна державна нотаріальна контора

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Прилуцька районна державна нотаріальна контора

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Прилуцької районної державної нотаріальної контори, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області, про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину за законом (суддя Бездідько В.М.), ухвалене у м.Прилуки, повний текст рішення складено 16 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И :

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконною та скасувати постанову Прилуцької районної державної нотаріальної контори №1025/01-16 від 10.07.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язавши нотаріуса видати свідоцтва про право власності на спадкове майно відповідно до поданої заяви від 09.07.2018 року. Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка позивача - ОСОБА_3 Рішеннями судів ОСОБА_2 визнано спадкоємцем четвертої черги, надано додатковий строк 3 місяці для прийняття спадщини, встановлено факт постійного проживання однією сім'єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач звернулася до Прилуцької районної державної нотаріальної контори з питання заведення спадкової справи та отримала витяг про реєстрацію спадкової справи після смерті ОСОБА_3, а в подальшому, виявивши бажання провести процедуру спадкування, подала заяву від 09 липня 2018 року про бажання прийняти спадкове майно. Оскаржуваною постановою нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, яку позивач вважає незаконною.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2018 року позов задоволено; постанову Прилуцької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області №1025/01-16 від 10.07.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії визнано незаконною та скасовано; зобов'язано нотаріуса Прилуцької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області видати свідоцтво про право власності на спадкове майно відповідно до поданої заяви ОСОБА_2 від 09.07.2018 року.

В апеляційній скарзі Прилуцька районна державна нотаріальна контора просить зазначене рішення суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду. Апеляційна скарга мотивована тим, що ще 7 жовтня 2004 року державний нотаріус Талалаївської державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки чинним на той час ЦК УРСР не було передбачено спадкування спадкоємцями четвертої черги. 25 січня 2008 року ОСОБА_2 в черговий раз звернулась до Талалаївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, за наслідками розгляду якої 29 січня 2008 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Дана постанова є дійсною, ніким не скасована та не оскаржена. За доводами відповідача, суд не надав юридичної оцінки вказаній постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Судом також порушено процедуру розгляду справи в позовному порядку, оскільки рішення судом ухвалено в підготовчому судовому засіданні без призначення справи до розгляду в судовому засіданні та без врахування доказів про наявність яких було заявлено відповідачем.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу Прилуцької районної державної нотаріальної контори відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити в силі. Позивач вказує, що жодним із рішень судів спірні правовідносини між нею та нотаріальною конторою не вирішено і оскільки її право на отримання спадщини порушене, вона має право на його судовий захист.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (а.с.5).

Рішенням місцевого Талалаївського райсуду Чернігівської області від 9 серпня 2004 року визнано ОСОБА_2 спадкоємицею померлої ОСОБА_4 четвертої черги згідно глави 86 ЦК України; визнано пропущений термін на спадщину поважним і надано додатковий термін у три місяці для прийняття спадщини (а.с.6).

07 жовтня 2004 року державний нотаріус Талалаївської державної нотаріальної контори постановою відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом згідно глави 86 ЦК України на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (а.с.50).

Рішенням місцевого Талалаївського районного суду від 1 грудня 2004 року вказану постанову державного нотаріуса скасовано і зобов'язано вчинити нотаріальну дію по видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину (а.с.48).

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 08 лютого 2005 року, залишеною без змін ухвалою касаційної колегії Апеляційного суду Полтавської області від 25 травня 2007 року, зазначене рішення суду скасовано, а скаргу ОСОБА_2 залишено без розгляду, роз'яснено скаржнику право на пред'явлення позову на загальних підставах в порядку позовного провадження (а.с.46-47).

Постановою державного нотаріуса Талалаївської державної нотаріальної контори від 29 січня 2008 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно глави 86 ЦК України на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (а.с.49).

У 2008 році прокурор Талалаївського району звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом про зобов'язання завідувача Талалаївської державної нотаріальної контори вчинити нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, за результатами розгляду якого ухвалою суду від 21 лютого 2008 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2009 року) справу провадженням закрито і роз'яснено прокурору та ОСОБА_2 право на пред'явлення позову на загальних підставах в порядку позовного провадження (а.с.41-42).

Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 25 червня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 02 серпня 2010 року, відмовлено прокурору Талалаївського району у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1, земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд для ведення особистого селянського господарства площею 0,77 га, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,78 га, майновий пай у пайовому фонді КСП «Чернецьке» вартістю 1686 грн, грошові вклади на рахунках НОМЕР_1 і НОМЕР_2 у Талалаївській філії №3094 «Державний Ощадний банк України» (а.с.43-45).

Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2017 року встановлено факт, що ОСОБА_2 постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-8).

23 березня 2018 року у Талалаївській районній державній нотаріальній конторі було зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_3 (а.с.9).

09 липня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Прилуцької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с.10).

Постановою Прилуцької районної державної нотаріальної контори №1025/01-16 від 10 липня 2018 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом згідно глави 86 ЦК України на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,77 га, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Співакове, Чернецької сільської ради; земельну ділянку площею 3,78 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Чернецької сільської ради; майновий пай у пайовому фонді КСП «Чернецьке» вартістю 1686,00 грн та грошові вклади, які належали ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11). Згідно вказаної постанови норми нового ЦК України не мають зворотної сили і застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Норми п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким із спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, отже спадщина після її смерті відкрилася під час дії положень ЦК УРСР у редакції 1963 року.

До 01 січня 2004 року, тобто до початку дії нового Цивільного кодексу України позивач до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини не зверталась, оскільки відповідно до Цивільного кодексу в редакції 1963 року вона не являлась спадкоємцем.

Відповідно до п.п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 01 січня 2004 року цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається, рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 25 червня 2010 року було встановлено, що ст.ст. 529, 530 ЦК УРСР не відносить ОСОБА_2 до спадкоємців першої та другої черги спадкоємців. Четвертої черги діючий закон на той час не передбачав і зворотної сили не має, оскільки відповідно до прикінцевих та перехідних положень ЦК 2004 року положення Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності, і оскільки цивільний Кодекс 1963 року не передбачав спадкоємців четвертої черги, і тому не може в даному випадку застосувати п.5 цих положень та ст.1264 ЦК 2004 року. Зазначене рішення суду набрало законної сили, а тому встановлені обставини не підлягають доказуванню.

Судом першої інстанції не враховано попередніх судових рішень, якими було встановлено відсутність підстав для спадкування ОСОБА_2 майна після смерті ОСОБА_3 і відповідно відсутність підстав для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, як вірно зазначає в своїй апеляційній скарзі Прилуцька районна державна нотаріальна контора, судом не враховано постанову державного нотаріуса Талалаївської державної нотаріальної контори від 29 січня 2008 року, якою вже було відмовлено у видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, яка ніким не оскаржена, не скасована, а отже на даний час є чинною.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії і зобов'язання нотаріуса видати свідоцтво про право власності на спадкове майно не ґрунтується на матеріалах справи і не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У зв'язку із скасуванням рішення відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України на користь Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (який є платником судового збору за подання апеляційної скарги Прилуцькою районною державною нотаріальною конторою) з позивача 2114 грн 40 коп. судового збору за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Прилуцької районної державної нотаріальної контори задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2018 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Прилуцької районної державної нотаріальної контори про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину за законом відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) на користь Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (місцезнаходження: пр-т Миру, 43, м.Чернігів, 14000, ) 2114 грн 40 коп. судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 14 березня 2019 року.

Головуючий: Судді: