ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Херсон

справа № 650/1130/19

провадження № 22-ц/819/1617/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,
секретарГеленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області у складі судді Хомик І.І. від 21 серпня 2019 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У липні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що 04 січня 2011 року сторони уклали договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

За умовами вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10000грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Своїм підписом у заяві ОСОБА_1 підтвердила, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Посилаючись на те, що банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого угодою ліміту, а остання своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, розмір якої станом на 15 травня 2019 року становить 80 668,09 грн, із яких: 45 927,35 грн заборгованість за тілом кредиту, 11 168,24 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 19254,97 грн пеня за прострочене зобов`язання, 500 грн - штраф (фіксована частина), 3817,53 грн - штраф (процентна складова).

Рішенням суду від 21 серпня 2019 року позов задоволено частково та постановлено:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» за кредитним договором 10 000грн суми кредитної заборгованості.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судом вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційний скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості за тілом кредиту та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити в повному обсязі. В іншій частині просить рішення суду залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки суду щодо відсутності підстав для стягнення заборгованості за тілом кредиту у витребуваному банком розмірі не відповідають умовам укладеного сторонами в порядку частини 1 статті 634 ЦК України договору, обставинам щодо використання відповідачем кредитних коштів, в тому числі за сервісом "Оплата частинами" та "Миттєва розстрочка", суперечать нормам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, зокрема статтям 1054, 1049 ЦК України, а також зроблені без врахування висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами умови кредитного договору щодо відповідальності позичальника за порушення зобов`язань, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню лише фактично отримана сума кредитних коштів у розмірі 10 000 гривень.

В процесі розгляду справи суд встановив, що 04 січня 2011 року сторони уклали договір про надання банківських послуг шляхом підписання ОСОБА_1 анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Згідно із вказаною анкетою-заявою ОСОБА_1 виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну карту кредитку «Універсальна» та погодилася, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

В анкеті-заяві є підпис ОСОБА_1 як позичальника та відмітка про те, що вона ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, та погоджується з ними.

Анкета-заява не містить будь-яких умов кредитного договору крім зазначеної суми кредитного ліміту на кредитній карті у розмірі 1000 гривень. До позовної заяви позивач додав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», яка підписана позичальником 11.01.2011 року та в якій, зокрема, зазначено базову процентну ставку, обов`язковий щомісячний платіж, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості, штраф при порушенні термінів платежів за будь-яким із грошових зобов`язань.

Ця ж довідка містить інформацію про те, що ОСОБА_1 видано карту типу MasterCardMass, в той час як в анкеті-заяві про тип кредитної карти не йдеться (а.с.7, 11).

За розрахунком банку станом на 15.05.2019 року у ОСОБА_1 утворилася заборгованість у розмірі 80 668, 09 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 57 095,59 грн ; пені, нарахованої за прострочене зобов`язання, в сумі 19 254,97 грн; штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн та штрафу (процентна складова) в сумі 3 817,53 грн.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, яка підлягає застосуванню до кредитних відносин на підставі частини другої статті 1054 цього Кодексу, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи, що починаючи з липня 2018 року ОСОБА_1 неналежно виконує зобов`язання щодо повернення грошових коштів (востаннє рахунок поповнювався нею 17.08.2018 року на суму 420 грн), колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача отриманих у кредит грошових коштів.

Разом з тим, висновок суду щодо визначеного до стягнення розміру фактично отриманої та не повернутої відповідачем суми кредиту належним чином не мотивований, а доводи позивача про те, що заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту становить 45 927,35 грн, за простроченим тілом кредиту- 11 168,24 грн, а всього- 57 095, 59 грн судом не спростовані.

До апеляційної скарги позивач додав довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 , та виписку по рахунку за кредитним договором, із яких вбачається, що протягом 2018 року відбувалася зміна кредитного ліміту, зокрема, станом на 29.07.2018 року кредитний ліміт становив 10 000 грн, станом на 06.08.2018 року- 25 000 грн, а станом на 15.11.2018 року у зв`язку з порушенням позичальником зобов`язань за кредитним договором кредитний ліміт знижений банком до 0,00грн.

Протягом дії кредитного договору ОСОБА_1 активно користувалася кредитними коштами, отримуючи грошові кошти готівкою, розраховуючись кредитною картою за придбання товарів, в тому числі придбаних з розстроченням платежу, тощо.

Оскільки в порушення норм процесуального права суд не дослідив зазначені обставини та не роз`яснив позивачеві необхідність підтверджувати належними доказами фактично отриману відповідачем суму кредиту і рух коштів на картковому рахунку, як це передбачено частиною п`ятою статті 12 ЦПК України, колегія суддів, керуючись частинами другою та третьою статті 367 ЦПК України, дослідила долучені позивачем до апеляційної скарги виписку по рахунку і довідку про зміну умов кредитування у спірних правовідносинах, а також наданий позивачем розрахунок заборгованості та дійшла висновку, що розмір заборгованості за тілом кредиту, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 30 427 гривні 42 коп., виходячи з такого.

Відповідно до розрахунку розміру заборгованості та виписки по рахунку з наданої банком ОСОБА_1 карти у спірному періоді нею отримано кредитних коштів на загальну суму 56 909,51грн. Банком визнано та підтверджується наданим ним розрахунком, що відповідач сплатила 10 396, 57грн в рахунок погашення відсотків за користування кредитними коштами та 9 994,91грн в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту.

Таким чином заборгованість за тілом кредиту зменшилася до 46 914грн 60 коп. (56 909,51-9 994,91).

Із аналізу наведених вище документів слідує, що погашення відсотків у розмірі 10 396,57 грн відбулося за рахунок кредитних коштів шляхом їх списання банком за ставкою 3,6 % при визначеній умовами договору базовій ставці в 2,5% на місяць.

Враховуючи, що наведена операція здійснена банком на власний розсуд, без підтвердження погодження такого списання із позичальником чи умовами укладеного сторонами договору та вона фактично призвела до збільшення тіла кредиту, а звідси,- до зміни умов кредитного договору в односторонньому порядку, що суперечить положенням статті 651 ЦК України щодо підстав для зміни договору, колегія суддів дійшла висновку, що грошові кошти у розмірі 10 396,57 гривень підлягають виключенню із розрахунку заборгованості за тілом кредиту.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 30 427 гривень 42 коп. ( 56 909,51-9 994,91-10 396,57).

З огляду на наведене, ухвалене судом рішення в оскарженій частині підлягає зміні із збільшенням розміру визначеної до стягнення із ОСОБА_1 на користь банку суми кредитної заборгованості із 10 000гривень до 30 427грн 42коп.

У зв`язку із зміною судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає зміні із зменшенням розміру стягнутих з відповідача на користь позивача судових витрат із 1 921грн до 729грн 98 коп. ( позов задоволено на 38% (30 427,42х100:80 669,09), 1921х38:100), (а.с.1).

Оскільки відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» підлягають стягненню понесені ним при поданні апеляційної скарги судові витрати у розмірі 1 094грн 97 коп. ( 2881,50х38:100), (а.с.76).

В решта частині рішення суду як неоскаржене в апеляційному порядку не переглядалося.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» частково задовольнити.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 21 серпня 2019 року в оскарженій частині та в частині розподілу судових витрат змінити, збільшивши розмір визначеної до стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» суми кредитної заборгованості із 10 000 гривень до 30 427 грн 42 коп. (тридцяти тисяч чотирьохсот двадцяти семи гривень 42 коп.) та зменшивши розмір стягнутих з відповідача на користь позивача судових витрат із 1921 грн до 729 грн 98 коп. (семисот двадцяти дев`яти гривень 98 коп.).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» понесені ним при поданні апеляційної скарги судові витрати у розмірі 1094 грн 97 коп. (одна тисяча дев`яносто чотири гривні 97 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: Л.П. Воронцова

О.М. Полікарпова

Повний текст постанови складено 22 листопада 2019 року

Суддя Л.В. Пузанова