Провадження №2/522/4217/19
УХВАЛА

13 березня 2019 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.

за участі секретаря судового засідання - Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні у м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси 08.11.2017 року звернулась позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності.

Справа перебувала на розгляді судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_10. та ухвалою суду від 13.11.2017 року було відкрито провадження у справі.

На підставі Рішення Першої Дисциплінарної палата Вищої ради правосуддя № 3943/1дп/15-17 від 07.12.2017 до ухвалення Вищою радою правосуддя рішення про звільнення з посади або скасування рішення Дисциплінарної палати у відношенні судді ОСОБА_10.., відповідно до наказу керівника апарату суду № 2192а від 08.12.2017р., та на підставі службової записки помічника судді., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, здійснено повторний авторозподіл справи.

Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. та ухвалою суду від 06.02.2018 року її прийнято до провадження та ухвалено розглядати у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 01.03.2018 року.

У підготовче засідання призначене на 01.03.2018 року сторони не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи.

Розгляд справи відкладено на 16.04.2018 року

У підготовче засідання 16.04.2018 року з`явився представник відповідача ОСОБА_3. - ОСОБА_11., позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи.

Ухвалою суду від 16.04.2018 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 06.06.2018 року.

У судове засідання 06.06.2018 року з`явилася представник позивач - ОСОБА_8 ., надала суду заяву щодо витребування доказів.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, 05.06.2018 року представником відповідача - ОСОБА_11. надано суду заяву щодо відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 06.06.2018 року заяву представника позивачів про витребування доказів задоволено. Розгляд справи відкладено на 10.10.2018 року.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у судове засідання 10.10.2018 року не з`явилися, і представник позивачів - ОСОБА_8 . 08.10.2018 року та надала суду заяву щодо відкладення розгляду справи, у зв`язку з відрядженням.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, 05.10.2018 року представник відповідача - ОСОБА_11. надав суду клопотання, в якому просив перенести судове засідання на іншу дату. Розгляд справи відкладено на 05.12.2018 року.

31.10.2018 року представник позивачів - ОСОБА_8 надала суду заяву про відвід судді.

Ухвалою суду від 01.11.2018 року заяву представника позивачів про відвід судді залишено без розгляду.

У судове засідання 05.12.2018 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не з`явилися, і представник позивачів - ОСОБА_8. , проте 03.12.2018 року надала суду заяву щодо відкладення розгляду справи, у зв`язку з зайнятістю в іншій кримінальній справі в якості присяжного.

У судове засідання з`явився представник відповідача - ОСОБА_11., заперечував проти відкладення розгляду справи, просив позов ОСОБА_1 та ОСОБА_4 залишити без розгляду. Розгляд справи відкладено на 31.01.2019 року.

14.01.2019 року на адресу суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - ОСОБА_8 . про визнання справи малозначною та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання 31.01.2019 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У судове засідання з`явився представник відповідача - ОСОБА_11., заперечував проти задоволення клопотання про визнання справи малозначною та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, зазначив, що вказане клопотання підписано не позивачами. Також зазначив, що 06.06.2018 року зазначена справа розглядається по суті.

Ухвалою суду від 31.01.2019 року у задоволенні клопотання представника позивачів ОСОБА_8 про визнання справи малозначною та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності відмовлено.

Розгляд справи у зв`язку з неявкою позивачів відкладено на 13.03.2019 року.

У судове засідання 13.03.2019 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. При цьому від ОСОБА_2 на адресу суду 12.03.2019р. надійшла заява про відкладання судового засідання з метою вирішення ним питання чи є необхідність для складання договору з адвокатом. Таким чином суд вважає що це свідчить про належне його сповіщення про розгляд справи . , при цьому причин своєї неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив.

Представник відповідача - ОСОБА_11. у судове засідання з`явився, та пояснив, що є підстави для залишення позову без розгляду, також повідомив, що підтвердження витрат будуть надані суду протягом п`яти днів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У зв`язку з неявкою позивачів та їх представника (до 01.01.2019р.) , суд відкладав судові засідання 10.10.2018р, 05.12.2018р, 31.01.2019р.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Крім того, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивачі, його представник ( до 01.01.2019р.) , не з`являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживають своїми процесуальними правами.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.). При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.5 ст.142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст.257 ЦПК України).

Оцінюючи характер процесу та його значення для позивачів, слід врахувати, що, звернувшись до суду з позовом у листопаді 2017 року, позивачі не цікавляться розглядом справи, не з`являються у судові засідання, не надавши докази причин поважності неявки, що свідчить про байдужість до руху справи та можливу неактуальність вирішення позовних вимог на теперішній час.

Суд вбачає, що поштова кореспонденція з відомостями про час та місце слухання справи 10.10.2018р., 05.12.2018 року, та 31.01.2019, 13.03.2019р, направлялась на відомі суду адреси позивачів, які вони ж і надали суду.

Крім того, позивачі, будучи обізнаними про можливість розгляду справи без їх участі та/або представника, відповідну заяву про розгляд справи за їх відсутності не подає, чим, на розсуд суду, умисно затягують розгляд справи та позбавляють суд можливості постановити рішення по суті заявлених вимог.

Одночасно суд звертає увагу та те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( рішення у справі "ОСОБА_9 проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Таким чином, можливість сторони дізнатись про стан відомого їй судового провадження залежить від волевиявлення самої сторони, тобто має суб`єктивний характер.

У свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для належного повідомлення сторони позивача про розгляд справи.

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про належне сповіщення позивачів.

З огляду на те, що позивачі двічі не з`явилися у судове засідання та не подали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності підлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10-13, 43, 131, 210, 223, п.3 ч.1 ст.257, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 14 березня 2019 року.

Суддя Домусчі Л.В.