Справа № 661/539/18
Провадження № 2/661/29/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

05 березня 2019 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Чирського Г.М.

при секретарі: Шевченко Ю.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача 1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Нова Каховка дистанційно в порядку спрощеного порядку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача звернулася до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором від 11.02.2008 р. № 12.2.6-5, укладеним між Акціонерно-комерційним банко соціального розвитку Укрсоцбанк (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_3, в сумі 365217,25 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 125221,98 грн., заборгованості за відсотками в сумі 153086,23 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 33535,14 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 23917,70 грн., інфляційних витрат за кредитом в сумі 17280,64 грн., інфляційних витрат за відсотками в сумі 12175,56 грн., що утворилася станом на 2911.2017 року. В забезпечення вказаного договору між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 19.02.2008 р. укладено договір поруки № 02-23-12.2.6-5-199. В обґрунтування позовних вимог представник зазначив про порушення боржником ОСОБА_3 умов та зобовязань кредитного договору.

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 12.07.2018 року скасоване заочне рішення суду від 03.05.2018 р., призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав із наведених підстав, зазначивши про те, що свої зобовязання за кредитним договором відповідач ОСОБА_3 не виконав, порушив строки повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Відтак наявна заборгованість підлягає стягненню з відповідачів солідарно в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, в адресованій суду заяві ОСОБА_3 просив справу розглядати за своєї відсутності, за участю представника адвоката ОСОБА_2

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначивши про те, що відповідачем з 03.03.2008 р виконувались зобовязання за вказаним договором. Останній платіж було зроблено 06.11.2013 р. В порядку ст. 256 ЦК України, просила суд, у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав пропущення позивачем строку позовної давності звернення до суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та письмові докази суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 11.02.2008 року між Акціонерний-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 12.2.6-5, відповідно до умов якого, кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 181 000,00 грн., зі сплатою 14,5 % річних. Кінцевий термін повернення кредиту, відповідно до п.1.1.2 додаткової угоди №3 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №12.2.6-5 від 11.02.2008 р., визначений до 10.02.2022 р.

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором від

11.02.2008 р. № 12.2.6-5, між Банком та ОСОБА_4 19.02.2008 р. укладено договір поруки № 02-23-12.2.6-5-199, відповідно до умов якого, остання як поручитель поручається за виконання позичальником обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобовязання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Ці зобовязання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином в установлений строк відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

За ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

З наданих матеріалів (розрахунку заборгованості) ПАТ «Укрсоцбанк» вбачається про те, що станом на 29.11.2017 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором становить 365217,25 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 125221,98 грн., заборгованості за відсотками в сумі 153086,23 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 33535,14 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 23917,70 грн., інфляційні витрати за кредитом в сумі 17280,64 грн., інфляційні витрати за відсотками в сумі 12175,56 грн.

За вимогою про усунення порушень № 08.51-297/96-15462 від 01.12.2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» повідомило відповідача ОСОБА_3 про наявність порушення виконання кредитного договору № 12.2.6-5 року від 11.02.2008 р., а також про те, що неодноразові звернення Кредитора з питань виконання зобовязань з виплати кредиту проігноровано, питання реструктуризації не вирішено, тому вимагає від позичальника у строк до 30 днів з дати відправлення вимоги, але не пізніше 3-х днів з моменту отримання цієї вимоги сплатити заборгованість по кредиту, нараховані проценти, комісії за користування кредитом і нараховані штраф/пеню.

Відповідно до довідки, наданої ПАТ «Укрсоцбанк» під час судового розгляду, станом на 01.01.2019 р. ОСОБА_3 за період з 11.02.2008 р. по 31.12.2018 р. було перераховано грошові кошти за кредитним договором в сумі 157 047,08 грн.

Останні платіж за кредитним договором ОСОБА_3 було сплачено 06.11.2013 р. в сумі 20 000,00 грн.

Відповідно до п.3.3.18 Договору №12.2.6-5 від 11.02.2008 р., у випадку не виконання зобовязань за Договором кредиту №Ф080158П від 18.02.2008 р. позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Згідно п.3.3.16 Додаткової угоди №3, на вимогу кредитора у випадках, передбачених п.п.2.12.3,3.2.2.2., 3.2.9., 5.4 цього договору, позичальник зобовязаний достроково протягом тридцяти календарних днів після вручення Кредитором письмової вимоги позичальнику, повернути кредит, сплатити відсотки, комісії, а також можливу неустойку (пеню, штраф).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до частини пятої статті 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Отже, у такий спосіб сторони договору врегулювали питання щодо дострокового повернення кредитних коштів, тобто зміну строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що останній платіж за кредитним договором відповідач ОСОБА_3 здійснив 06.11.2013 року.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналогічні висновки викладені у Постановах Верховного Суду України від 29 березня 2017 року у справі № 6 -3087цс -16, від 05 квітня 2017 року у справі № 6-552цс17, від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 та 3 червня2015 року у справі № 6-31цс15.

Згідно Довідки №04.22-07/681 від 06.02.2019 р., останній платіж за договором ОСОБА_3 здійснив 06.11.2013 в сумі 20 000.00 грн., а з позовними вимогами банк звернувся до суду 21.02.2018 року, що свідчить про сплив позовної давності для звернення до суду, про застосування якої наголошує представник відповідача ОСОБА_3.

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача про застосування строку позовної давності обґрунтована підлягає задоволенню, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Тому з цього приводу, суд не приймає до уваги доводи представника позивача про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Як вбачається з п. п. 3.1.1. Договору поруки 02-23-12.2.6-5-199, укладеного 19.02.2008 р. між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 (Позичальником) і ОСОБА_4 (Поручителем) протягом одного робочого дня від дати отримання листа Кредитора про невиконання Позичальником забезпеченого порукою зобовязання за Договором кредиту, поручитель зобовязаний виконати відповідне зобовязання шляхом перерахування непогашеної суми кредиту, процентів, комісії на рахунок Кредитора.

З розрахунку заборгованості за кредитом ОСОБА_3 вбачається, що право вимоги у Банку про повернення отриманих у кредит коштів відповідно до умов Договору відновлювальної кредитної лінії та Договору поруки виникло з 07.12.2013 року - за період порушення Позичальником строків повернення заборгованості за кредитом з 06.11.2013 р., тобто більше, ніж 31 день.

Звідти, протягом часу у шість місяців, тобто протягом часу до 06.06.2014 р. Банк повинен був предявити вимогу до поручителя ОСОБА_4 про виконання нею взятих на себе зобовязань за Договором поруки.

Оскільки, доказів на підтвердження факту предявлення банком вимоги до поручителя про погашення зобовязання Боржника ОСОБА_3 позивачем не представлено, суд не приймає до уваги зазначені доводи позивача та відмовляє у задоволенні позову в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_4 як з поручителя.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 223, 263, 265, 259 ч.6, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Повний текст рішення виготовлено 11 березня 2019 року.

Суддя Г. М. Чирський