У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2019 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Астахової О.О.

при секретарі Індик М.В.,

за участю

боржника ОСОБА_1

представника боржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещенко Ірини Ігорівни, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, стягувач: ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :

30.07.2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва звернувся представник боржника ОСОБА_1 із скаргою в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві - Фещенко Ірини Ігорівни щодо стягнення з Боржника- ОСОБА_1 після досягнення старшою дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_4 повноліття аліментів на утримання двох дітей 1/3 частини всіх видів доходів щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 13.05.2011 року у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) Боржника щомісячно.

Зобов`язати державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві - Фещенко І.І., у провадженні якої перебуває виконавче провадження № 46553299, здійснити перерахунок заборгованості Боржника - ОСОБА_1 за аліментами, що підлягають стягненню за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва, та здійснювати їх стягнення за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на старшу дитину - ОСОБА_4 до її повноліття.

Мотивуючи тим, що за виконавчим листом № 2-3737/11 виданим Дніпровським районним судом міста Києва 30.01.2015р. стягуються з боржника ОСОБА_1 на користь Стягувача - ОСОБА_3 аліменти у розмірі: 1/3 частини всіх видів доходів щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 13.05,2011 року і до досягнення дітьми повноліття.

13.06.2018р. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , дитині Боржника, на утримання якої в тому числі стягуються аліменти виповнилось 18 років. Тобто дитина досягла повноліття.

Заявник вказує, що у зв`язку із досягненням дитиною, на утримання якої стягувались аліменти, повноліття - настали підстави для застосування ч.3 ст. 183 СК України, та здійснення вирахування тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відтак з 18.01.2019р. стягнення в рамках виконавчого провадження № 46553299 має здійснюватися в розмірі 1/6 на користь стягувача, на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Натомість, державним виконавцем не було вирахувано рівну частку, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Факт наявного надмірного стягнення без врахування набуття дитиною повноліття підтверджується Довідкою про грошове забезпечення, відповідно до якої проводиться стягнення з боржника у розмірі 1/3 від отримуваних доходів.

Оскільки стягувач додатково не зверталася до суду із позовом для визначення розміру аліментів на доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 - наявні підстави для стягнення за виконавчим листом № 2-3737/11 виданим 30.01.2015р. аліментів з Боржника саме у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів на користь стягувача, з вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Окрім того, заявник зауважує, що Дніпровським районним судом міста Києва було ухвалено судове рішення, за позовом Стягувача по справі № 755/1020/19, відповідно до якого з Боржника стягуються аліменти на утримання його повнолітньої дитини: ОСОБА_4 Полігушко у зв`язку із продовженням навчання у розмірі; розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 18.01.2019 року і до досягнення дитиною 23 (двадцяти трьох) річного віку (доказ додається).

Таким чином, з Боржника на утримання однієї і тієї ж дитини стягуються два види аліментів.

З огляду на означене просив задовольнити скаргу.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено до судового засідання.

Витребувано у державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещенко Ірини Ігорівни, місцезнаходження: м. Київ, вул. Краківська, 20, належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № 46553299. Роз`яснено право особи, дії якої оскаржуються та стягувача у строк, який не може перевищувати 15 днів з дня вручення даної ухвали направити до суду відзив на скаргу, заперечення або пояснення щодо скарги з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. (а.с. 26).

У судовому засіданні заявник - боржник ОСОБА_1 та його представник вимоги скарги підтримали та виходячи з доводів, якими вона обгрунтовується просили вимоги задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили із клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

На виконання вимог ухвали суду про витребування особа, дії якої оскаржуються направила до суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження.

Оскільки за положенням ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду скарги не перешкоджають її розгляду, то суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутність нез`явившихся осіб.

Суд,заслухавши пояснення боржника та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Згідно із пунктом а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Як убачається із матеріалів справи, боржник оскаржує дії державного виконавця щодо стягнення з нього аліментів, після досягнення старшою дитиною повноліття - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які продовжують стягуватись. А відтак, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою у строки встановлені ст. 449 ЦПК України.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2012 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 13 травня 2011 року і до досягнення дітьми повноліття, але менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.10,11).

Вказане рішення суду не оскаржувалось у встановленому законом порядку та було пред`явлено до примусового виконання на підставі виконавчого листа № 2/3737/11 виданого Дніпровським районним судом м. Києва 30 січня 2015 року.

17.02.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46553299 на підставі зазначеного виконавчого документа.

ІНФОРМАЦІЯ_2 син заявника - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг повноліття. Проте, аліменти на його утримання за вищеозначеним виконавчим листом продовжують стягуватись, що підтверджується довідкою-розрахунком.

Більше того рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв`язку з продовженням навчання - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 18.01.2019 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23 (двадцяти трьох) річного віку. Право на утримання (стягнення аліментів) припиняється у разі припинення навчання. Вирішено питання розподілу судових витрат (а.с.12-18).

Заявник вважає, що після досягнення сином ОСОБА_4 повноліття, державний виконавець на підставі ст. 183 СК України повинен був здійснення вирахування тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Суд не погоджується з такими твердженнями заявника з огляду на наступне.

Порядок виконання рішень судів про стягнення аліментів визначений ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5.

За положеннями ч 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

За виконавчим листом виданим Дніпровським районним судом м. Києва 30 січня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 13 травня 2011 року і до досягнення дітьми повноліття, але менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.10,11).

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Судом визначено частку, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на утримання дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 13 травня 2011 року і до досягнення дітьми повноліття, але менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За положеннями ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За положеннями ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, державний виконавець, прийнявши до примусового виконання судове рішення від 12 березня 2012 року, вжив передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішення, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчинив виконавчі дії.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами скарги учасника виконавчого провадження, поданої в порядку ст.447 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на означене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 259-261, 353, 355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

п о с т а н о в и в :

Скаргу боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещенко Ірини Ігорівни, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, стягувач: ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного, суду, шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Астахова