Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.19 р. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

з участю секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до малого приватного підприємства «Меркурій» про вилучення трудової книжки та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог, просить зобов`язати відповідача видати йому трудову книжку та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 47415 грн.

Позивач у судове засідання не з`явився, позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності. Письмово пояснив, що договору підряду з відповідачем не підписував.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив. Поштова кореспонденція надсилалася за адресою, вказаною у заяві відповідача про скасування заочного рішення, заяви про зміну адреси суду надана не була.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 21.11.2016 позивач був прийнятий на роботу у мале приватне підприємство «Меркурій». В заяві про прийняття на роботу позивачем було вказано, що він бажає працювати на посаді інженера - конструктора. Позивач приступив до роботи і виконував обов`язки інженера-конструктора.

При прийнятті на роботу надав заяву і копію паспорта та оригінал трудової книжки.

Останню роботу позивач виконав і здав 20 січня 2017 р. Заробітну плату позивач отримував особисто в руки, не підписуючи ніяких зарплатних форм. Останній раз отримав заробітну плату 15 квітня 2017 р.

Відповідно до ст. 24 КЗпП України при укладанні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт, трудову книжку. Укладання трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України, п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 (Надалі Інструкція), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу працівника.

Відповідно до ст.47 КЗпП України, п. 4.1, 4.2 Інструкції власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку з внесеним до неї записом про звільнення, а якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган у цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Беручи до уваги, що відповідач в порушення ст. 47 КЗпП України, 4.1 Інструкції не видав позивачу належно оформлену трудову книжку у день звільнення, то відповідно до ч. 4 ст. 235 КЗпП України, 4.1 Інструкції відповідач зобов`язаний виплатити позивачу середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Факт перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем підтверджують індивідуальні відомості про застраховану особу ПФУ (а.с.3-5), з якого вбачається, що відповідач сплачував внески за позивача з листопада 2016 р. по серпень 2017 р.

Разом з тим, оскільки позивачем на запит суду не надано довідки про розмір вихідної допомоги при звільненні позивача, суд, керуючись передбаченим ст.8 Конституції України принципом верховенства права, встановивши порушення прав позивача, приймає рішення про часткове задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача до нарахування та виплати на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку з 21 січня 2017 р. по день винесення рішення суду включно..

Суд не приймає до уваги посилання у заяві про скасування заочного рішення Лисичанського міського суду на нібито укладений між сторонами цивільно-правовий договір, копія якого додана до заперечень (а.с.40), бо з цього договору явно вбачається, що підпис від імені позивача виконаний іншою особою. Сам позивач укладання такого договору заперечує. Окрім того, виконання робіт за ним було передбачено до 31 січня 2017 р., тоді як грошові кошти позивачу сплачувалися по серпень 2017 р. (а.с.3-5).

Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

Судовий збір у розмірі 1536,8 грн., на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного керуючись ст. ст.10, 12, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до малого приватного підприємства «Меркурій» про вилучення трудової книжки та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Зобов`язати мале приватне підприємство «Меркурій» видати ОСОБА_1 трудову книжку.

Зобов`язати мале приватне підприємство «Меркурій» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 21 січня 2017 р. по 22 жовтня 2019 р. включно.

Стягнути з малого приватного підприємства «Меркурій» судовий збір в розмірі 1536 (тисячу п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. за такими реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складеного повного тексту його проголошення 01 листопада 2019 р..

Відомості про учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: мале приватне підприємство «Меркурій», код 30092436, місцезнаходження: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Ворошилова, буд. 5, кімн. 206.

Суддя: