Справа № 360/1793/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді - Унятицького Д.Є.

за участю секретаря - Щербакової К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та відповідач ОСОБА_2 являються співвласниками квартири №2 по вулиці Центральна (колишня назва Леніна), 371 в смт.Бородянка Київської області. Оскільки розподілу квартири в натурі не було, то після розірвання шлюбу з відповідачем виникла необхідність встановити порядок користування квартирою, яка складається з: чотирьох житлових кімнат 1 площею 8,6 кв.м., 2 площею 7,5 кв.м., 3 площею 12,7 кв.м., 4 площею 17.3 кв.м., кухні площею 8,8 кв.м, коридору площею 11,1 кв.м., коридору площею 4,2 кв.м., ванної кімнати та вбиральні площею 1,0 кв.м., веранди площею 19,4 кв.м. 02 липня 2018 року вона направила відповідачу лист-пропозицію про укладення нотаріально посвідченого договору користування, але він її проігнорував. Тому просила визначити порядок користування квартирою №2 по вул. Центральна, 371 в смт.Бородянка Київської області, залишивши в її користуванні житлову кімнату 8 площею 12,7 кв.м., житлову кімнату 7 площею 7,5 кв.м., житлову кімнату 5 площею 8,6 кв.м. та нежитлове приміщення 13 площею 19,4 кв.м.; в користуванні відповідача залишити житлову кімнату 9 площею 17,3 кв.м.; в загальному користуванні залишити кухню 10 площею 8,9 кв.м., коридор 1 площею 11,1 кв.м, коридор 2 площею 4,2 кв.м., ванну кімнату з вбиральнею 4 площею 1,0 кв.м.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 позов підтримала, викладене підтвердила.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що запропонований позивачкою варіант визначення порядку користування квартирою порушить права відповідача, як співвласника квартири, оскільки при загальній житловій площі квартири 46,1 кв.м позивачка просить виділити їй дві кімнати житловою площею: 12,7 кв. та 17,3 кв.м, що становитиме 2/3 частини від всієї житлової площі квартири. При цьому площа відповідача становитиме лише 1/3 частину, оскільки позивачка просить виділити йому в користування дві найменші кімнати, площею 8,6 кв. та 7,5 кв.м. Пропозиція позивачки про виділення в користування відповідача приміщення веранди площею 19,4 кв.м. не заслуговує уваги, оскільки це приміщення є нежитловим, тому жодним чином не може бути рівноцінним житловому приміщенню. Тому частково визнаючи позов просила виділити в користування відповідача житлову кімнату 5 площею 8,6 кв.м. та 8 площею 12,7 кв.м., що становитиме 21, 3 кв.м. від житлової площі квартири; в користування відповідачки виділити житлову кімнату 7 площею 7,5 кв.м. та 9 площею 17,3 кв.м., що становитиме 24,8 кв.м. від житлової площі квартири та нежитлове приміщення веранди площею 19,4 кв.м. Кухню, коридор 1, коридор 2, ванну кімнату та вбиральню залишити в загальному користуванні.

Вислухавши пояснення представника позивачки та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 являються співвласниками квартири №2 по вулиці Центральна (колишня назва Леніна), 371 в смт.Бородянка Київської області, що підтверджується копіями договору купівлі-продажу квартири та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6-7).

Спірна квартира складається з: чотирьох житлових кімнат 1 площею 8,6 кв.м., 2 площею 7,5 кв.м., 3 площею 12,7 кв.м., 4 площею 17,3 кв.м., кухні площею 8,9 кв.м., коридору площею 11,1 кв.м., коридору площею 4,2 кв.м., ванної кімнати та вбиральні площею 1,0 кв.м., веранди площею 19,4 кв.м., що підтверджується копією технічного паспорту (а.с.8-9).

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1, 3, 4 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовом про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо неможливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства , що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користування учасників спільної часткової власності.

З пояснень представника позивачки, що також визнається представником відповідача вбачається, що житлову кімнату 5, площею 8,6 кв.м. займає донька сторін.

Приміщення 13 прибудови «а», площею 19,4 кв.м. використовується сторонами, як місце для сушіння білизни і під зазначеним приміщенням знаходиться погріб, де зберігаються продукти, що визнається сторонами. Враховуючи викладене, оскільки приміщення 13 повинно перебувати в спільному користуванні, то і кімната 7, площею 7,5 кв.м., яка є прохідною до приміщення 13 також повинна перебувати у спільному користуванні.

Таким чином позивачці необхідно залишити у користуванні житлові кімнати 5 та 8, загальною площею 21,3 кв.м., а відповідачу - житлову кімнату 4, площею 17,3 кв.м., інші приміщення залишити у спільному користуванні.

Враховуючи, що позовні вимоги позивачки задоволені частково, то стягненню підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 704,80 грн. та половина витрат на правову допомогу в сумі 1700,00 грн. При цьому суд не приймає до уваги витрати на представництво в суді за 06 листопада 2018 року, оскільки 06 листопада 2018 року представник позивачки в судовому засіданні був відсутній.

Керуючись ст.358 ЦК України, ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою задовольнити частково.

Визначити порядок користування квартирою №2 по вул.Центральна, 371 в смт Бородянка Київської області наступним чином:

- залишити в користуванні ОСОБА_1 житлову кімнату 5 площею 8,6 кв.м., житлову кімнату 8 площею 12,7 кв.м.;

- залишити в користуванні ОСОБА_2 житлову кімнату 9 площею 17,3 кв.м.;

- залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 коридор 1 площею 11,1 кв.м., коридор 2 площею 4,2 кв.м., вбиральню 3 площею 1 кв.м., ванну кімнату 4 площею 2,5 кв.м., кухню 10 площею 8,9 кв.м., житлову кімнату 7 площею 7,5 кв.м., приміщення 13 площею 19,4 кв.м.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 2404 (дві тисячі чотириста чотири) гривні 80 копійок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 18 березня 2019 року.

Головуючий-суддяОСОБА_6