РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Пономарьової В.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в обґрунтування якого зазначила, що з 07 червня 1997 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №38. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач в своїй заяві зазначила, про те, що сімейне життя з відповідачем не склалося в зв`язку з виїздом відповідача до іншої країни на заробітки. З 06 червня 2019 року фактично сімейні відношення з відповідачем припинено, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає не можливим. Підстав для примирення не вбачає. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем та залишити їй прізвище набуте у зв`язку з реєстрацією шлюбу « ОСОБА_4 ».

Сторони у підготовче судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, строк для примирення сторони просили не надавати (а.с.10, 24).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 від 07 червня 1997 року, між позивачем та відповідачем, Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Сватове зареєстровано шлюб, актовий запис №38 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17 листопада 2009 року (а.с.7).

Як вбачається із позовної заяви, сімейне життя між позивачем і відповідачем не склалося в зв`язку з виїздом відповідача до іншої країни на заробітки. З 06 червня 2019 року фактично сімейні відношення з відповідачем припинено, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає не можливим. Підстав для примирення не вбачає.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач надала до суду заяву в якій зазначила про те, що прохає суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу, залишити їй прізвище « ОСОБА_4 », яке було набуте у зв`язку із реєстрацією шлюбу.

У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного Кодексу України, та керуючись ст.ст. 12, 80, 200, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 07 червня 1997 року, Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Сватове, актовий запис №38.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище набуте у зв`язку із реєстрацією шлюбу - « ОСОБА_4 ».

Копію рішення, після набрання ним законної сили, направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Головного територіального управління юстиції у Луганській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд Луганської області шляхом подачі в тридцяти денний строк апеляційної скарги з дня оголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Л.М. Осіпенко