Ухвала

22 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 757/7621/18-ц

провадження № 61-20826ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва на рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва (далі - КП УЗН Печерського району м. Києва) про відшкодування майнової шкоди у розмірі 106 456,37 грн та судові витрати.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з КП УЗН Печерського району м. Києва на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 58 233,59 грн. У задоволенні решти вимог позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

21 листопада 2019 року засобами поштового зв`язку КП УЗН Печерського району м. Києва подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року. КП УЗН Печерського району м. Києва посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 757/7621/18-ц становить 106 456,37 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 757/7621/18-ц є малозначною у силу вимог закону.

КП УЗН Печерського району м. Києва у касаційній скарзі вказує, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки виникне прецедент неправильного тлумачення частини п`ятої статті 1187 ЦК України, що в свою чергу призведе до незаконного стягнення коштів з осіб, які не будуть винні. Окрім цього, справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для відповідача, оскільки у Києві такі випадки непоодинокі, тому суди зможуть безпідставно покладати вину на відповідача. Проте, КП УЗН Печерського району м. Києва не обґрунтовує в чому саме проявляється неправильне тлумачення та чому саме справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, та в чому проявляється значний суспільний інтерес та виняткове значення для відповідача. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що справа становить значний суспільний інтерес та виняткове значення для учасника справи, касаційна скарга стосується питань права, що мають фундаментальне значення для єдиної правозастосовчої практики.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга КП УЗН Печерського району м. Києва подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва на рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва про відшкодування майнової шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар