Справа № 564/3433/18
Рядок статзвіту № 48
12 березня 2019 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді Грипіч Л. А.
з участю секретаря Федас І. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
В обґрунтування заявлених вимог, позивач покликається на те, що починаючи з 14.08.2009 року, вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. На даний час між ними втрачене взаєморозуміння, внаслідок чого вони проживають окремо один від одного. Примирення та збереження шлюбно-сімейних відносин між ними неможливе і суперечить інтересам подружжя та дітей. Просила суд, в зв'язку з неможливістю зберегти шлюб, розірвати його в судовому порядку.
Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вказала, що відповідач в необхідній мірі матеріально дітей не утримує. Після фактичного припинення між ними шлюбно - сімейних відносин і на даний час діти проживають з нею та перебувають на повному її утриманні.
В судове засідання позивач не з'явилася, від представника позивача - адвоката Оніщука С. П. на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги представник позивача підтримав в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом вчасно і належним чином, шляхом надсилання судових повісток та розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.08.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №047157, виданим 14.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області, про що зроблено відповідний актовий запис №151.
Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області. В свідоцтвах про народження дітей відповідач ОСОБА_2 записаний батьком.
Неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом із матір'ю ОСОБА_1, окремо від відповідача та перебувають на повному її утриманні.
Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладання шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.
Як зазначає позивач, вони з відповідачем проживають окремо один від одного, між ними відсутнє взаєморозуміння, шлюб носить формальний характер, тобто позивач не бажає надалі підтримувати шлюбні відносини з відповідачем та зберегти шлюб, доказів іншого суду не надано.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, являється порушенням її прав на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу.
Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає.
Матеріалами справи встановлено, що відповідач необхідних коштів на утримання дітей не надає, хоча є працездатною особою та знаходиться в працездатному віці.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином, обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.
При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно приписів ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому, згідно ч.2 статті 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.
Згідно абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Так у відповідності до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2019 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить 1626 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 2027 грн.
При визначенні розміру аліментів суд враховує інтереси дітей, на користь яких стягуються аліменти та визначений законом прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, а також те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері так і батька.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно із ч. 1 п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір, який сплачений при подачі позову до суду, а саме за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 704 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 112, 180-184, 191 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 280, 430 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н., жителькою АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_5, виданий 10.12.2009 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, ІПН:НОМЕР_1) та ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_3, жителем АДРЕСА_2, ІПН:НОМЕР_2), зареєстрований 14 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 151.
Стягувати з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., жителя АДРЕСА_2, ІПН:НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н., жительки АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_5, виданий 10.12.2009 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, ІПН:НОМЕР_1) аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. та дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня звернення до суду, а саме з 11 грудня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., жителя АДРЕСА_2, ІПН:НОМЕР_2) в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., жителя АДРЕСА_2, ІПН:НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н., жительки АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_5, виданий 10.12.2009 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, ІПН:НОМЕР_1) судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.
Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_1.), паспорт серії НОМЕР_5, виданий 10.12.2009 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, ІПН:НОМЕР_1.
ОСОБА_2, (житель АДРЕСА_2.), ІПН:НОМЕР_2.
Повне рішення складено
18 березня 2019 року
СуддяЛ. А. Грипіч