Дата документу 21.11.2019 Справа № 321/1212/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 321/1212/19Головуючий у 1-й інстанції Машкіна Н.В.
Пр. № 22-ц/807/3253/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Подліянової Г.С., Кочеткової І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 23 серпня 2019 року про передачу справи на розгляд іншого суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунарського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання розрахунку заборгованості по аліментах незаконним і визначення розміру заборгованості по аліментах

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.с.1-7), в якому просила визнати розрахунок заборгованості по аліментам від 12 серпня 2019 року незаконним і визначити розмір заборгованості по аліментам в сумі 2109,72 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Машкіну Н.В. (а.с. 47).

Ухвалою судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 23 серпня 2019 року (а.с. 50) справу передано для розгляду за територіальною підсудністю до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 64-67) просила ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати на направити справу до для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї заяви визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 77).

В автоматизованому порядку суддею Кочетковою І.В. замінено суддю Маловічко С.В. у цій справі у зв`язку із тривалою хворобою останньої (а.с. 92).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 15 жовтня 2019 року (а.с. 86), справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України (а.с. 92).

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, у період з 11.11.2019 року по 19.11.2019 року включно суддя-доповідач перебувала у щорічній відпустці (а.с. 93-94).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1,3 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, передаючи за територіальною підсудністю зазначену цивільну справу до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, керувався ст. ст. 27, 31, 187 ЦПК України та виходив із такого.

Як встановлено із позовної заяви, адресою місцезнаходження відповідача - Комунарського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області є: м. Запоріжжя, вул. Європейська, 16.

За загальними правилами підсудності, відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичної особи пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб.

Ст. 28 ЦПК України визначені випадки альтернативної підсудності, коли позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов або за місцем проживання відповідача, або за місцем свого проживання.

Ч. 1 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

При цьому, оскільки в даному позові ставиться питання про визнання розрахунку заборгованості по аліментах незаконним і визначення розміру заборгованості по аліментах, на дані правовідносини не поширюються положення ч. 1 ст. 28 ЦПК України щодо підсудності справ за вибором позивача, тому справа повинна розглядатись судом за місцезнаходженням відповідача.

За таких обставин, дана цивільна справа територіально підсудна Комунарському районному суду м. Запоріжжя.

Відповідно до ст. 187 ч. 9 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

При вищевикладених обставинах, враховуючи, що дана справа територіально не підсудна Михайлівському районному суду Запорізької області, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунарського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання розрахунку заборгованості по аліментах незаконним і визначення розміру заборгованості по аліментах до Комунарського районного суду м. Запоріжжя для розгляду за територіальною підсудністю.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції - такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 не спростовують фактичних обставин, правильно встановлених судом першої інстанції під час постановлення ухвали, що є предметом апеляційного оскарження у цій справі на теперішній час, є безпідставними, не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Апеляційний суд переглядає на теперішній час лише законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Ухвалою суду першої інстанції, що є предметом апеляційного оскарження у цій справі, не порушено права позивача на доступ до правосуддя.

Також судом першої інстанції при постановленні ухвали, що є предметом апеляційного оскарження у цій справі, дотримано принципу верховенства права (ст. 10 ЦПК України).

Позов позивача у цій справі не є позовом про стягнення, зміну чи індексацію аліментів, а стосується вже питання виконання судового рішення про стягнення аліментів, яке набуло законної сили, а тому, суд першої інстанції правильно вважав, що підстави для застосування вимог ст. 28 ЦПК України (підсудність справ за вибором позивача), зокрема ч. 1 останньої, у цій справі відсутні.

Будь-які описки в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції у цій справі, не можуть бути підставою для скасування правильного по суті судового рішення суду першої інстанції у цій справі апеляційним судом за результатами розгляду вищезазначеної апеляційної скарги ОСОБА_1 , а можуть бути виправлені у подальшому судом першої інстанції за ініціативою останнього чи за заявою учасників цієї справи в порядку ст. 269 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування цієї ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Разом із тим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити позивачеві, що розгляд цієї справи судом першої інстанції можливий за відсутності позивача за присутністю представника останньої чи взагалі за відсутністю позивача та представника останньої за наявності відповідної заяви про це позивача чи представника останньої, якщо суд першої інстанції не визнає явку позивача у цій справі обов`язковою. Крім того, позивач не позбавлена права участі у розгляді цієї справи судом першої інстанції в режимі відеоконференції (ст. 212 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 7 ч. 13, 12, 353, 367, 369 ч. 2, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 23 серпня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 21.11.2019 року.

Головуючий суддя СуддяСуддя
Гончар М.С. Подліянова Г.С.Кочеткова І.В.