Єдиний унікальний номер № 616/128/19
Провадження № 2/616/97/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» березня 2019 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі: головуючого судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

справа № 616/128/19

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 жовтня 1999 року Вільхуватською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області, актовий запис № 11.

На обґрунтування позову ОСОБА_2 вказала, що від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку Юлію, ІНФОРМАЦІЯ_1. На протязі останніх років проживання, між сторонами почала виявлятися психологічна несумісність, в сімї виникали сварки, що призвело до припинення шлюбних відносин та ведення сумісного господарства у 2018 році. У звязку з викладеними обставинами ОСОБА_2 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб із відповідачем.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Таким чином, справа має бути розглянута в порядку загального позовного провадження, з обовязковим проведенням підготовчого провадження, відповідно до ст.ст. 189, 196 ЦПК України, тому суд проводить підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_2 про розгляд даної справи була повідомлена належним чином, судову повістку отримала особисто 26.02.2019 р. (а.с.24). На адресу суду надана заява в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище чоловіка - «Кондратенко» (а.с.15).

Відповідач ОСОБА_3 про розгляд даної справи також був повідомлений належним чином, судову повістку отримав особисто 26.02.2019 р. (а.с.23). Відповідач на адресу суду надав заяву про розгляд справи без його участі. В даній заяві зазначається про повне визнання позову (а.с.13).

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Пєтухова) Т.В. та ОСОБА_3 16 жовтня 1999 року уклали шлюб, який зареєстровано Вільхуватською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області, актовий запис № 11 (а.с.07).

Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку Юлію, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.10).

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, шлюб існує лише формально. Позивач та відповідач в своїх заявах підтримали позовні вимоги та просили шлюб розірвати. В зв'язку з цим суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін і впливати на їх психоемоційний стан, а тому шлюб слід розірвати.

Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

За ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідач в наданій до суду заяві визнав позовні вимоги позивача та просив шлюб розірвати у підготовчому судовому засіданні (а.с.13).

За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сімї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому, згідно із ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає розірванню.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище чоловіка - «Колесник».

Згідно частини 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн (а.с.2).

Однак, частиною першою статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, враховуючи вимоги ч.1 ст. 141, ч.1 ст.142 ЦПК України, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 384,20 грн (50% суми сплаченого судового збору), а інші 50% сплаченого судового збору мають бути стягнуті на користь позивача з відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 142, 200, 264-265 ЦПК України, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, районний суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 16 жовтня 1999 року Вільхуватською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області, актовий запис № 11 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Кондратенко».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20(двадцять) коп.

Повернути з державного бюджету України ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20(двадцять) коп., який був сплачений згідно квитанції № 15 від 06 лютого 2019 року на розрахунковий рахунок 0137, МФО 899998, , банк отримувача Казначейство України, отримувач УК ВБурлуцьком рн/ВБурлукР/22030101.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Вільхуватка, Великобурлуцького району, Харківської області, паспорт серії ММ № 361751, виданий Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області 06 березня 2000 року, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 18 березня 2019 року.

Головуючий Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області ОСОБА_4