Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2464/18

14 березня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.,

секретаря Кушнірчук М.Д.,

з участю представника позивача: адвоката ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 15.11.2018 року звернулася з позовом в суд до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що вона з 29 листопада 2014 року проживає в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2, який між ними укладено у відділі РАЦС Надвірнянського РУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис № 280. У шлюбі у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та фактично знаходиться на її утриманні і вихованні, оскільки відповідач проживає окремо від сімї. Вона працює касиром торгового залу у супермаркеті в м. Яремче та отримує не велику заробітну плату, однак зароблених коштів їй не вистачає на належне утримання неповнолітньої дитини, крім того вона з сином та матірю проживають в орендованому житлі. Ніяких інших доходів вона не має, тому не може забезпечити достатній рівень життя своєму синові. Відповідач на даний час має постійне місце роботи, оскільки працює охоронцем в ТзОВ «Рознет», з чого отримує стабільну заробітну плату, яку повністю витрачає на свої потреби, і самоусунувся від утримання сім'ї, тому вона змушена звернутися з позовом в суд. Просить її позовні вимоги задоволити, стягувати з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення сином повноліття.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1 позов позивача підтримав повністю з мотивів, викладених в позовній заяві, який просить задоволити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнав, фактично не заперечив обставини справи та зазначив, що з 02 квітня 2018 року він офіційно працює на посаді охоронця в ТзОВ «Рознет», отримує заробітну плату, а тому не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частки зі всіх видів його заробітку. Крім того, відповідач ОСОБА_2 вказує на те, що він є учасником бойових дій, проходив службу в зоні АТО на території Донецької та Луганської областей, має ряд захворювань, що стверджується свідоцтвом про хворобу, тому просить даний факт також врахувати при винесенні рішення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 29 листопада 2014 року перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 280 ( а.с.7).

У шлюбі у сторін по справі народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого записані сторони по справі (а.с. 8).

З наявних матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитина проживає зі своєю матірю та бабусею в орендованому житлі за адресою м. Яремче, вул. Франка, 8/2, що підтверджується актом обстеження умов проживання Яремчанської міської ради м. Яремче Івано-Франківської області від 05 листопада 2018 року ( а.с.9).

В судовому засіданні також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 02 квітня 2018 року і по даний час офіційно працює у ТзОВ «Рознет» на посаді охоронця, з чого отримує стабільний дохід, що стверджується довідкою, виданою директором ТзОВ «Рознет» №27/23 від 01.02.2019 року ( а.с.48).

Крім того, документи долучені відповідачем ОСОБА_2 до матеріалів справи підтверджують той факт, що дійсно він є учасником бойових дій і проходив службу в зоні АТО на території Донецької та Луганської областей, має ряд захворювань, що стверджується свідоцтвом про хворобу № 85/10 ( а.с.45-46,49).

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання обов'язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Стосовно самого розміру аліментів, то в даному випадку суд наголошує на наступне.

У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року, ратифікованої 27.02.1991 року і 27.09.1991 року набула чинності для України, зазначено, що Організація Об'єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу; в сім'ї як основному осередку суспільства і природному середовищі для зростання і благополуччя всіх її членів і особливо дітей мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вони могли повністю покласти на себе зобов'язання в рамках суспільства; дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об'єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності.

Статтею 26 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов'язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені.

Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, з врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища дитини та платника аліментів, що він офіційно працює в ТзОВ «Рознет» на посаді охоронця і має стабільний дохід та взмозі надати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі, який достатній для її нормального фізичного та духовного розвитку, суд прийшов до переконання, що розмір аліментів може бути зазначений таким, як визначила позивач і з яким погодився відповідач, а саме щомісячно по 1/3 частки з усіх видів його доходу на утримання сина до досягнення ним повноліття, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Частина 6 ст. 141 ЦПК України зазначає, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що стверджується копією його посвідчення серії УБД №142287, виданого 05 жовтня 2015 року, і яке долучене до матеріалів справи, то у відповідності до п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України останній звільнений від сплати судового збору, а тому витрати по сплаті судового збору в даній справі необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. ( а.с.49).

На підставі ст.ст. 180, 181, 183 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.4, 19, 141, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 (інд.номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (інд.номер НОМЕР_2) на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, допустивши негайне виконання рішення в цій частині в межах платежу за один місяць.

Стягнення аліментів розпочати з 15 листопада 2018 року і проводити до повноліття дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлений 18.03.2019 року.