Номер провадження: 22-ц/813/5290/19
Номер справи місцевого суду: 522/8132/15-ц
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Півнєві Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2015 року про закриття провадження в справі по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2015 року ОСОБА_5 представник ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою, в якій просив суд стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 3000000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 20 жовтня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_3 взяв у борг в позивача 3000000,00 грн, строком до 01 квітня 2015 року. Крім того, на момент укладення зазначеного договору ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_4 , та оскільки, позика була отримана на потреби сім`ї відповідачів, ОСОБА_4 також взяла на себе зобов`язання відповідати за повернення боргу, що підтверджується також записом на розписці. Однак, в обумовлений строк грошові кошти не були поверненні, боргове зобов`язання не виконане, у зв`язку з чим позивач просить суд задовольнити позовні вимоги (а.с.2-4).

16 червня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із клопотанням про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Шенцева О.П.) від 16 червня 2015 року було вирішено визнати мирову угоду та закрити провадження по справі (а.с.33-34).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 18.04.2019 року звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу у частині збереження заходів забезпечення позову до повного виконання відповідачами умов мирової угоди від 15 червня 2015 року, та постановити нову, якою скасувати заходи забезпечення позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції в порушенням вимог ч. ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України, згідно якої у випадку закриття провадження у справі суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову, та ч. 6 ст. 154 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення рішення), відповідно до якої якщо провадження у справі закрито, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили, в оскаржуваній ухвалі зазначив, що заходи забезпечення зберігаються до повного виконання відповідачам мирової угоди від 15 червня 2015 року, адже оскільки провадження по справі було закрито, вжитті на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2015 року заходи забезпечення позову підлягають скасуванню. Крім того, апелянт також зазначає, що стороною по зазначеній цивільній справі не був та до участі у розгляді судом не залучався, проте оскаржувана ухвала суду першої інстанції завдає апелянту шкоди, яка виражається у несприятливих наслідках неможливості виконати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2016 року у справі № 522/6292/15-ц, яким стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики (а.с.60-71).

26.06.2019 року від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким відповідачі просили залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу без змін.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_6 просив задовольнити апеляційну скаргу, представник позивачки ОСОБА_5 проти задоволення апеляційної скарги заперечував.Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників провадження, які з`явились, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з положень ст. 175, п. 4 ст. 205 та ст. 206 ЦПК України (в редакції, діючій на момент постановлення ухвали) та вирішив затвердити мирову угоду і закрити провадження в справі.

Дослідивши обставини справи апеляційний суд звертає увагу на наступне.

20.04.2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яким просила стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 3 000 000 грн (а.с. 2-3). Також позивач подала до суду заяву про забезпечення позову. Вказана заява була задоволена ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Шенцева О.П.) від 15 травня 2015 року та суд вирішив накласти арешт на нежитлове приміщення офісу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 65,0 кв. м., право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі купівлі-продажу від 23 липня 2010 року (а.с. 11-12, 22).

В подальшому позивачка звернулася до суду з заявою про затвердження мирової угоди та закриття провадження в справі (а.с. 27, 28).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Шенцева О.П.) від 16 червня 2015 року було вирішено визнати мирову угоду, укладену сторонами 15 червня 2015 р. на таких умовах: 1. ОСОБА_2 відмовляється від позову на умовах що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повертають борг у розмірі 3 000 000 (Три мільйони) грн. борг за договором позики (розписка) від 20 жовтня 2012 р. протягом двох років з дня набрання законної сили ухвали про визнання цієї угоди та закриття провадження у справі за таким графіком: 750 000 (Сімсот п`ятдесят тисяч) грн. не пізніше шести місяців з дня набрання законної сили ухвали про визнання цієї угоди та закриття провадження у справі; 750 000 (Сімсот п`ятдесят тисяч) грн. не пізніше дванадцяти місяців з дня набрання законної сили ухвали про визнання цієї угоди та закриття провадження у справі; 750 000 (Сімсот п`ятдесят тисяч) грн. не пізніше вісімнадцяти місяців з дня набрання законної сили ухвали про визнання цієї угоди та закриття провадження у справі; 750 000 (Сімсот п`ятдесят тисяч) грн. не пізніше двадцяти чотири місяця з дня набрання законної сили ухвали про визнання цієї угоди та закриття провадження у справі. Про отримання грошових коштів ОСОБА_2 видає ОСОБА_3 , ОСОБА_4 розписку. 2. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 визнають позов повністю, та повертають ОСОБА_2 борг за договором позики (розписка) від 20 жовтня 2012 р. відповідно до графіку, визначеному у п. 1 цієї мирової угоди. 3. В разі прострочення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 сплати згідно графіку, визначеному в п. 1. цієї мирової угоди більш ніж на місяць, вони продають належне їм нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 65 кв. м., спільно з ОСОБА_2 , та повертають їй грошові кошти, які підлягають сплаті до повного розрахунку. 4. До закінчення повного розрахунку ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з бережною ОСОБА_7 заходи забезпечення позову - арешт, накладений на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 65 кв. м. ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2015 р. зберігаються. Після повного розрахунку, про що ОСОБА_8 видає ОСОБА_3 , ОСОБА_4 розписку, вони звертаються до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову. 4. В разі прострочення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 сплати згідно графіку, визначеному в п. 1. цієї мирової угоди більш ніж на два місяця, та відмови ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від добровільного продажу нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 65 кв. м., ОСОБА_2 має право звернутися до суду із заявою про звернення стягнення на належне ОСОБА_3 , ОСОБА_4 нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 65 кв. м. в примусовому порядку. Одночасно суд вирішив закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу у зв`язку із укладання мирової угоди та визнання її судом. А також до повного виконання відповідачами умов мирової угоди від 15 червня 2015 р. зберегти заходи забезпечення позову, вжиті судом ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2015 р. - арешт, накладений на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 65 кв. м. (а.с.33-34).

З наведеного вбачається, що нерухоме майно - нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 65 кв. м. за обставинами даної справи виступають в якості забезпечення виконання боргових зобов`язань відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перед позивачем ОСОБА_2 .

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на таке. Як вбачається з ЄДРСР в провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилася цивільна справа № 522/6292/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ; третя особа ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики. В рамках вказаної справи ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Донцов Д.Ю.) від 27.03.2015 року був накладений арешт на нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення офісу, загальною площею 65,0 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ). Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 був задоволений заочним рішенням від 24.03.2016 року. Вказане заочне рішення набрало законної сили, до суду вищої інстанції не оскаржувалось та знаходиться на стадії виконання.

Заходи забезпечення, накладені на спірне нерухоме майно ухвалою суду від 27.03.2015 року в справі № 522/6292/15-ц, а також ухвалою суду від 15.05.2015 року в справі № 522/8132/15-ц залишаються чинними на теперішній час.

При цьому необхідно зауважити, що арешт на спірне нерухоме майно в рамках цієї справи № 522/8132/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу був накладений пізніше, аніж арешт в рамках справи № 522/6292/15-ц за позовом ОСОБА_1 . Вказані обставини перешкоджають виконанню заочного рішення суду від 24.03.2016 року в справі № 522/6292/15-ц.

За положеннями цивільного процесуального законодавства суд, ухвалюючи рішення в справі, повинен повно і всебічно з`ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України). Під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо (ст. 264 ЦПК України).

Питання про застосування заходів забезпечення позову регулюється положеннями статей 151-155 ЦПК України в редакції, на момент постановлення оскаржуваної ухвали, а також статей 149-159 ЦПК України в діючій редакції.

Як роз`яснив пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки судом першої інстанції на момент затвердження мирової угоди, закриття провадження в справі та збереження заходів забезпечення позову у виді арешту не були з`ясовані обставини, які мають значення для справи, зважаючи на те, що збереження арешту в рамках даної справи перешкоджає виконанню судового рішення в рамках іншої справи, в якій арешт на спірне майно було накладено раніше, апеляційний судчастково задовольняє апеляційну скаргу та на підставі ст. 379 ЦПК України скасовує оскаржувану ухвалу та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2015 року про закриття провадження в справі скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 25 листопада 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

17.10.2019 року м. Одеса