Справа № 541/2842/18
Номер провадження 2/541/306/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 березня 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.,

позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді в порядку загального провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місце проживання неповнолітньої дитини,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання їх спільного сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із позивачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 06 серпня 2006 року. Спільне життя не склалося, сімейні стосунки почали руйнуватись по причині різних поглядів на життя, несумісності характерів та припинення ведення спільного господарства з липня 2018 року.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Суду пояснив, що розірвання шлюбу є їх спільним рішенням. Також вони з відповідачем домовились про місце проживання їх сина після розірвання шлюбу.

Відповідач, ОСОБА_2, в судовому засіданні визнала позов в повному обсязі, підтвердивши факт домовленості з позивачем про розірвання шлюбу та визначення місця проживання сина разом із батьком.

Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2006 року. У позивача та відповідачки є спільний неповнолітній син,а ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони шлюбні відносини не підтримують. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує проти його припинення. Суд вважає, що збереження сім'ї не можливе, це суперечитиме інтересам кожного із сторін і їх шлюб необхідно розірвати.

Щодо вирішення питання про визначення місця проживання дитини, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За правилами ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Так як ОСОБА_2 визнає позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову щодо визначення місця проживання їх спільного сина з батьком, суд приймає дане визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про задоволення вимог щодо визначення місця проживання.

Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 104, 110, 160, 161 СК України ст.ст. 12; 13; 81; 141; 142, 258; 264; 265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, укладений 26 серпня 2006 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «Дудінська») ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Миргород Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 237 - розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду.

Після розірвання шлюбу визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_1.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні даного позову на підставі квитанції № 111 від 11.12.2018, в сумі 352 гривні 40 копійок. та на підставі квитанції № 0G6047419 від 11.12.2018 в сумі 352 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. А. Городівський