Справа № 184/2385/18
Номер провадження 2/184/85/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Малашиної Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього згідно рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області №2-985/10 на користь ОСОБА_2 (на той час ОСОБА_1) ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 на 1/8 його частину, щомісячно, до повноліття сина.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що згідно рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області, справа №2-958/10 та на підставі виконавчого листа від 28.10.2010 року він зобовязаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісяця, починаючи з 12.10.2010 року до повноліття сина. З моменту набрання законної сили судового рішення по теперішній час позивач справно сплачував аліменти на утримання сина, не зважаючи на те, що він тривалий час був безробітним, оскільки дбав про належне матеріальне забезпечення сина. Зараз сімейний стан позивача змінився, 08.05.2009 року він одружився, від даного шлюбу 15.01.2011 року у позивача народилася друга дитина ОСОБА_7, а 28.07.2015 року народилася третя дитина ОСОБА_6. Тобто, на утриманні позивача знаходяться ще дві малолітні дитини. В результаті у родині позивача у складі чотирьох чоловік з у рахуванням виплат комунальних платежів на проживання залишається недостатня сума з урахуванням прожиткового мінімуму на одного чоловіка.

Відповідач в порядку ст. 178 ЦПК України подала до суду відзив, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, зазначивши, що вказаний позов є незаконним та необґрунтованим, так як позивач є працездатною особою, він працює в Покровському ГЗК, і виходячи з розміру аліментів, що відповідач отримала за листопад 2018 р. у сумі 3152, 18 грн., розмір його заробітної плати після утримання необхідних податків на платежів, з якого утримуються аліменти, складає 12 608,72 грн. Після утримання аліментів на сина , у нього залишається заробітна плата в розмірі 9 456,54 грн. З врахуванням того, що у нього на утриманні знаходяться ще двоє дітей, частка кожного з них буде складати 3152,18 грн. (9456,54 грн. : 3 = 3152,18 грн.). Тобто, така сума, як і на утримання їхнього сина з відповідачем, приходиться на кожну його дитину та на нього без врахування доходу його дружини. За листопад 2018 року з позивача були утримані аліменти на їхнього сина в сумі 3152,18 грн. ЗУ «Про Державний бюджет на 2018 рік» передбачено, що прожитковий мінімум на працездатну особу з грудня 2018 року становить 1921 грн. Розмір прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років 1626 грн., а на дітей віком від 6 до 18 років 2027 грн. У позивача, згідно його позовних вимог одна дитина віком до 6 років і друга дитина віком від 6 років. Таким чином, виходячи з заробітної плати, що залишається у позивача, він сам за рахунок своєї заробітної плати забезпечує прожитковий мінімум двох своїх дітей, без врахування доходу своєї дружини, яка відповідно до вимог ст.180 СК України, теж повинна утримувати своїх дітей. Позивач не надав жодного доказу на підтвердження щодо погіршення його матеріального стану.

В порядку ст.179 ЦПК України позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти в розмірі ј частини від заробітку на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, так як не має такого доходу, як зазначила відповідач. При нарахуванні роботодавцем 12 608,72 грн. в цю суму увійшло нарахування відпускних та оздоровчих, які виплачуються один раз на весь рік, а також і його заробітна плата. А тому твердження відповідача про ніби то велику заробітну плату є безпідставним. Підприємницькою діяльністю позивач ніколи не займався, додаткового заробітку не має, що підтверджується відомостями з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань міністерства юстиції України. Його двоє дітей в шлюбі з другою дружиною також мають право на належне матеріальне забезпечення, як і дитина від першого шлюбу. Позивач належним чином дбає про сина, весь час справно сплачує аліменти на його утримання, у разі необхідності добровільно додатково матеріально допомагав сину, купував одяг, іграшки та інше. Відповідач одружена, її чоловік працює та має відповідний дохід.

Згідно заперечення на відповідь на відзив відповідач зазначила, що згідно виписки з її банківського рахунку, наявної в матеріалах справи, 07.12.2018 року на її банківську картку були зараховані аліменти, що утримані з позивача на користь сина у розмірі 3152,18 грн., що складає ј частки від його заробітної плати після відрахування усіх обовязкових платежів. Виходячи з вказаної суми розмір заробітної плати позивача після вказаних відрахувань складає : 3152,18 грн. х 4 = 12608,72 грн. 28 липня 2018 року донці позивача ОСОБА_6 виповнилося три роки, його дружина вийшла на роботу з відпустки по догляду за дитиною, і таким чином, матеріальне положення родини позивача поліпшилося, а не погіршилося. Окрім аліментів, позивач не надає ніякої додаткової матеріальної допомоги на утримання дитини.

Позивач в судовому засідання підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засідання в задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі.

Суд, заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст.ст.77, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КИ №045447 батьком ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1, матірю ОСОБА_8 (актовий запис №67) а.с.8.

Згідно виконавчого листа по справі №2-958/10 від 28.10.2010 року, з ОСОБА_1 вирішено стягнути на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи стягнення з 12.10.2010 року до повноліття сина (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1_КИ №136681, виданого відділом РАЦСУ Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 08.05.2009 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №64 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про народження серії 1-КИ №314535 та серії І-КИ №556871 встановлено, що у подружжя народилися дві доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 (актовий запис №29) та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 (актовий запис №207) а.с.9,10.

Відповідно до довідки про доходи №515 від 24.10.2018 року, громадянин ОСОБА_1 працював у АТ «Покровський ГЗК» на посаді: зуборізальника 5 розряду. Його загальна сума доходів за період з 17.10.2017 18.09.2018 р.р. склала 108 859,22 грн. середній дохід склав 9 071,60 грн.. Інформація по з/платі за липень та серпень 2018 року дана без урахування лікарняного листа за період з 31.07.2018 р. по 03.08.2018 р. з причини відсутності бланків лікарняних листів (а.с.34).

Відповідно до виписки по надходженням по картці /рахунку ОСОБА_11 за період 01.10.2018 09.01.2019, 05.10.2018 року на її банківську карту зараховані аліменти на утримання сина в сумі 2366,36 грн., 07.11.2018 року в сумі 2708,20 грн., 07.12.2018 року в сумі 3152,18 грн., 04.01.2019 року в сумі 2009,69 грн. (а.с. 53).

Відповідно до договору купівлі продажу квартири від 16.10.2012 року позивач ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_12 придбали у власність в рівних частинах кожний квартиру АДРЕСА_1 (Покров) Дніпропетровської області (а.с. 50). Даний факт підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів від 16.10.2012 року №11980791 (а.с. 51).

В матеріалах справи наявна копія талону, відповідно до якого ОСОБА_1 є власником скутера SB50QT-3ESABUR, який придбав у 2016 році (а.с. 52).

Згідно довідки Управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області про доходи з серпня 2018 р. по січень 2019 р. ОСОБА_12, яка працює вихователем, отримала дохід у загальній сумі 26321,99 грн. (тобто середній дохід склав 4387 грн.).

Відповідно до довідки управління праці та соціального захисту населення від 06.03.2019 №153616 позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення, як одержувач державної соціальної допомоги, розмір якої за період з вересня 2018 по лютий 2019 становив 860 грн., всього 5160 грн.

Крім того, при оцінці матеріального становища відповідача, суд приймає до уваги показання останньої про наявність у неї власного житла, придбаного після розірвання стосунків із позивачем за власні кошти із продажу будинку, належного їй за правом спадкування.

Дослідивши подані учасниками провадження письмові заяви по суті справи та додані докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, за загальним правилом, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне роз'яснення надане і Пленумом Верховного Суду України в п. 23 Постанови «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3.

Таким чином, конструкція ч.1 ст. 192 СК передбачає альтернативні підстави для зміни розмірів аліментів: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя платника або одержувача аліментів, в інших випадках.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про зміну сімейного стану позивача у звязку з одруженням та народженням дитини, що відповідно до ч.1 ст. 192 СК України є підставою для звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів. При цьому суд керується вимоги ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, та враховує висновок Верховного Суду, що міститься у постанові від 30.05.2018 р. у справі №194/1211/16-ц, відповідно до якого одруження та наступне батьківство визналось судом касаційної інстанції підставою для зменшення розміру аліментів.

При цьому, з аналізу ст. 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз'яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов'язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Суд вважає, що батьки дитини повинні виконувати свої батьківські обов'язки сумлінно, дбати про здоров'я та матеріальний добробут дитини виходячи тільки з найкращих інтересів дитини.

Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень.

В статті 3 Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей».

Крім того, згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, керуючись принципом якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи те, що позивач є людиною молодого віку, із задовільним станом здоровя, у якого наявні регулярні та стабільні доходи, нерухоме та рухоме майно, наявність у дружини регулярного доходу, беручи до уваги наявність законодавчо визначеної підстави для зміни розміру аліментів, а саме - зміну сімейний стану позивача та народження двох дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, зменшивши розмір позовних вимог з 1/4 частини від усіх видів заробітку позивача до 1/6 частини, але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку.

Також при вирішенні даного спору слід врахувати обов'язок обох батьків на утримання кожної дитини та можливість матері (відповідача) теж надавати посильну допомогу. Таким чином, суд враховує матеріальний та сімейний стан відповідача, а саме те, що ОСОБА_11 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення та отримує допомогу на дитину від повторного шлюбу в сумі 860,00 грн. щомісячно до 24.04.2019 р. (досягнення молодшою дитиною трирічного віку); має в приватній власності нерухомість, перебуває в зареєстрованому шлюбі з чоловіком працездатного віку та який працює охоронником в охоронній фірмі на «Проктер енд Гембл».

Зменшення розміру аліментів, присуджених на утримання сина ОСОБА_9 з 1/4 частини від усіх видів заробітку позивача до 1/6 частини з усіх видів доходу (заробітку) позивача буде, на думку суду, забезпечувати справедливий баланс щодо захисту прав неповнолітньої дитини від першого шлюбу та необхідністю матеріального забезпечення позивачем двох малолітніх дітей від повторного шлюбу у розмірі, гарантованому ст. 182 СК України.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Отже, новий розмір аліментів необхідно застосовувати з дня набрання даним рішенням законної сили.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 180, 192 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 81, 263-265, 268, 272, 274-279, 352 ЦПК України, суд -,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області по справі №2-985/10 на користь ОСОБА_2 (на тай час ОСОБА_1) ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1, щомісячно, до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відкликати без подальшого виконання виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 12.10.2010 року до повноліття сина.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 15.03.2019 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_13