Номер провадження: 22-ц/813/1658/19
Номер справи місцевого суду: 504/974/17
Головуючий у першій інстанції Вінська Н.В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Півнєву Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 березня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Красносільська сільська рада, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та договору дарування земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2017 року до Комінтернівського районного суду Одеської області звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовною заявою про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та договору дарування земельної ділянки. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, АДРЕСА_1 , в рівних частках. Житловий будинок належить позивачам на підставі договору дарування частини житлового будинку від 31.10.2011 року, посвідченого Одеською четвертою державною нотаріальною конторою, реєстр №5-2574. Співвласником іншої частини зазначеного житлового будинку є ОСОБА_3 , на підставі договору дарування від 29.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Заботкіною Т.Ю. Також позивачі зазначають, що співвідношення площ обох земельних ділянок складає 0,0692 га та 0,0469 га та не відповідає долі Ѕ частка, землі спільного користування, а саме територія спільного двора, в`їзд до двору, згідно державного акту ЯЛ №705075 від 17.11.2011 року передані у приватну власність ОСОБА_4 потім перейшли відповідно до договору дарування ОСОБА_3 , що перешкоджає користуванню позивачами земельною ділянкою для обслуговування належної Ѕ частини житлового будинку, будівель та споруд, територією двора, в`їзду. У зв`язку з чим, позивачі просять суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №705075 від 17.11.2017 року, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, посвідченого 29.11.2011 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Заботкіною Т.Ю., згідно якого ОСОБА_4 подарувала земельну ділянку, площею 0,0692 га. ОСОБА_3 (а.с.3-5).

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 березня 2018 року було вирішено відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог (а.с.71).

02 липня 2018 року до Апеляційного суду Одеської області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 березня 2018 року. В обгрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та норм матеріального права, зазначаючи, що оскаржуване рішення постановлено без участі сторін у судовому засіданні, також в матеріалах справи відсутній документ про визначення порядку користування житловими та нежитловими приміщеннями домоволодіння АДРЕСА_1 , при складенні землевпорядкованої документації не були узгоджені межі земельної ділянки відповідно до вимог Інструкції №43 від 04.05.1999 року і ст.125 п.3 про встановлення її меж у натурі (на місцевості) та на час реєстрації 22 листопада 2011 року. Тому апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та поновити строк на апеляційне оскарження, у зв`язку з тим, що копії рішення були отримані позивачами лише 18 червня 2018 року (копії почтового конверту надаються) (а.с.74-79).

Ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області від 24 вересня 2018 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (а.с.110-111) та справу призначено до розгляду (а.с.112).

В зв`язку з ліквідацією Апеляційного суду Одеської області протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена колегії суддів Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.02.2019 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду.

В судовому засіданні сторона апелянта скаргу підтримала. Відповідачка проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1 , який було набуто ними на підставі договору дарування від 31.10.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Назарчуком Н.М. За даними договору земельна ділянка на якій розташовано житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці 1492 кв.м., яка знаходиться у фактичному користуванні, та згідно абз. 2 п. 5 договору право власності та користування не зареєстровано, кадастровий номер не присвоювався (а.с.20). Відповідно до технічного звіту з кадастрової зйомки земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , площа земельної ділянки становить 0,0469 га (а.с.7-11). На момент придбання частини будинку співвласником іншої Ѕ частини будинку була ОСОБА_4 , якій також належало право власності на земельну ділянку 0,0692 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №705075 (а.с.6). 29.11.2011 року відповідач по справі ОСОБА_3 придбала вказану земельну ділянку та частину житлового будинку відповідно до договорів дарування (а.с. 40, 42). Оскільки позивачем не було доведено порушення відповідачами її прав в межах фактичного землекористування, яке склалось на момент набуття права власності сторонами провадження, то суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та відхиляючи доводи апеляційної скарги вважає за необхідне вказати на наступне.

Предметом позовних вимог було визнання недійсним державного акту ОСОБА_4 та договору дарування між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за підставами порушення прав позивача на приватизацію пропорційної частки земельної ділянки від частини домоволодіння (а.с. 4-5).

Звертаючись до суду сторона позивача додала копії відповідних правоустановчих документів відповідача та копію наказу від 20.07.90 року (а.с. 18) про закріплення земельної ділянки в розмірі 600 кв.м. за спірною адресою. Так само з матеріалів справи вбачається, що набуття права власності ОСОБА_4 відбулось 28 червня 1986 року (а.с. 50). Позивачі набули право власності на об`єкт нерухомості будинок 31.10.2011 року (а.с. 20-21), при цьому площа земельної ділянки, на якій розташовано об`єкт дарування, визначено в розмірі 1492 кв.м. (а.с. 20). Таким чином, вбачається, що на момент набуття права власності на 1/2 між попередніми співвласниками будинку вже склався фактичний порядок землекористування, за яким і відбулось оформлення земельної ділянки ОСОБА_5 . За таких обставин формальне посилання на диспропорційність часток не може бути єдиною та виключною підставою для визнання недійсним державного акту відповідача, тим більше, що з матеріалів справи не вбачається, чим саме вона обумовлена та з яких причин виник саме такий розмір земельної ділянки. В матеріалах справи відсутнє експертне дослідження з цього приводу, а суд не може керуватись лише математичним неспівпадінням при анулюванні право установчих документів. Між тим доводи апеляційної скарги зведені саме до цієї обставини (а.с. 77-78), а також до того, що самі позивачі набули земельну ділянку не знаючи про розробку технічної документації відповідачами, згоду на розробку якої вони не давали, оскільки набули право власності пізніше 31.10.2011 року (а.с. 78). За таких обставин відповідні доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню. При цьому апеляційний суд враховує, що відповідно до чч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Щодо посилання апелянта на допущену помилку в даті придбання земельної ділянки ОСОБА_3 (замість правильної дати 29.11.2011 р. вказано 09.11.2011 року), то вказану помилку суд першої інстанції може виправити в порядку ст. 269 ЦПК України, а власне така помилка не може бути підставою для скасування рішення суду.

Таким чином, враховуючи вище наведене, обставини даної справи, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції, зважаючи на те, що за концепцією цивільного процесуального законодавства в системному взаємозв`язку з основними засадами та завданнями цивільного судочинства, не може бути скасоване судове рішення з одних лише формальних міркувань, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін на підставі ст. 375 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 25 листопада 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

17.10.2019 року м. Одеса