Ухвала

11 березня 2019 року

м. Київ

справа № 363/1698/17

провадження № 61-4010 зно 19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є. В. розглянув заяву ОСОБА_4 про відвід колегії суддів: Хопти С. Ф., Білоконь О. В., Синельникова Є. В. у справі за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 30 січня 2019 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 лютого 2019 року справу призначено судді-доповідачеві

Хопті С. Ф., судді, які входять до складу колегії: Білоконь О.В., Синельников Є. В.

До вирішення питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами у справі до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_4 про відвід колегії суддів: Хопти С. Ф., Білоконь О. В., Синельникова Є. В.

Заява обґрунтована тим, що зазначеною колегією суддів Верховного Суду було прийнято завідомо неправосудну ухвалу від 30 січня 2019 року. Має місце упереджене ставлення до позивача, на права якого колегія суддів не зважає.

Дослідивши заяву, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про необгрунтованість заяви ОСОБА_4 про відвід колегії суддів.

Статтею 36 ЦПК України визначено перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

В частині четвертій статті 36 ЦПК України прямо зазначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необгрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Аналіз практики рішень Європейського суду з прав людини з цього питання дає можливість прийти до висновку, що критерієм порушення суб'єктивної складової вказаного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, чи щодо особи або дій заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо.

Стосовно об'єктивної неупередженості в рішеннях Європейського суду з прав людини зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об'єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці Європейського суду з прав людини визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Зі змісту заяви ОСОБА_4 про відвід колегії суддів: Хопти С. Ф., Білоконь О. В., Синельникова Є. В. не убачається, що колегія суддів виявляє упередженість у результатах розгляду вказаної заяви.

Доводи заявника не свідчать про наявність обставин, які викликають сумнів у упередженості та необ'єктивності суддів у його справі. Усі посилання носять характер непідтверджених припущень, що не знайшли свого правового обґрунтування.

Заява ОСОБА_4 про відвід колегії суддів не містить підстав для відводу колегії суддів, передбачених положеннями статті 37 ЦПК України, незгода з ухваленим судовим рішенням учасника справи, не може бути достатньою підставою для відводу колегії суддів, а є реалізацією суддею/суддів своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами ЦПК України, тому що, судді є особами, діяльність яких полягає у правозастосовчій практиці, тлумаченні змісту законодавчих норм та доведеність їх змісту до свідомості суспільства через судові рішення або висловлювання думки при веденні дискусії. Зазначена діяльність не свідчить про упередженість суддів при розгляді конкретної справи та застосуванні законодавчих норм до певних правовідносин у конкретній справі.

Ураховуючи необгрунтованість заявленого ОСОБА_4 відводу колегії суддів: Хопти С. Ф., Білоконь О. В., Синельникова Є. В., питання про відвід колегії суддів, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про відвід колегії суддів: Хопти С. Ф., Білоконь О. В., Синельникова Є. В. визнати необгрунтованою.

Заяву про відвід колегії суддів: Хопти С. Ф., Білоконь О. В., Синельникова Є. В. передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді :С. Ф. Хопта О. В. Білоконь Є. В. Синельников