РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8671/19

пр. № 2/759/4725/19

17 жовтня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Святошинський районний у м. Києві центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2019 року Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державна адміністрація звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Святошинський районний у м. Києві центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку служби у справах дітей та сім`ї Свято шинської районної в місті Києві державної адміністрації, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах.

08.08.2018 р. за актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку малолітню ОСОБА_3 було доставлено до Київської дитячої клінічної лікарні № 5 Святошинського району м. Києва так як дитина була залишена без батьківського піклування.

16.10.2018 р. до Служби надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_4 про перебування у неї малолітньої ОСОБА_3 , яку нібито вигнав з дому співмешканець матері після чого за клопотанням служби у справа дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації малолітню ОСОБА_3 було тимчасового влаштовано до дитячої клінічної лікарні № 5 Святошинського району м. Києва.

ОСОБА_1 разом з малолітньою дочкою ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Батьком малолітньої дитини є ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, від 25.04.2019 громадянка ОСОБА_1 тричі притягувалась до адміністративної відповідальності за частинами 1,2 ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила суд його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про день, час слухання справи, причини неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час слухання справи, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народила доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . Батьком дитини у відповідності до ст. 126 Сімейного кодексу України був записаний ОСОБА_2 (а.с. 6).

Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах.

16.10.2018 р. до Служби надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_4 про перебування у неї малолітньої ОСОБА_3 , яку нібито вигнав з дому співмешканець матері після чого за клопотанням служби у справа дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації малолітню ОСОБА_3 було тимчасового влаштовано до дитячої клінічної лікарні № 5 Святошинського району м. Києва.

Працівником служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації та фахівцем із соціальної роботи Святошинського районного у місті Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді була відвідана адреса проживання малолітньої ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , однак двері ніхто не відчинив (а.с. 19, 20).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформації Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, від 25.04.2019 ОСОБА_1 , тричі притягувалась до адміністративної відповідальності за частинами 1, 2 ст. 184 КУаАП за неналежне виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до інформації дитячого соціально-реабілітаційного центру «Сонячне світло» від 02.05.2019 року за період перебування дитини у Центрі батьки жодного разу не відвідали доньку, не цікавились станом її здоров`я.

Відповідно до частини 1, 2 статті 171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, посадовими особами з питань, що стосується її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спору про позбавлення батьків батьківських прав.

Як видно зі змісту висновку Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.05.2019 року № 107-40/2774, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 22-24).

Згідно з ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до частини 2 статті 150, статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Батько дитини, ОСОБА_2 не прийшов на засідання комісії з питань захисту прав дитини, про час та місце проведення комісії був повідомлений належним чином. Про причину своєї неявки не повідомив.

Позитивне вирішення питання про позбавлення батьківських прав відповідача забезпечить соціально-правовий захист інтересів дитини, створить належні умови для її нормального розвитку.

Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не надає матеріальну допомогу на її утримання. Тривалий час, не спілкується з донькою, не цікавиться її життям, розвитком і вихованням. Мати ОСОБА_1 також неналежно виконує свої батьківські обов`язки.

Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідачів та є підставою для позбавлення їх батьківських прав.

Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачів буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідачі в подальшому будуть позбавлений можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни ними свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Як встановлено вище, відповідачі по справі не займаються вихованням доньки, повністю усунулися та ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не виявляють до нього будь-якої батьківської уваги та турботи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому вони повині бути позбавлені батьківських прав відносно нього.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне одночасно з позбавленням батьківських прав стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітньої.

За ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Враховуючи ст. 182-183 СК України, суд, приймаючи до уваги всі обставини та оцінивши відповідні докази, вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 164, 166, 180, 182 184 Сімейного Кодексу України ст. ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Позов Органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Святошинський районний у м. Києві центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрована: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_2 від 15.07.2016 р. виданий Святошинським РВ ГУ ДМС України в м. Києві) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини, починаючи з 08.05.2019 року.

Передати малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, для подальшого її влаштування.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях судовий збір в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) 80 коп. на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Журибеда