Справа № 305/793/18
Провадження по справі №2/305/52/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої судді - Бліщ О.Б.

секретаря с/з - Вербещука В.А.

з участю: представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідачів - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог Середньоводянська сільська рада, Рахівського району, Закарпатської області про усунення порушень земельного законодавства, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, мешканка АДРЕСА_1, в особі представника ОСОБА_2, мешканця АДРЕСА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5, мешканки АДРЕСА_3, ОСОБА_6, мешканки АДРЕСА_4, третя особа без самостійних вимог Середньоводянська сільська рада, Рахівського району, Закарпатської області, с. Середнє Водяне, вул. Борканюка №2, Рахівського району, Закарпатської області про усунення порушень земельного законодавства.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_7, являється власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. Сусідніми землевласниками являються ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які проживають навпроти, по вул. Чуга, в с. Середнє Водяне. В червні 2017 року громадяни ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на проїзній частині дороги загального користування провели будівництво бетонної полоси, яка прилягає до їхніх ділянок та накладається на 360 кв.м. дороги місцевого значення, що є порушенням п.1 "б" ст. 211 Земельного кодексу України.

Вказані будівельні роботи є незаконними, оскільки проведені з порушенням вимог нормативно-правових актів ДБН та призводять до блокування проїзду вулицею Чуга с. Середнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Вказана бетонна полоса частково накладається на дорогу, а тому фактична ширина проїзду дороги не відповідає нормам ДБН, в результаті чого обмежується функціональність проїзду.

24.10.2017 мешканці вул. Чуга, с. Середнє Водяне, направили голові Середньоводянської сільської ради Шіман Нуцу Івановичу, колективне звернення з приводу незаконних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з проханням вжити заходи щодо відновлення безпечного дорожнього руху. Однак, дане колективне звернення залишено без жодного реагування.

Окрім того, за вказаним фактом ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області було проведено перевірку дотримання відповідачами вимог земельного законодавства, за результатами якої щодо відповідачів було складено протокол про адміністративне правопорушення, винесено приписи та постанови з вимогою усунути вимоги земельного законодавства. Однак, на даний час вимоги усунути порушення земельного законодавства відповідачами не виконано.

У позовній заяві ставиться питання про зобов'язання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 усунути порушення земельного законодавства і знести бетонні полоси, які прилягають до їхніх ділянок та накладаються на 180 кв.м. дороги місцевого значення по вул. Чуга, с. Середнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, покликаючись на доводи наведені в позовній заяві просить такі задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - ОСОБА_9, яка діє на підставі договорів про надання правової допомоги, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає такі безпідставними та просить відмовити в їх задоволенні. Окрім того, в матеріалах справи міститься відзив представника відповідачів на вказану позовну заяву.

Представник третьої особи без самостійних вимог Середньоводянської сільської ради, повторно, в судове засідання не з'явився, про час день та місце розгляду справи, повідомлялися належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Нормами статтей 76 - 81 ЦПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 13 Конституції України передбачає, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання. Вона також закріплює рівність перед законом усіх без винятку суб'єктів права власності і гарантує кожному захист його прав і свобод. Ці принципові положення мають визначальне значення і для суб'єктів земельних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_7, являється власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, а також земельної ділянки площею 0,25 га. виділеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Позивачка у своєму позові, а також її представник у судовому засіданні ствердили, що сусідніми землевласниками ОСОБА_4, являються ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які проживають напроти, в с. Середнє Водяне по вул. Чуга. В червні 2017 року громадяни ОСОБА_5 та ОСОБА_6, на проїзній частині дороги загального користування провели будівництво бетонної полоси, яка прилягає до їхніх ділянок та накладається на 360 кв.м. дороги місцевого значення. На думку позивачки, вказані будівельні роботи є незаконними, оскільки проведені з порушенням вимог нормативно-правових актів ДБН та призводять до блокування проїзду вулицею Чуга с. Середнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Бетонна полоса збудована відповідачами частково накладається на дорогу, а тому фактична ширина проїзду дороги не відповідає нормам ДБН, в результаті чого обмежується функціональність проїзду.

У відповідності до статті 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Речові, письмові та електронні докази оглядаються у судовому засіданні, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, і пред'являються учасникам справи за їх клопотанням, а в разі необхідності - також свідкам, експертам, спеціалістам.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", (п. 27), передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Отже, на позивача, поряд із обов'язком довести факт порушення свого суб'єктивного права відповідачем, також покладено обов'язок довести підставу позову, а саме: обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги і з якими закон пов'язує настання певних правових наслідків, тобто можливість задоволення позову.

Із цих положень випливає необхідність доведення для задоволення позову таких фактів: наявність обставин, з якими закон пов'язує настання певних правових наслідків для позивача (тобто доведення заявленої підстави позову) та факт порушення його суб'єктивного права відповідачем. Недоведеність цих фактів є підставою для відмови в позові за недоведеністю (необґрунтованістю) позовних вимог.

Земельний Кодекс України гарантує і забезпечує фізичним і юридичним особам рівні умови і способи захисту права власності і права користування на конкретні земельні ділянки.

Відповідно до частини другої статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина друга статті 152 ЗК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частини першої статті 319 ЦК України).

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, законодавець чітко встановлює, що саме власник чи користувач земельної ділянки має право вимагати усунення порушень його прав на землю.

Позивачкою ОСОБА_4 та її представником ОСОБА_2, не надано суду жодних документів та доказів, які б підтверджували, що бетонна огорожа зведена відповідачами будь-яким чином порушує право позивачки на належну їй земельну ділянку. Окрім того, сама ж позивачка у позові зазначила, що бетонна огорожа зведена на землях загального користування, а не на її земельній ділянці, зокрема, навпроти її будинку, а не біля нього. Отже, зведена відповідачами бетонна огорожа, жодним чином не порушує земельні права позивачки.

Про те, що вказана бетонна огорожа не порушує права позивачки, стверджують також й додані нею до матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення №16.6-04/1 від 17.01.2018, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №16.6-02/3 від 17.01.2018, припис від 17.01.2018 , постанова про накладення адміністративного стягнення від 17.01.2018, акт обстеження земельної ділянки, згідно яких бетонна огорожа зведена на проїзній частині дороги загального користування. Позивачкою не надано жодних доказів про те, що вказаною спорудою ускладнено чи перекрито проїзд, в тому числі до її (позивачки) житлового будинку.

Отже, судом достовірно встановлено, що ні позивачкою та її представником, ні матеріалами справи, ані доказами, отриманими в ході судового розгляду, не доведено факту порушення відповідачами суб'єктивного права позивачки. Відтак, недоведеність цих фактів є підставою для відмови в позові за недоведеністю (необґрунтованістю) позовних вимог.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити.

У відповідності до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, судові витрати слід віднести за рахунок позивачки.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76- 81, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4, в особі представника ОСОБА_2, до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог Середньоводянська сільська рада, Рахівського району, Закарпатської області про усунення порушень земельного законодавства - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області або через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текстом рішення суду складено 18 березня 2019 року.

Головуюча: Бліщ О.Б.