ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м.Суми

Справа №577/679/18

Номер провадження 22-ц/816/1244/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Попової А.П.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічний акціонерний банк «Всеукраїнський Акціонерний Банк»

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного банку «Всеукраїнський Акціонерний Банк»

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 грудня 2018 року, ухвалене у складі судді Гетьмана В.В. в приміщенні Конотопського міськрайонного суду Сумської області, повний текст судового рішення складено 05 грудня 2018 року -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного банку «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») про захист прав споживача шляхом визнання правовідносин по кредитному договору № 278/16 від 29.11.2007 року припиненими з 01.08.2016 року у зв'язку з виконанням зобов'язання.

Свої вимоги мотивує тим, що 29.11.2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3 (прізвище після зміни ОСОБА_3) укладено кредитний договір, відповідно до якого банком надано позивачу кредит у сумі 15 188,11 доларів США на придбання автомобіля строком до 28.11.2014 року зі сплатою процентів у сумі 12% річних. На виконання рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.12.2015 року вона 01.08.2016 року повністю сплатила заборгованість за кредитним договором в сумі 29 788,01 грн. Не зважаючи на це, ПАТ «ВіЕйБі Банк» продовжує здійснювати облік заборгованості та не визнає виконання нею зобов'язання за договором.

У відзиві на позовну заяву ПАТ «ВіЕйБі Банк» просив відмовити в задоволенні позову у зв'язку з необґрунтованістю, зазначивши, що після ухвалення рішення судом від 25.12.2015 року банк продовжував нараховувати заборгованість, а тому станом на дату подання позову за позивачем обліковується заборгованість в розмірі 514,21 дол США - кредит, 99,13 дол США - відсотки, 336,96 грн штраф.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 було задоволено та правовідносини по кредитному договору № 278/16 від 29.11.2007 року були визнані припиненими з 01.08.2016 року у зв'язку з виконанням зобов'язання належним чином. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «ВіЕйБі Банк», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. У своїх доводах вказує на те, що сума заборгованості за кредитним договором № 278/16 від 29.11.2007 року, яка була предметом розгляду справи № 577/4098/15-ц, за їх розрахунками складала 44 467,7 грн. Рішенням суду від 25.12.2015 року сума заборгованості була зменшена на суму штрафу за останній рік та суму боргу в розмірі 401 дол США. Однак платіж в розмірі 401 дол США банк не визнає, в розрахунку заборгованості він не відображений, тому банк продовжив обліковувати заборгованість. Також зазначено, що кошти, сплачені ОСОБА_1 за рішенням суду 01.08.2016 року були зараховані по курсу, що діяв станом на 02.08.2016 рік. Крім цього, посилаючи на п. 7.3 Кредитного договору, вказують, що нарахування заборгованості на сьогоднішній день продовжується, оскільки даний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Припинення зобов'язання рішенням суду про задоволення вимог кредитора не передбачено ст. ст. 599-604, 604-609 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» необґрунтованими, оскільки вона повністю погасила заборгованість за кредитним договором відповідно до рішення суду від 25.12.2015 року, тому подальший облік її заборгованості є незаконним. Через те, що банк не видає ОСОБА_1 довідку про відсутність заборгованості за кредитним договором, порушуються права останньої щодо права розпорядження автомобілем, який перебуває у заставі банку.

Сторони повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. За клопотанням відповідача розгляд справи було призначено у режимі відеоконференції. Проте представник відповідача в місцевий суд м. Києва на розгляд справи не з'явився. Від нього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки 12.02.2019 року призначено дуже багато судових засідань, у ПАТ «ВіЕйБі Банк» не вистачає представників адвокатів, які могли б представляти інтереси банку в судах. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи, так як вказані причини неявки представника відповідача - юридичної особи не є поважними. Крім того відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, яка заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 29.11.2007 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3 (прізвище після зміни ОСОБА_3) укладено кредитний договір № 278/16 (а. с. 6-14, 17-19).

За рішенням суду від 25.12.2015 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь банку заборгованість за вказаним договором в сумі 29 788,01 грн (а. с. 20-21).

01.08.2016 року ОСОБА_1 повністю сплатила визначену судом суму заборгованості (а. с. 25). Однак ПАТ «ВіЕйБі Банк» продовжує здійснювати облік заборгованості та на звернення позивача відмовив надати їй довідку про відсутність заборгованості по кредитному договору та вилучення запису з відповідного реєстру про обтяження рухомого майна, яке було передано в заставу по цьому кредиту, та повідомив її про існування заборгованості за кредитним договором (а. с. 26-28, 81-97, 109-112). У зв'язку з чим ОСОБА_1 звернулася за захистом своїх прав до суду з даним позовом про визнання припиненими правовідносин по кредитного договору № 278/16 від 29.11.2007 року у зв'язку з належним виконанням зобов'язання.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення правовідношення.

Згідно ст. ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1, 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.12.2015 року була визначена в повному обсязі заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» станом на 16.07.2015 року, яка складалась із заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками та штрафу. Вказане рішення вступило в законну силу.

Частиною 4 ст. 82 ЦК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.12.2015 року було встановлено, що ОСОБА_1 на погашення заборгованості по кредиту та відсоткам за кредитним договором внесла 401 долар США, а тому судом було зменшено заборгованість за кредитним договором на 8729 грн 25 коп. (401 дол. США х 21,7687).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд цілком вірно зазначив у своєму рішенні, що твердження відповідача в даному провадженні щодо невизнання платежу в розмірі 401 дол США по тілу кредиту, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.ст. 599, 545 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

25 липня 2017 року ОСОБА_1 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб була видана довідка, в якій зазначено, що станом на 11.07.2017 року у неї наявна заборгованість за кредитним договором: по сплаті кредиту - 514,21 долара США; по сплаті відсотків - 59,22 долара США; штраф за несвоєчасне погашення кредиту згідно рішення суду - 4939,26 грн; штраф за несвоєчасне погашення кредиту за останній рік - 371,29 грн (а. с. 27). У відповіді на звернення ОСОБА_1 від 19.04.2018 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив її, що станом на 21.03.2018 року заборгованість по кредитному договору складає: по тілу кредиту - 514,21 долара США; по процентам - 102,73 долара США; штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 334,54 грн (а. с. 82-83).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Таким чином право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Оскільки строк кредитного договору № 278/16 сплив 28.11.2014 року, з цього часу право ПАТ «ВіЕйБі Банк» нараховувати проценти, передбачені кредитним договором припинилося.

З огляду на вказане колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що на підставі ст. 599 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 12.09.2018 року, наданим суду ПАТ «ВіЕйБі Банк» вбачається, що кошти, сплачені позивачем 01.08.2016 року на виконання рішення суду, банк зарахував на свій розсуд. Частину коштів було зараховано на погашення процентів нарахованих після 16.07.2015 року, внаслідок чого не були зараховані сплачені позивачем кошти на погашення тіла, стягнутого рішенням суду в повному обсязі (а. с. 109-112). Крім того банком здійснено конвертацію сплачених позивачем коштів в сумі 29 788,01 грн на погашення заборгованості за кредитним договором по курсу долара станом на 02.08.2016 року - 24,783525 грн за один долар США. Однак згідно рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.12.2015 року розрахунок заборгованості судом був здійснений відповідно до позовних вимог ПАТ «ВіЕйБі Банк» в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 23.06.2015 року - 21,768700 грн за один долар США, та заборгованість стягнута у гривнях. З розрахунку також вбачається, що станом на 01.08.2016 року заборгованість по штрафу відсутня, а заборгованість по штрафу в сумі 337,11 грн нарахована банком за період 01.10.2017 року по 12.09.2018 року. Після сплати ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 29 788,01 грн на погашення заборгованості за кредитним договором, стягнутої рішенням суду, ПАТ «ВіЕйБі Банк» виконавчий лист про стягнення заборгованості за рішенням суду в установлений законом строк на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби не подав, що свідчить про згоду банку з повним виконанням позивачем рішення суду і сплату нею заборгованості за кредитним договором станом на 16.07.2015 року.

Виходячи з викладених обставин справи, враховуючи, що строк виконання зобов'язань за кредитним договором по сплаті кредиту та процентів до 28 листопада 2014 року, та позивач в повному обсязі виконала рішення суду про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором, яка складалась із залишку тіла кредиту, процентів станом на 16.07.2015 року та штрафу, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про припинення правовідносин по спірному кредитному договору у зв'язку з виконанням зобов'язання позичальника, проведеним належним чином. Оскільки банком вказаний факт не визнається та безпідставно обліковується за позивачем заборгованість за кредитним договором її права є порушеними та підлягають захисту в обраний нею спосіб, який передбачено ст.16 ЦК України.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічний акціонерний банк «Всеукраїнський Акціонерний Банк» залишити без задоволення.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 15 березня 2019 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик