Провадження №2-о/592/208/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого - судді Котенко О.А., присяжних - Словіковської Т.М., Чаус І.В., за участю секретаря судового засідання - Савіної К.С., заявника - ОСОБА_1 , особи, відносно якої вирішується питання про визнання недієздатним - ОСОБА_2 , представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , розглянув у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - виконавчий комітет Сумської міської ради, про визнання ОСОБА_2 недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначення його опікуном над ним. Заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 - чоловік його матері, який усиновив його в 1977 році. Його мати, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вони з ним мешкають разом і разом зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Ще за життя матері ОСОБА_2 став поводитися нелогічно, та дивно. Він забороняв йому спілкуватися з матір`ю, поставив її в повну залежність від себе, ізолював її від спілкування з іншими рідними та друзями. Такай ого поведінка погіршувала як емоційно-психічний стан матері, зашкоджувало її лікуванню, так і викликало додаткові матеріальні проблеми. В той же час, маючи поважний вік, перебуваючи у шлюбі, ОСОБА_2 став приймати участь у програмах «Академія целітельства», «Тайни свого предназначения», ставив собі мету - створити сім`ю, досягти фінансового благополуччя, заснувати бізнес в інших країнах. Ці його ідеї стали носити нав`язчивий характер, що свідчило про значні порушення його психічного здоров`я. Для реалізації своїх планів він поставив собі за мету продаж квартири, яку він успадкував після смерті його матері, та своєї дружини. Ця квартира є єдиним його місцем проживання та і ОСОБА_2 , не має іншого житла ні в м.Суми, ні в будь-якому іншому місці. Вони вдвох зареєстровані в цій квартирі. У випадку продажі цієї квартири, вони обоє опиняться на вулиці, а з огляду на ті обставини, що ОСОБА_2 пов`язаний з фірмами, які мають сумнівні напрямки та методи діяльності, він взагалі може залишитись без квартири та без грошей. Для з`ясування психічного стану ОСОБА_2 , він уклав договір з клінікою, якою надається психіатрична допомога, ОСОБА_2 був оглянутий лікарем-психіатром, і йому було рекомендовано з`явитись на прийом в клініку, для подальшого обстеження. В присутності лікаря ОСОБА_2 обіцяв з`явитися в клініку. Але згодом категорично відмовився це робити. Він вважає, що ОСОБА_2 не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними та рішеннями під час знаходження в такому стані, може завдати шкоди як собі, так і іншим особам. Зазначає, що крім нього у ОСОБА_2 , в м.Суми та Україні, будь-яких рідних та близьких не має.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав вимоги із зазначених підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_2 , його представник ОСОБА_3 заперечували проти заядоволення заяви ОСОБА_1 , надали відзив на позовну заяву в якому зазначили, що вимоги ОСОБА_1 заявлені недобросовісно, без достатньої для цього підстави. Відсутні докази про наявність у ОСОБА_2 хронічного, стійкого психічного розладу. ОСОБА_2 ніколи не звертався за психіатричною допомогою, на обліках не перебував. Звернення ОСОБА_1 до суду спрямоване на фактичне позбавлення ОСОБА_2 права на спадкування за заповітом після смерті дружини ОСОБА_4 і є намаганням покращити фінансовий стан ОСОБА_1 за рахунок пенсії ОСОБА_2 . Просили суд відмовити в задоволенні заяви.

Представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Сумської міської ради в судове засідання не з`явився, надали до суду заяву, в якій просили справу розглядати без участі їх представника. Додатково зазначили, що у вирішенні вказаного питання покладаються повністю на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 , особи, відносно якої вирішується питання про визнання недієздатним - ОСОБА_2 , представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що батьки заявника ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.10.1974 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 11.10.1974 року (а.с.33).

28.05.1976 року ОСОБА_2 усиновив заявника, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Северодвинської міської ради депутатів трудящих №232-2 від 28.05.1976 року (а.с.35).

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати заявника ОСОБА_4 померла (а.с.37).

28.07.2015 року приватним нотаріусом Сумського MHO Сумської області Дувановою Т.П. посвідчено заповіт, за яким ОСОБА_4 зробила розпорядження, на випадок своєї смерті, і заповіла ОСОБА_2 усе майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось (а.с.36).

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує спір щодо права спадкування після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про визнання недійсним заповіту ОСОБА_4 (а.с.38-40).

Згідно з ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

З наведеного вбачається, що хронічний, стійкий психічний розлад є підставою для визнання фізичної особи недієздатною, якщо вона внаслідок цього нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно з ст.1 Закону України «Про психіатричну допомогу» психічні розлади - розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті; тяжкий психічний розлад - розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті). який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку.

Заявник ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_2 поводиться нелогічно та дивно, ставить собі мету - створити сім`ю, досягти благополуччя, заснувати бізнес в інших країнах, що на погляд заявника свідчить про порушення психічного здоров`я ОСОБА_2 , оскільки заявник вважає, що ОСОБА_2 бажає продати квартиру, і це призведе до втрати єдиного місця проживання, як самого заявника, так і ОСОБА_2 .

Проте, доводи наведені ОСОБА_1 щодо неадекватних дій ОСОБА_2 , не знайшли підтвердження в ході судового розгляду. Жодних доказів психічного розладу ОСОБА_2 заявником не надані. ОСОБА_2 не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра (а.с.47). В липні 2019 року заявник ОСОБА_1 звертався до психіатричної клініки для обстеження ОСОБА_2 ОСОБА_2 не дав згоду на психіатричний огляд.

В судовому засіданні ОСОБА_2 давав послідовні пояснення, з яких вбачається, що протягом хвороби його дружини ОСОБА_4 саме він взяв на себе всю турботу та догляд за нею, а ОСОБА_1 допомоги в догляді за матір`ю не надавав. ОСОБА_2 цікавиться проблемами довголіття, цілительства, веде здоровий спосіб життя, має для цього достатній майновий стан. Наміри ОСОБА_2 виїхати за кордон чи створити сім`ю не є свідченням психічного розладу.

ОСОБА_2 не потребує догляду, самостійно ходить в магазин, обслуговує себе. В ході судового розгляду ОСОБА_2 давав самостійні послідовні пояснення стосовно поданої відносно нього заяви.

Заявник ОСОБА_1 не сприймає спосіб життя ОСОБА_2 , його захоплення, інтереси. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично не спілкуються між собою.

Зі сторони ОСОБА_1 здійснюється певний тиск на ОСОБА_2 , що підтверджують записки глумливого змісту, які передає заявник ОСОБА_2 (а.с.48-49, 62).

Враховуючи вимоги ст.ст.76-79 ЦПК України до заяви про визнання фізичної особи недієздатною мають бути додані докази, які б підтверджували хронічність і стійкість психічного розладу, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними і саме наявність таких доказів є підставою для призначення судово-психіатричної експертизи особи. Ухвалою суду відмовлено в призначенні судово-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_2 за відсутності доказів хронічного і стійкого психічного розладу.

Заява ОСОБА_1 не містить жодних обставин (та відповідних доказів), що свідчать про наявність у ОСОБА_2 хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого останній не здатен усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно з ст.137 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000грн. відповідно до договору про надання правничої допомоги, додаткової угоди до договору, детального опису робіт, наданих адвокатом, акту здачі-прийняття робіт, квитанції про сплату коштів (а.с.55-57).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 39-41, 60 ЦК України, ст.ст. 137, 293-295, 299-300 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , рнокпп - НОМЕР_3 ) 3000грн. в відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя О.А. Котенко

Присяжні Т.М.Словіковська

І.В.Чаус