Справа № 214/1974/19
6/214/71/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.

за участю:

секретаря Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті ОСОБА_1 подання державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу перебування подання державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу.

В обґрунтування вищезазначеного подання, державний виконавець зазначає, що на виконанні у Саксаганському відділі державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходиться ВП № 57628225 з виконання Вимога № Ф-134 У виданий 05.03.2018 року про борг у розмірі 1280,32 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_3. Рішення на сьогоднішній день не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження». Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запит майно належне боржнику на праві власності відсутнє. Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики, щодо явки до виконавця для надання пояснень, щодо причини невиконання рішення суду, однак ОСОБА_4, на виклики не зявляється, про причини неявки не повідомляє.

Враховуючи, що рішення до теперішнього часу не виконане, а боржник ухиляється від його виконання державний виконавець просить суд подання задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Державний виконавець Боровик С.В. будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не з'явився. причини неявки суду не повідомив.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подання державного виконавця, суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості.

Згідно ст. 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно із ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно з свою власну.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Крім того, суб'єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України. Також, у поданні відсутні документи, які б свідчили про здійснення відповідних виконавчих дій щодо сплати боржником суми заборгованості.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод,Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», ст. 33 Конституції України,ст. 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Ткаченко