Постанова

Іменем України

13 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 674/1169/15-ц

провадження № 61-27998св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач),

суддів: Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 02 листопада 2017 року у складі колегії суддів: П`єнти І. В., Корніюк А. П., Талалай О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, визнання договору недійсним та витребування майна.

Позов мотивовано тим, що вона з ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з 06 травня 1992 року, який рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 16квітня 2014 року було розірвано. За час зареєстрованого шлюбу вони спільно придбали: автомобіль марки DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ; автомобіль марки KIA Cerato, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ; автомобіль марки KIA Cerato, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 . Згоди щодо поділу вказаного нерухомого майна між ними не досягнуто. В подальшому позивачу стало відомо, що автомобіль марки KIA Cerato, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 30 липня 2015 року відчужено ОСОБА_3 , яка в свою чергу відчужила його ОСОБА_4 .

Ураховуючи викладене та уточнені позовні вимоги, позивач просила визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки KIA Cerato, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , укладений у формі довідки рахунку серії ААЕ № 079593 від 30 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; виділити у її власність автомобіль марки KIA Cerato 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та 1/2 частину автомобіля марки DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ; виділити у власність ОСОБА_2 кошти за продаж автомобіля марки KIA Cerato, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 у сумі 48 000 грн та 1/2 частину автомобіля марки DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ; витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 автомобіль марки KIA Cerato 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та передати його у власність ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року у складі головуючого-судді Шклярука В. М. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване недоведеністю позивачем своїх вимог, оскільки не надано належних та допустимих доказі, які б підтверджували, що ОСОБА_1 приймала участь у придбанні спірних автомобілів.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 05 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки KIA Cerato, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_4 , укладений 30 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Виділено у власність ОСОБА_1 автомобіль марки KIA Cerato, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 . Витребувано від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 автомобіль марки KIA Cerato, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину автомобіля марки DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , припинивши право власності ОСОБА_2 на вказану Ѕ частину вказаного автомобіля. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що спірні автомобілі придбані сторонами під час шлюбу, а тому є спільним майном подружжя та підлягають поділу між ними в рівних частках. При цьому, оскільки автомобіль марки KIA Cerato, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 було відчужено ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 після припинення шлюбних відносин з ОСОБА_1 ; відсутності доказів надання останньою згоди на відчуження вказаного автомобіля; наявності довіреності, наданої ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 та подальше відчуження автомобіля під час розгляду справи, що свідчить про недобросовісність дій відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 при укладенні оспорюваного договору, а тому наявні підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 30 липня 2015 року та витребування його у ОСОБА_4 на підставі пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України. Крім того, оскільки автомобіль марки KIA Cerato, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 30 липня 2015 року було відчужено ОСОБА_2 без згоди ОСОБА_1 та не в інтересах сім`ї, тому він не підлягає поділу шляхом виділення у власність ОСОБА_2 коштів від продажу цього автомобіля, а його вартість враховується при поділі іншого майна. Що стосується поділу автомобіля марки DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , то апеляційний суд дійшов висновку, що він підлягає поділу між сторонами в рівних частках шляхом визнання права власності на Ѕ частину вказаного автомобіля за кожним з подружжя. Доводи ОСОБА_2 про відсутність у нього зазначеного автомобіля, оскільки він відчужений в період шлюбу з ОСОБА_1 та за її згодою, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 просить судове рішення апеляційної інстанції скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди в порушення статей 57, 58, 212-214 ЦПК України 2004 року дійшли висновку про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при укладенні оспорюваного договору купівлі-продажу автомобіля діяли недобросовісно, оскільки позивачем не було надано належних доказів недобросовісності сторін. Також апеляційним судом неправильно застосовано положення статті 388 ЦК України, оскільки станом на момент відчуження транспортного засобу ОСОБА_2 був власником спірного автомобіля та це право власності ніким на дату укладення договору купівлі-продажу не оспорювалося, а тому витребування цього ж майна за угодою, укладеною власником такого майна, на користь рівноцінного власника чинним законодавством не передбачене. Крім того заявник вважає, що при ухваленні рішення в частині визнання прав власності на Ѕ частину автомобіля DAEWOO Lanos, 2003 року випуску за ОСОБА_1 , апеляційний суд порушив вимоги статей 10, 60 ЦПК України 2004 року, оскільки зазначений автомобіль ще в 2011 році, тобто у період шлюбу та за згодою позивача, був переданий у володіння та користування, а кошти отримані за автомобіль витрачені ОСОБА_1 на власні потреби.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

21 травня 2018 року справу № 674/1169/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, визнання договору недійсним та витребування майна передано до Верховного Суду.

Станом на час розгляду справи Верховним Судом відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Ухвалою Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року вищевказану справу призначено до судового розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статі 400 цього Кодексу.

За правилами частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційного скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги та відзив на касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди попередніх інстанцій установили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 травня 1992 року, який розірвано на підставі рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2014 року.

Під час шлюбу сторони придбали автомобілі: марки DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ; марки KIA Cerato, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ; марки KIA Cerato, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 . Зазначені автомобілі зареєстровані на ім`я ОСОБА_2 .

Крім того, суди встановили, що 21липня 2015 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , яка є дочкою відповідача ОСОБА_3

30 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу, згідно з яким за ОСОБА_3 було зареєстровано автомобіль KIA Cerato, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_4 , що підтверджується довідкою-рахунком від 30 липня 2015 року та свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_6 .

31 серпня 2015 року ОСОБА_3 надала ОСОБА_2 довіреність на право розпорядження автомобілем KIA Cerato, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_4 , який, діючи від імені ОСОБА_3 , 18 січня 2016 року передоручив право розпоряджатись цим автомобілем ОСОБА_6 та ОСОБА_7

26 січня 2016 року між ОСОБА_6 , який діяв від імені ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля KIA Cerato, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_4 .

Також суди встановили, що 30 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, на підставі якого за ОСОБА_8 було зареєстровано автомобіль KIA Cerato, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_7 , що підтверджується довідкою-рахунком від 30 липня 2015 року.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 просила визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки KIA Cerato, 2008 року випуску, № НОМЕР_4 від 30 липня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та виділити їй у власність зазначений автомобіль та Ѕ частину автомобіля марки DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , а ОСОБА_2 виділити у власність кошти за продаж автомобіля марки KIA Cerato, 2008 року випуску, № НОМЕР_7 та Ѕ частину автомобіля марки DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Крім того, ОСОБА_1 просила витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 та передати їй у власність автомобіль марки KIA Cerato, 2008 року випуску, № НОМЕР_4 .

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

За частиною першою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При розгляді справ про поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Отже суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що оскільки автомобілі, а саме: марки KIA Cerato, 2008 року випуску, № НОМЕР_4 ; марки KIA Cerato, 2008 року випуску, № НОМЕР_7 ; марки DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 були придбані сторонами під час шлюбу, а тому відповідно до статті 60 СК України є спільним майном подружжя.

Згідно з частинами першою, другою статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік, має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим з подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

За частиною третьою статті 65 СК України для укладення одним з подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Відповідно до частини другої статті 68 СК України розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Зі змісту цієї норми випливає, що згода другого з подружжя подається у простій письмовій формі, якщо правочин, який укладається одним з подружжя за рахунок спільного майна, стосується цінного майна і разом з тим не вимагає нотаріального посвідчення та (або) державної реєстрації.

Відтак згода позивача на укладення правочину щодо відчуження транспортного засобу підлягала оформленню у простій письмовій формі.

За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину.

Як правильно встановили суди, автомобілі марки KIA Cerato, 2008 року випуску, № НОМЕР_4 та марки KIA Cerato, 2008 року випуску, № НОМЕР_7 були відчужені ОСОБА_2 після розірвання шлюбу без згоди ОСОБА_1 .

Згідно повідомлення Центра надання послуг, пов`язаних з використанням АТЗ, з обслуговування Віньковецького, Дунаєвецького та Новоушицького районів УМВСУ в Хмельницькій області від 29 серпня 2015 року автомобіль марки DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями статті 57 ЦПК України 2004 року, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Крім того, відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 60 ЦПК України 2004 року, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Аналогічні положення містить стаття 81 чинного ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Вирішуючи спір, апеляційний суд з урахуванням заявлених позовних вимог, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для вирішення справи, та дослідивши належним чином докази надані сторонами, правильно визначив обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення шлюбних відносин та дійшов обґрунтованого висновку про те, що автомобіль марки KIA Cerato, 2008 року випуску, № НОМЕР_4 , який є спільним майном подружжя, було відчужено чоловіком без згоди дружини, а тому наявні правові підстави, передбачені статтями 203, 215 ЦК України, для визнання недійсним договору купівлі-продажу вказаного автомобіля укладеного 30 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . При цьому апеляційним судом враховано те, що автомобіль марки KIA Cerato, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 було відчужено ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 після припинення шлюбних відносин з ОСОБА_1 ; в матеріалах справи відсутні докази надання останньою згоди на відчуження вказаного автомобіля; в матеріалах справи наявна довіреність, видана ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 та подальше відчуження автомобіля під час розгляду справи, тобто встановлені обставини свідчать про недобросовісність дій відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Оскільки спірний автомобіль вибув із володіння позивача не з її волі, апеляційний суд обґрунтовано, з метою відновлення її порушених прав, витребував його на підставі статті 388 ЦК України в останнього власника - ОСОБА_4 на користь позивача.

Крім того, суд апеляційної інстанції, встановивши, що автомобіль марки KIA Cerato, 2008 року випуску, № НОМЕР_7 , набутий сторонами за час шлюбу, проте ОСОБА_2 відчужив його іншій особі без згоди позивача, дійшов правильного висновку, що вказаний автомобіль є спільною власністю подружжя та його вартість враховується при поділі, а саме шляхом виділення у власність ОСОБА_2 коштів від продажу цього автомобіля.

Також правильним є висновок апеляційного суду про те, що оскільки автомобіль марки DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тому кожен із них має право на Ѕ частку у цьому майні.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів про відчуження автомобіля марки DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в порядку передбаченому чинним законодавством, а довіреність на право управління зазначеним автомобілем не є таким доказом.

Доводи касаційної скарги щодо необґрунтованості рішення апеляційного суду спростовуються дослідженими апеляційним судом матеріалами справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено як статтями 58, 59, 212 ЦПК України у попередній редакції 2004 року, так і статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Неодноразове ухвалення протилежних і суперечливих судових рішень, особливо судами вищих інстанцій, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

Доводи касаційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із рішенням апеляційного суду, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. Такі доводи оцінені судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 02 листопада 2017 року

залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов
Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. А. Стрільчук
М. Ю. Тітов