УХВАЛА

14 березня 2019 року

м. Київ

справа № 623/1593/18

провадження № 61-3943 ск 19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року в справі за позовом Ізюмської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення збитків за фактичне використання земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2018 року Ізюмська міська рада звернулася до суду з указаним позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з відповідача 27 380,68 грн збитків за фактичне використання земельної ділянки.

Рішенням Ізюмського районного суду Харківської області від 06 листопада 2018 року в складі судді Бєссонової Т. Д.позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Ізюмської міської ради 27 380,68 грн збитків.

Постановою Харківського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року в складі колегії суддів Колтунової А. І., Кругової С. С., Пилипчук Н. П. апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Ізюмського районного суду Харківської області від 06 листопада 2018 року скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Ізюмської міської ради 18 902,14 грн збитків.

У березнв 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на вказане судове рішення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення в малозначних справах, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Малозначними є справи, в яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункти 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Предметом позову в даній справі є вимога майнового характеру про стягнення збитків за фактичне використання земельної ділянки, ціна якої не перевищує 192 100 грн, а отже справа є малозначною в силу закону.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, держави-члени Ради Європи мають вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

У касаційній скарзі, поданій на згадане судове рішення, яка відповідно до чинного законодавства є малозначною, не було наведено обставин передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б могли надати суду законні підстави для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, Azyukovska v. Ukraine(Азюковська проти України) від 09 жовтня 2018 року.

Згідно з вимогами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко