Справа № 473/438/19
РІШЕННЯ

іменем України

"14" березня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді - Ротар М.М., при секретарі - Фінько О.П.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

в с т а н о в и в:

в січні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини шляхом зміни способу їх стягнення.

Свої вимоги мотивує тим, що вони мають спільну дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні і вихованні. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 листопада 2017 року присуджено стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Відповідач сплачує присуджені аліменти по 1000 грн., однак визначений судом розмір аліментів на даний час є недостатній для утримання дитини, оскільки остання постійно хворіє. Тому вважає, що згідно вимог діючого законодавства має право на отримання від відповідача аліментів в частці від його заробітку в розмірі ј частини від його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки з моменту ухвалення попереднього рішення суду суттєво змінився розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років, на законодавчому рівні закріплено цей мінімальний розмір грошового забезпечення дитини, який повинен забезпечити дитині достойний розвиток в фізичному та моральному плані. Відповідач має можливість сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі ј частки від його доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 01 лютого 2019 року відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 25 лютого 2019 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснював, що не працює, проживає з батьками, доходу не має, на обліку у будь-якого лікаря не перебуває, інших осіб на утриманні не має.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, представлені сторонами, які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2011 року. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.07.2014 року шлюб між ними було розірвано.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії ФП №162481, видане 05 квітня 2012 року )

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 листопада 2017 року присуджено стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Неповнолітня дитина ОСОБА_3 проживає з позивачем по справі та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї №1468 від 21 січня 2019 року.

Відповідно до ст.ст. 180,181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст.8 закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2019 рік" установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років: з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., з 01 липня пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн.

Зазначений розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання дитини відповідно до рішення суду від 13 листопада 2017 року є недостатнім для задоволення потреб малолітньої дитини, оскільки на сьогоднішній день значно зросли споживчі ціни на продовольчі товари, одяг та комунальні послуги. Крім того в судовому засіданні було встановлено та підтвердилося медичною карткою, що дитина хворіє та постійно потребує лікарських консультацій та медичних препаратів.

Таким чином, суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку відповідача буде відповідати інтересам дитини.

При зміні способу стягнення аліментів суд також врахував і те, що відповідач будь-яких доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров'я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, суду не надав. Тому з огляду на наведене, виходячи з прожиткового мінімуму на одну дитину та вищезазначених норм сімейного законодавства, суд прийшов до висновку змінити спосіб стягнення аліментів з 1000 грн. на ј частку доходу відповідача, що узгоджується з нормами чинного цивільного законодавства та відповідає принципам розумності та справедливості.

Згідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача 768,40 грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12,13,81 ч. 1 ст. 141, ст.ст. 264,265,268,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, стягуваних із ОСОБА_2 згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 листопада 2017 року (справа №473/3564/17), та стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2) на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ј частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя М.М. Ротар