___________________________________________________________________________________________________________________
провадження № 2-з/947/1460/19
УХВАЛА

про забезпечення позову

25.11.2019 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у одноособовому складі:

головуючий суддя - Літвінова І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Чернушича С.М. від імені позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Мельник Тетяни Іванівни - Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» треті особи: ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Мельник Тетяни Іванівни - Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» треті особи: ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису.

Зі сторони представника позивача адвоката Чернушича С.М. надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 у цивільній справі № 947/26444/19 (вхід. №59356/19).

В ході розгляду заяви суд встановив, що позивач просить забезпечити поданий ним позов шляхом заборони АТ «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії з володіння, користування та розпорядження квартирою, загальною площею 126,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі знімати з реєстрації мешканців квартири, вселяти інших осіб до вказаної квартири, проникати та входити до вказаної квартири, укладати договори щодо оренди квартири, щодо надання/припинення комунальних послуг та інших дій; заборонити АТ «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії щодо обмеження прав ОСОБА_1 у володінні та користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам, на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії (реєстрації прав та їх обтяжень) з квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до частини другої статті 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову представник зазначає, що 28.11.2018 року приблизно об 11:00 годині особи, які представились працівниками Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» намагались потрапити до квартири АДРЕСА_2 . В цей час у квартирі перебував ОСОБА_5 , який є батьком власника квартири ОСОБА_1 . Окрім позивача ОСОБА_1 у зазначеній квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_3 (дружина позивача), та малолітня донька позивача - ОСОБА_4 , 2006 року народження. Працівники банку вимагали від ОСОБА_5 негайно залишити приміщення вище згаданої квартири. Таким чином, співробітники AT «Укрсоцбанк», за відсутності судового рішення, що набрало законної сили, здійснили примусове виселення мешканців з квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира у період з 28 листопада 2018 року по 18 січня 2019 року знаходилась у розпорядженні Банку та під його охороною. Після того як ОСОБА_3 , дружина позивача, яка зареєстрована в спірній квартирі, 18 січня 2019 року врешті решт потрапила до квартири, то вона виявила, що квартира пограбована. У зв`язку з вказаним ОСОБА_3 , дружина позивача, звернулася до Київського відділу поліції у м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській обл. з заявою про вчинення кримінального правопорушення. В результаті, до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України, кримінальне провадження 0000387. В ході досудового розслідування 26.02.2019 року було здійснено допит потерпілого. Станом на сьогодні, Банк продовжує чинити перешкоди у перебуванні членів родини позивача у спірній квартирі. Так, мешканцями квартири було отримано вимогу від відповідача AT «Укрсоцбанк» про усунення порушень, згідно якої Банк вимагає добровільно звільнити всіма мешканцями житлове приміщення, яке є предметом іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_2 з обов`язковим зняттям всіх мешканців квартири з реєстраційного обліку. З огляду на вказане, позивач вважає, що вжиття заходів забезпечення позову є досить необхідним в цій справі, адже Банком вже вчинялися дії щодо виселення осіб зі спірної квартири, в результаті чого позивачу та його сім`ї було завдано значної матеріальної шкоди і на сьогоднішній день AT «Укрсоцбанк» цей намір є незмінним.

Доданим до заяви витягом з єдиного реєстру досудових про внесення відомостей по заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України, копією письмової вимоги АТ «Укрсоцбанк» та заявою ОСОБА_3 , підтверджуються підстави, зазначені в заяві позивача.

Пленум Верховного Суду України у постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність реальних ризиків невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі задоволення пред`явленого ОСОБА_1 позову.

Суд наголошує, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Стаття 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004 , де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення конституційного права особи на доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язковість виконання судових рішень задекларована статтею 1291 Конституції України.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, зважаючи на обставини, які передували зверненню позивача до суду за захистом своїх прав, виявлені на цей час ризики та доведеність дійсного виникнення спору між сторонами, доходить висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Мельник Тетяни Іванівни - Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» треті особи: ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису.

За приписами частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 та 2 частини першої статті 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, які просить застосувати представника позивач ОСОБА_1 адвокат Чернушич С.М. є допустимими та за змістом не є тотожними позовним вимогам.

Судом не встановлено підстав, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову.

Згідно з частиною п`ятою статті 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 89, 149-159 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Чернушича С.М. від імені позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі № 947/26444/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Мельник Тетяни Іванівни - Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» треті особи: ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису - задовольнити.

Заборонити Акціонерному товариству «Укрсоцбанк» (код ЕГРПОУ: 00039019, юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Б. Васильківська, 100; поштова адреса: вул. Ділова, 3, м. Київ, Україна, 03150; електронна пошта: ) вчиняти будь-які дії з володіння, користування та розпорядження квартирою, загальною площею 126,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі знімати з реєстрації мешканців квартири, вселяти інших осіб до вказаної квартири, проникати та входити до вказаної квартири, укладати договори щодо оренди квартири, щодо надання/припинення комунальних послуг.

Заборонити Акціонерному товариству «Укрсоцбанк» (код ЕГРПОУ: 00039019, юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Б. Васильківська, 100; поштова адреса: вул. Ділова, 3, м. Київ, Україна, 03150; електронна пошта: ) вчиняти будь-які дії щодо обмеження прав ОСОБА_1 у володінні та користуванні квартирою, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) з квартирою, що знаходиться за адресо: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані чи замінені Київським районним судом м. Одеси, як судом, який постановив ухвалу про їх застосування, за вмотивованим клопотанням учасника справи; відповідач та інші особи, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, мають право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися, у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 ЦПК України підстав або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову.

Попередити учасників справи та виконавців ухвали, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом; у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи; якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрите виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання судом.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

З текстом ухвали можна ознайомитись за веб-адресою: www.reyestr.court.gov.ua.

Отримати інформацію щодо справи учасники справи можуть на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/fair/sud1512/.

Суддя

Літвінова І. А.