Постанова

Іменем України

13 березня 2019 року

м. Київ

справа № 668/8403/15-ц

провадження № 61-9185св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Мартєва С. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Херсонська міська рада,

третя особа - приватне акціонерне товариство «Підприємство «Дружба»,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_6, подану в інтересах Херсонської міської ради, на рішення Суворовського районного суду м. Херсона в складі судді Зубова О. С. від 02 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Херсонської області в складі суддів: Стародубця М. П., Воронцової Л. П., Ігнатенко П. Я., від 13 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (далі - Цивільний процесуальний кодекс України), у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Херсонської міської ради, третя особа - приватне акціонерне товариство «Підприємство «Дружба» (далі - ПрАТ «Підприємство «Дружба»), про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16 квітня 2013 року о 10 годині 30 хв. його було травмовано гілкою, що відірвалася від дерева, розташованого у АДРЕСА_1 на земельній ділянці, орендарем якої є ПрАТ «Підприємство «Дружба».

Зазначені факти встановлені рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 квітня 2015 року у справі № 667/5274/14-ц, яке набрало законної сили, а тому не потребують доказування. Цим же рішенням покладено відповідальність за указані події на Херсонську міську раду, оскільки, незважаючи на неодноразові звернення ПрАТ «Підприємство «Дружба» до відповідача щодо обстеження орендованої ним території на предмет знесення аварійних дерев та складання відповідного акту, комісією міської ради на момент травмування ОСОБА_4 такого акту не було складено, тому у ПрАТ «Підприємство «Дружба» не виникло права на знесення дерев.

Внаслідок заподіяної травми ОСОБА_4 тривалий час перебував на лікуванні у медичних закладах та поніс матеріальні витрати, а також зазнав моральних страждань.

Посилаючись на зазначене, позивач просив суд стягнути з Херсонської міської ради на його користь у відшкодування матеріальної шкоди 5 124, 63 грн та у відшкодування моральної шкоди 48 720 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 02 березня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Херсонської міської ради на користь ОСОБА_4 5 168,85 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 6 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 квітня 2015 рокуу справі № 667/5274/14-ц, яке набрало законної сили, встановлено відсутність вини у заподіянні позивачу ОСОБА_4 шкоди у ПрАТ «Підприємство «Дружба» і наявність вини у відповідача Херсонської міської ради внаслідок порушення Порядку видалення аварійних дерев на території міста Херсона, а також доведеності заподіяння позивачу матеріальної і моральної шкоди.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 13 жовтня 2016 року рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 02 березня 2016 року змінено.

Зменшено суму відшкодування матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з Херсонської міської ради на користь ОСОБА_4 з 5 168,85 грн до 4 290, 31 грн.

Стягнуто з Херсонської міської ради судовий збір на користь держави у сумі 285,99 грн.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позивач ОСОБА_4 включив до складу витрат, понесених ним на лікування від отриманої травми, благодійні внески на загальну суму 835 грн, які носили характер добровільних пожертв позивача медичному закладу, які не є обов'язковими та такими, що є витратами на медикаменти, які призначалися лікарем і підлягають стягненню з відповідача. В іншій частині висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Херсонська міська рада, в інтересах якої діє ОСОБА_6, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій, на думку скаржника, не повно дослідили зібрані у справі докази та дійшли помилкових висновків. Указано, що судами попередніх інстанцій помилково покладене в основу оскаржених рішень обставини, установлені у рішенні Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 квітня 2015 року в справі № 667/5274/14-ц. Судами попередніх інстанцій при постановленні судових рішень, на думку скаржника, не враховано вимоги Порядку видалення аварійних дерев на територіях м. Херсона, затвердженого рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 17 травня 2011 року № 273, що вплинуло на правильність висновків судів першої та апеляційної інстанції.

Доводи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що 16 квітня 2013 року о 10 годині 30 хв. ОСОБА_4 було травмовано гілкою, яка відірвалася від дерева, розташованого по АДРЕСА_1, на земельній ділянці, орендарем якої є ПрАТ «Підприємство «Дружба».

Внаслідок заподіяної травми позивач тривалий час перебував у медичних закладах на лікуванні.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 квітня 2015 року у цивільній справі № 667/5274/14-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 21 вересня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року, було встановлено відсутність вини ПрАТ «Підприємство «Дружба» у заподіянні шкоди ОСОБА_4 та покладено відповідальність на Херсонську міську раду, оскільки, незважаючи на неодноразові звернення ПрАТ «Підприємство» Дружба» до відповідача з приводу обстеження орендованої ним території на предмет знесення аварійних дерев та складання відповідного акту, такий акт на момент травмування позивача ОСОБА_4 комісією міської ради складено не було, а тому у ПрАТ «Підприємство «Дружба» не виникло права на знесення таких дерев. За наведених обставин у даній цивільній справі позивачем ОСОБА_4 не доведено, що дії ПрАТ «Підприємство «Дружба» є неправомірними і що між ними і заподіяною позивачу шкодою існує причинний зв'язок та вина зазначеного підприємства.

Також, зазначеним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що оскільки Правилами благоустрою території, забезпечення чистоти і порядку в м. Херсоні визначено правила утримання об'єктів благоустрою, до яких віднесено організацію озеленення, відповідальним за благоустрій особам, до яких відноситься і ПрАТ «Підприємство «Дружба», слід вчасно видаляти аварійні, сухостійні дерева, але лише з попереднім оформленням актів на право їх видалення, повноваження щодо яких надано постійній комісії з обстеження аварійних дерев на території м. Херсона Херсонської міської ради.

Судами попередніх інстанцій також встановлено і про це зазначено в оскаржуваних судових рішеннях, що ПрАТ «Підприємство «Дружба» неодноразово, а саме 05 серпня 2008 року, 14 січня 2009 року, 06 квітня 2010 року, 16 квітня 2013 року, 22 квітня 2013 року, 14 травня 2013 року зверталося до Херсонської міської ради на предмет знесення аварійних дерев.

Херсонська міська рада не надала судам доказів вчинення дій щодо попередження тих обставин, які призвели до завдання матеріальної та моральної шкоди позивачу.

Судами установлено, що розмір завданої ОСОБА_4 моральної шкоди становить 6 000 грн.

Судом апеляційної інстанції установлено, що розмір завданої ОСОБА_4 матеріальної шкоди становить 4 290,31 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд та застосовані норми права

Відповідно до статей 1166, 1167 ЦК України майнова та немайнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з положеннями статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною другою статті 2, статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами міст як безпосередньо, так і через їх виконавчі органи, повноваження яких щодо організації благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Згідно з пунктом 2.1 Правил утримання зелених насаджень, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 105 від 10 квітня 2006 року, балансоутримувач - спеціально уповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства.

Відповідно до частини п'ятої статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» у містах та інших населених пунктах ведеться облік зелених насаджень та складається їх реєстр за видовим складом та віком. Облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об'єкти благоустрою (їх частини).

У розділ 12 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, передбачено, що з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюються як загальні, часткові та позачергові огляди. При цьому під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева (дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінію електропередач, будівлі і споруди або перебувають у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ, чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі (пункт 9.1.11 Правил).

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв'язку, установивши, що позивачу була завдана майнова та моральна шкода, у зв'язку із грубою недбалістю відповідача, яким не виконані вимоги законодавства щодо видалення аварійних дерев на територіях м. Херсона, а також установивши під час апеляційного розгляду справи вірний розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції, у частині, яка не скасована апеляційним судом, та суд апеляційної інстанції в іншій частині дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги щодо відсутності підстав для стягнення спірної шкоди з Херсонської міської ради спростовуються дослідженими судами попередніх інстанцій матеріалами справи та обґрунтованими висновками судів першої та апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги, що у даній справі не підлягає врахуванню рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 квітня 2015 року у справі № 667/5274/14-ц, яке набрало законної сили, є безпідставними, з огляду на те, що указаним рішенням установлені факти завдання шкоди позивачу, які не спростовані відповідачем у даній справі, а також обставини завдання такої шкоди, зокрема причинно-наслідковий зв'язок між протиправною бездіяльністю Херсонської міської ради та спірною шкодою.

Доводи касаційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із висновками судів попередніх інстанцій, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. Такі доводи оцінені судом першої інстанції, були предметом перегляду судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Згідно вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Рябих проти Російської Федерації», у справі «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судові рішення постановлено без додержанням норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

У зв'язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду та рішення суду першої інстанції, в частині, яка не скасована апеляційним судом, - без змін.

Згідно із частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 400, 401, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану в інтересах Херсонської міської ради, залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 02 березня 2016 року, в частині, яка залишена без змін судом апеляційної інстанції, та рішення апеляційного суду Херсонської області від 13 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв