Ухвала

11 березня 2019 року

місто Київ

справа № 464/263/15

провадження № 61-3952ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними правочинів, визнання права власності, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 02 листопада 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними правочинів, визнання права власності відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення задоволено. Виселено ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 30 листопада 2017 року рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 листопада 2016 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення. У зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення з квартири АДРЕСА_1 відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року рішення Апеляційного суду Львівської області від 30 листопада 2017 року скасовано, рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 листопада 2016 року залишено в силі.

ОСОБА_1 18 лютого 2019 року із застосуванням засобів поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду із зверненням, що найменовано касаційною скаргою на постанову Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року.

Касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на таке.

Під час вивчення матеріалів звернення,встановлено, що цей процесуальний документ за своєю формою та змістом не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України та не містить ознак касаційної скарги, у зверненні відсутні вимоги про касаційне оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанції у зазначеній справі. Натомість, заявник звертається із клопотанням про зупинення дії постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року та про зупинення провадження у цій справі.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 не зазначив жодних підстав касаційного оскарження зазначеного судового рішення.

ІІ. В касаційній скарзі заявник просить зупинити дію постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 405 ЦПК України якщо касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення касаційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час касаційного розгляду справи, суд касаційної інстанції розглядає відповідну скаргу за правилами цієї статті. У випадку відкриття касаційного провадження за такою скаргою суд касаційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятої ним постанови та судових рішень, що оскаржуються.

З огляду на наведене, клопотання про зупинення дії постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року підлягає поверненню без розгляду, оскільки ОСОБА_1 із касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанцій до Верховного Суду не звертався, касаційне провадження за його касаційною скаргою не відкривалось, а тому відсутні підстави, за яких Верховний Суд може зупинити дію постанови суду касаційної інстанції.

ІІІ. В касаційній скарзі заявник просить також зупинити провадження у справі № 464/263/15 за касаційною ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду від 30 листопада 2017 року до набрання законної сили рішення у справі № 464/7814/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Львівського нотаріального округу Косаняк С. С., Звенигородська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, про визнання недійсними заповіту та договору дарування квартири.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що зупинення провадження у справі можливе у тому випадку, якщо розгляд справи не завершений.

Постановою Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року рішення Апеляційного суду Львівської області від 30 листопада 2017 року скасовано, рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 листопада 2016 року залишено без змін.

Згідно із частиною третьою статті 419 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

З огляду на наведене, оскільки розгляд справи № 464/263/15 закінчено, клопотання про зупинення провадження у зазначеній справі підлягає поверненню без розгляду.

Також згідно з практикою Європейського Суду з прав людини правова визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого й обов'язкового рішення тільки з метою проведення нового слухання та вирішення справи (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Світлана Науменко проти України» («Svetlana Naumenko v. Ukraine») від 9 листопада 2004 року, заява № 41984/98, § 53).

Звернення з касаційною скаргою на постанови касаційного суду, що в силу прямої вказівки закону, оскарженню не підлягають, ставить під сумнів гарантований пунктом 1 статті 6 Конвенції принцип остаточності судового рішення (res judicata).

Керуючись пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними правочинів, визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення повернути особі, яка її подала.

У задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року та рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 листопада 2016 року - відмовити.

У задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний