Справа №463/9897/19
Провадження №6/463/203/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові подання державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Данько У.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Личаківського ВДВС м. Львові ГТУЮ у Львівській області звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме магазин «Продукти», розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Подання мотивує тим, що на виконанні у Личаківському ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-з1112 виданого 26.01.2011р. Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Християнська злагода» заборгованості в розмірі 257 351,29 грн. В результаті вжитих державним виконавцем дій встановлено, що боржник доходів не отримує, відкритими рахунками у фінансових установах не володіє. Натомість, за боржником на праві власності зареєстровано два автомобілі, які 22.05.2017р. оголошено в розшук. Сам боржник оголошений в розшук на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 01.08.2016р. Також встановлено, що боржнику на праві приватної власності належить магазин «Продукти», розташований за адресою АДРЕСА_1 , однак право власності на такий не зареєстровано. Враховуючи те, що рішення суду залишається невиконаним, просить звернути стягнення на таке майно.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши подання державного виконавця, суд приходить до висновку, що в задоволенні такого належить відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів подання ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2006р. (а.с.197) належить магазин «Продукти» (металевий павільйон) загальною площею 41 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору найму приміщення від 12.03.2014р. (а.с.198-200), укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , остання прийняла у строкове платне користування згадані вище приміщення на строк 2 роки 11 місяців.

Право власності на таке приміщення згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав (а.с.201) зареєстровано за попереднім власником Солонівським споживчим товариством. Відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

Відповідно до ч. ч. 10, 11 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб (пункт 13 частина третя статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з вимогами статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно. У разі відсутності технічної документації на майно, у зв`язку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення такої документації здійснюється за зверненням виконавця в установленому законодавством порядку за рахунок додаткового авансування стягувача. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів із дня одержання відповідного повідомлення виконавця не авансує витрати, пов`язані з підготовкою технічної документації на майно, виконавчий документ повертається стягувачу, за умови що відсутнє інше майно у боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Під час розгляду цивільної справи № 522/6400/15-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду сформулював правовий висновок про те, що звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване, є крайнім заходом виконання судового рішення і може бути застосований лише в тому випадку, коли державним виконавцем вичерпано всі можливі заходи, які передбачені законом щодо примусового виконання рішень за рахунок іншого майна боржника.

У справі яка розглядається після винесення судом заочного рішення від 12.11.2010р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Християнська Злагода» заборгованості в розмірі 257 351,29 грн., за поданням державного виконавця ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 13.02.2012р. (а.с.49) проведено заміну стягувача у виконавчому провадженні з КС «Християнська злагода» на фізичних осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

На виконання вимог цієї ухвали постановою державного виконавця від 05.04.2013р. проведено заміну сторони виконавчого провадження, однак звертаючись до суду з даним поданням державний виконавець зазначає стягувачем КС «Християнська злагода», а не фізичних осіб та не надає жодної інформації про те, на якій стадії перебуває виконання рішення суду щодо кожного з стягувачів.

Крім того, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.138зв.), в процесі розгляду кримінальної справи № 141-2596 постановою старшого слідчого СУ ГУМВСУ у Львівській області Гелецького В.І. від 17.03.2009р. на все нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт.

Аналогічний арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 накладено постановою начальника відділу СУ ГУМВСУ у Львівській області Желізком В.Р. у межах кримінальної справи № 141-3097.

Даних про те, що ці арешти скасовано матеріали подання не містять, і за наведених вище підстав ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 18.07.2019р. було відмовлено в задоволенні аналогічного подання державного виконавця.

В межах розгляду даного подання державний виконавець не надав доказів про зміну обставин, що стали підставою для відмови в задоволенні попереднього аналогічного подання і тому, дане подання також залишається без задоволення.

Керуючись ст. ст. 260, 440 ЦПК України, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Данько У.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.