Справа № 464/8464/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/811/967/18 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1 ,

представників відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_9,

Климчука А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 29 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом (а.с.1-3 т.1), уточненим заявою від 25 січня 2016 року (а.с.89-90 т.1), в якому просив стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , громадянки держави Ізраїль , пропорційно їхнім часткам у спадщині, яку вони прийняли після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і був чоловіком відповідача ОСОБА_6 та батьком відповідача ОСОБА_3 , заборгованість за договором позики від 20.08.2009 року, укладеним між позивачем та ОСОБА_8 , в розмірі 30000 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 08.10.2015 року становило 638100 грн.

Заочним рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 29 липня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_5 заборгованість у розмірі 7500 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти України станом на 29.07.2016 року, за курсом НБУ 24,80 грн., становило 186000 грн., та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1522 грн. 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 заборгованість у розмірі 22500 доларів США, що в еквіваленті до національною валюти України станом на 29.07.2016 року, за курсом НБУ 24,80 грн., становило 558000 грн., та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4567 грн.

06.03.2018 року відповідач ОСОБА_3 подала заяву про перегляд заочного рішення, однак, ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 04 травня 2018 року її заяву залишено без задоволення.

15.05.2018 року відповідач ОСОБА_3 в особі свого представника - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на заочне рішення Сихівського районного суду м.Львова від 29 липня 2016 року.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позову.

Одним із доводів відповідача ОСОБА_3 , як у заяві про перегляд заочного рішення суду, так і в апеляційній скарзі, є те, що про оскаржуване рішення їй стало відомо вже під час примусового виконання рішення суду, оскільки справу розглянуто без її участі та без належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, так як в адресованих їй судових повістках було неправильно зазначено адресу місця її проживання в Ізраїлі (допущено помилку в номері будинку), а повідомлення про розгляд справи представників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не можна вважати належним її (відповідача) повідомленням, оскільки таких представників вона не уповноважувала представляти її інтереси в даній справі і питання про їх допуск до участі в даній справі судом першої інстанції не вирішувалось. Звертає увагу на те, що відомості про вказаних представників суд першої інстанції отримав з витребуваних матеріалів спадкової справи, заведеної Шостою львівською державною нотаріальною конторою після смерті її батька, в яких містилась довіреність від 29.05.2015 року на представництво її інтересів вказаними представниками у питаннях оформлення спадщини після смерті батька. Вважає, що за відсутності інформації про отримання нею судової повістки, суд повинен був відкласти розгляд справи і повідомити її в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема, відповідно до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, укладеної 15.11.1965 року в м.Гаага, до якої Україна приєдналась 19.10.2000 року.

Просить врахувати, що за станом здоров`я вона вимушена постійно перебувати в іншій країні - Ізраїль, оскільки отримує постійну терапію у виді гемодіалізу в лікарні Асута (Ізраїль), а в Україні немає умов для отримання такого лікування.

Зазначає, що допущення судом першої інстанції наведених вище процесуальних порушень позбавило її можливості скористатись своїми процесуальними правами, в тому числі, правом заявити клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та експертизи давності документа по вказаному договору позики та правом подати зустрічний позов до ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним.

Відповідач стверджує, що за життя батько їй нічого не повідомляв про укладення з позивачем договору позики, хоча, зазвичай, він їй про все повідомляв, до того ж, позика стосується великої суми грошових коштів, які, як пояснив позивач, батько нібито позичав для купівлі меблів та проведення ремонту у квартирі. Звертає увагу, що договір позики не написаний батьком власноручно, а виготовлений друкарським способом, а тому вважає, що такий договір, насправді, батьком не укладався і ним не підписувався, а є підробленим. Відповідач наголошує, що за життя батька, позивач не звертався до нього з вимогою про повернення позики, а звернувся одразу до суду вже після його смерті, що додатково, на її думку, підтверджує підроблення такого договору, оскільки жодного іншого доказу, який би підтверджував факт отримання батьком позики, немає.

Апелянт вважає, що суд неповно з`ясував усі обставини, які мають значення для справи, а тому дійшов помилкових висновків по суті вирішення даного спору.

Згідно з первинним протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Апеляційного суду Львівської області від 23.05.2018 року для розгляду цивільної справи №464/8464/15-ц (провадження №22-ц/783/1632/18) визначено колегію суддів в складі: судді-доповідача Левика Я.А., суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.

Відповідно до указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

18.10.2018 року цивільна справа №464/8464/15-ц одержана Львівським апеляційним судом від Апеляційного суду Львівської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Львівського апеляційного суду від 18.10.2018 року, для розгляду цивільної справи №464/8464/15-ц (провадження №22-ц/811/967/18) визначено колегію суддів в складі: судді-доповідача Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.

Ухвалою колегії суддів у названому складі справу призначено до розгляду в Львівському апеляційному суді.

Під час розгляду справи в апеляційному суді сторона відповідача ОСОБА_3 звернулась із клопотанням про призначення комплексної судової почеркознавчої експертизи з визначенням давності документа - договору позики від 20.08.2009 року та належності підпису позичальника на ньому померлому ОСОБА_8 , однак, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 18.06.2019 року, у задоволенні цього клопотання було відмовлено, зокрема, з тієї підстави, що в даній справі договір позики не оспорювався.

20.08.2019 року відповідач ОСОБА_3 подала до суду клопотання, доповнивши його заявою від 12.11.2019 року, в якому просить зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Франківського районного суду м.Львова у справі №464/6882/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору позики від 20.08.2009 року недійсним.

В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 08 лютого 2019 року відкрито провадження в цивільній справі за її (ОСОБА_3) позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору позики від 20.08.2009 року недійсним, оскільки вона була позбавлена процесуальної можливості звернутись із таким позовом до ОСОБА_5 в справі, яка знаходиться на розгляді в апеляційному суді, і вважає, що у разі задоволенні її позову про визнання договору позики недійсним будуть відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_5 про стягнення з неї заборгованості за оспорюваним договором позики, адже її покійний батько жодних грошових коштів в борг від позивача не отримував, а відтак, вирішення даної справи неможливе до вирішення справи, яка знаходиться в провадженні Франківського районного суду м.Львова.

Звертає увагу, що в тій іншій справі нею заявлено клопотання про призначення комплексної судової почеркознавчої експертизи та експертизи визначення давності документа, у задоволенні якого їй було відмовлено апеляційним судом у даній справі, і для проведення якої Франківським районним судом м.Львова 03.10.2019 року постановлено ухвалу про витребування в ОСОБА_5 оригіналу договору позики від 20.08.2009 року, який він надавав для огляду на вимогу апеляційного суду.

Заслухавши пояснення сторони відповідача ОСОБА_3 в підтримання заявленого клопотання про зупинення провадження у справі, заперечення протилежної сторони, яка вважає, що таке клопотання підтверджує намір відповідача затягнути розгляд даної справи, перевіривши матеріали справи та доводи сторін, колегія суддів дійшла таких висновків.

Пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

В цьому пункті також зазначено, що суд не може посилатись на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (п.33), така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Враховуючи наведені вище норми процесуального закону й те, що окрім договору позики від 20.08.2009 року, у пункті 5 якого зазначено, що підписання цього договору позичальником підтверджує факт одержання ним від позикодавця позики в розмірі, зазначеному в пункті 3 цього договору (30000 доларів США), інших письмових документів, які б підтверджували факт одержання померлим ОСОБА_8 від ОСОБА_5 вказаної суми грошових коштів, немає, і єдиною підставою, на яку позивач посилається в обґрунтування своєї вимоги про стягнення предмету позики із спадкоємців позичальника, є саме договір позики від 20.08.2009 року, який відповідач ОСОБА_3 оспорює в іншій справі, яка знаходиться на розгляді Франківського районного суду м.Львова, зокрема, з тих підстав, що її батько цей договір позики не підписував і з ОСОБА_5 такий договір не укладав, - колегія суддів доходить висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення названої вище справи, яка знаходиться на розгляді у Франківському районному суді м.Львова.

При цьому, колегія суддів також враховує, що предметом апеляційного оскарження в даній справі є рішення, ухвалене судом першої інстанції при заочному розгляді справи без участі відповідача ОСОБА_3 , і у своїй апеляційній скарзі вона посилається саме на ті обставини, які становлять предмет доказування у тій іншій справі, - щодо недійсності договору позики.

Крім того, необхідно врахувати, що позов ОСОБА_5 пред`явлено вже після смерті позичальника ОСОБА_8 до його спадкоємців, які раніше, ніж до пред`явлення до них вимог в порядку ст.ст.1281, 1282 ЦК України, не мали правових підстав оспорювати вказаний вище договір позики.

Отже, з наведених вище мотивів клопотання відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження в даній справі підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.251 ч.1 п.6, 253, 381, 383, 389 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 29 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики до набрання законної сили рішенням суду у справі №464/6882/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору позики від 20 серпня 2009 року недійсним.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 18 листопада 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.