Справа № 490/905/16-ц Суддя першої інстанції Подзігун Г.В.
Провадження № 22-ц/812/399/19 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Провадження № 22-ц/812/400/19
У Х В А Л А

14 березня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Прокопчук Л.М., Самчишиної Н.В.,

із секретарем Лептугою С.С.,

за участю: відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 у цивільній справі, що розглядається за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2018 року за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі АТ «ОТП Банк», Банк) до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», третьої особи - ОСОБА_3, про визнання договорів недійсними,

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2016 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним 13 червня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» (далі АКБ «Райффайзенбанк Україна»), який в подальшому змінив свою назву на ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2, за яким Банк надав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 170 000 дол. США строком до 12 червня 2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов Кредитного договору.

Поручителем по вказаному договору виступила ОСОБА_3, уклавши того ж дня з банком договір поруки та зобовязавшись відповідати солідарно з боржником за повне виконання останнім зобов'язань позичальника.

Посилаючись на те, що позичальник свої зобов'язання за договором щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів не виконує, позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку 147 816,11 дол. США, що на день проведення розрахунку по офіційному курсу НБУ (22,8949) складає 3 384 235,06 грн. загальної кредитної заборгованості, яка складається з суми заборгованості за кредитом 127 554,28 дол. США (2 290 342,48 грн.) та заборгованості по процентам 20 261,83 дол. США (463 892,57 грн.), яка утворилась станом на 10 грудня 2015 року та витрати, повязані з поданням позову до суду - по 25 381,76 грн. з кожного.

22 березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «ОТП Банк» із зустрічним позовом про визнання Кредитного договору № ML-400/127/2006 від 13 червня 2006 року, Додаткового договору № 1 від 26 вересня 2011 року, Додаткового договору № 2 від 28 квітня 2014 року та Іпотечного договору PCL-400/281/2006 від 13 червня 2006 року недійсними на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України. При цьому посилався на те, що укладений 13 червня 2006 року кредитний договір суперечить законодавству України, його умови є незрозумілими та несправедливими, оскільки ні перед, ні під час його укладання представником ОСОБА_4 не було надано повної інформації передбаченої ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». До того ж, з графіку повернення кредиту не зрозуміло, яка процентна ставка застосовувалась при обчисленні відсотків за користування кредитом; зі змісту Додаткового договору № 1, укладеного 26 вересня 2011 року, не вбачається зміна фіксованої процентної ставки 11% (визначена Кредитним договором), проте у Графіку Платежів зазначена «Реальна процентна ставка 13,44%.

28 квітня 2014 року між ним та ОСОБА_4 був укладений Додатковий договір № 2, в порушення підпункту 2.1.1.1.1. пункту 2.1 якого, Банк не виклав Графік платежів у новій редакції, у звязку з чим, він взагалі перестав розуміти розмір та строк щомісячного платежу, який підлягав стплаті.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 березня 2016 року, занесеної до журналу судового засідання, зустрічна позовна заява обєднана в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_4.

Рішенням цього ж суду від 10 грудня 2018 року позов АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за Кредитним договором № ML-400/127/2006 від 13 червня 2006 року в загальному розмірі 147 810,49 дол. США (еквівалент 3 384 109,05 грн.), з яких: 127 554,28 дол. США (еквівалент 2 920 342,48 грн.) заборгованість за кредитом; 20 256,21 дол. США (еквівалент 463 764,27 грн.) заборгованість за процентами. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь АТ «ОТП Банк» судовий збір у розмірі по 25 380,82 грн. з кожного.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, місцевий суд виходив із того, що позичальник користувався отриманим кредитом, але в порушення умов кредитного договору не виконував своїх зобовязань зі своєчасної сплати банку грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за його користування, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з позичальника та поручителя в солідарному порядку.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову місцевий суд виходив із того, що кредитний договір ML-400/127/2006 від 13 червня 2016 року, Додатковий договір № 1 від 26 вересня 2011 року, Додатковий договір № 2 від 28 квітня 2014 року та Іпотечний договір PCL-400/281/2006 від 13 червня 2006 року укладені сторонами, які мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочини були спрямовані на реальне настання правових наслідків, які були ними обумовлені, а тому будь-яких підстав вважати, що правочини суперечать ЦК України чи іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, не можна. У звязку з цим, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для визнання правочинів недійсним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилався на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не враховано норми Закону України «Про захист прав споживачів» та обставини справи, які є важливими для правильного вирішення справи по суті, просив рішення суду скасувати, відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 та задовольнити його зустрічний позов, застосувавши наслідки недійсності правочину.

Відповідач ОСОБА_3 також не погодившись з рішенням суду, подала апеляційну скаргу, в якій посилалась на відсутність в судовому рішення належної правової оцінки її доводам та не застосування норм матеріального права, що підлягали застосуванню, просила вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову АТ «ОТП Банк» до неї відмовити.

Скаргу обґрунтовувала тим, що матеріали справи не містять доказів отримання нею досудових вимог про погашення заборгованості за кредитним договором, якими Банк вимагав від позичальника та поручителя достроково погасити існуючу заборгованість.

До неї як до поручителя з вимогою про погашення заборгованості звернулася не уповноважена на це особа ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Отже, оскільки позивач не звертався до неї з належною вимогою про погашення заборгованості відповідно до умов Договору поруки, належним чином не повідомив її про виникнення у неї субєктивного обовязку виконання боргових зобовязань та не створив необхідних для цього умов, то, відповідно, вона не порушила субєктивне право позивача, а тому позов заявлений до неї як солідарного боржника є передчасним.

Крім того, у разі предявлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання, в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що останній платіж по Кредитному договору відповідач ОСОБА_2 сплатив 26 червня 2014 року у розмірі 1 850,00 дол. США, наступний термін платежу припадав на 26 липня 2014 року, який він не здійснив, а тому несплачена заборгованість вважається простроченою з 27 липня 2014 року.

У наданому позивачем до суду розрахунку заборгованості за Кредитним договором станом на 10 грудня 2015 року вказується сума несплачених відсотків за користування кредитом за період з 26 липня 2014 року по 09 грудня 2015 року 20 261, 83 дол. США.

А тому, Банк мав протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, тобто виникнення простроченої заборгованості за кредитом з 27 липня 2014 року, предявити вимоги до неї, як до поручителя.

Позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом про стягнення заборгованості у солідарному порядку 03 лютого 2016 року. При цьому позивач не надав розрахунку щодо вимог до поручителя в межах шести місяців за кожним щомісячним платежем та чи припинилась порука за окремими платежами. На її вимогу надати такі розрахунку позивач також не реагував.

У відзивах на апеляційні скарги відповідачів ОСОБА_4 доводи апеляційних скарг не визнав, вважаючи їх необґрунтованими та просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

У звязку з зазначеними обставинами ОСОБА_3 при розгляді справи в апеляційній інстанції було заявлено клопотання про витребування доказів, а саме, розрахунку заборгованості (тіло кредиту, проценти) в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням за кредитним договором від 13 червня 2006 року з подальшими змінами, внесеними додатковими угодами, відповідно до позовних вимог станом на 10 грудня 2015 року.

Це клопотання підтримано й відповідачем ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів справи 13 червня 2006 року між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником всіх прав і обовязків якого у звязку зі зміною назви є Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», яке в свою чергу, змінило назву на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», було укладено Кредитний договір ML-400/127/2006 від 13 червня 2006 року за умовами якого, Банк надав позичальнику кредит в розмірі 170 000 дол.США на купівлю нерухомого майна, зі сплатою фіксованої процентної ставки 11,00 % річних, яка є незмінною на весь строк дії Кредитного договору, строком до 12 червня 2021 року, а ОСОБА_2 зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі та сплатити проценти за користування кредитом шляхом сплати щомісячних ануїтетних платежів, а також інших платежів відповідно до умов Кредитного договору та згідно із графіком погашення кредиту, що становить невідємну частину Договору (т. 1 а.с.7-12, 33).

Додатком № 1 до цього Кредитного договору є Графік повернення Кредиту та сплати відсотків, згідно з яким:

- термін погашення заборгованості поділено на 180 місяців з 17 липня 2006 року по 14 червня 2021 року;

- з 17 липня 2006 року по 17 травня 2021 року включно щомісячний внесок становить 1 951,00 доларів США;

- останній внесок 14 червня 2021 року становить 1 951,69 доларів США;

З метою виконання зобовязання за кредитним договором того ж дня між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № SR-400/160/2006, відповідно до п.п. 1.2. якого ОСОБА_3 як поручитель та боржник ОСОБА_2 відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.

06 травня 2009 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підписано новий Додаток № 1 до Кредитного договору № ML-400/127/2006 від 13 червня 2006 року «Графік платежів», згідно з яким сума залишку непогашених кредитних коштів дорівнює 152 713,73 дол. США; відсоткова ставка фіксована 11,00%; річна база 360 днів у році; заборгованість за відсотками склала 15 116,62 дол. США; дата видачі 06 травня 2009 року, дата 1-го погашення 25 травня 2009 року; кількість місяців 146, дата останнього погашення 25 червня 2021 року; щомісячний платіж з 25 травня 2009 року по 25 травня 2021 року включно становить 2 081,54 дол. США; останній внесок 25 червня 2021 року становить 2 079, 33 дол. США; розрахункове-касове обслуговування банку 250 грн.; загальна сума внесків за весь період становить 311 289,93 дол. США, в тому числі: загальна сума кредиту 152 713,73 дол. США, загальна сума відсотків за користування кредитом 151 188,90 дол. США, загальна сума платежів за надані супутні послуги на користь третіх осіб, повязаних із страхуванням 7 387, 30 дол. США; реальна процентна ставка 14,50% та абсолютне значення подорожчання кредиту 158 576,20 дол. США.

26 вересня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та позичальником ОСОБА_2 було укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору № ML-400/127/2006 від 13 червня 2006 року, Додатком № 1 до якого є Графік платежів, згідно з яким:

-сума на 26 вересня 2011 року 151 464,62 дол. США;

-річна база 360 днів у році;

-нараховані відсотки на 26 вересня 2011 року 7 081,15 дол. США;

-дата першого погашення 26 вересня 2011 року;

-кількість місяців 118;

-дата останнього погашення 16 червня 2021;

-відсоткова ставка з дати підписання додаткової угоди до дати закінчення кредитного договору 11,00%;

-щомісячний платіж з 26 вересня 2011 року по 26 травня 2021 року включно складає 2 196, 26 дол. США;

-останній платіж 13 червня 2021 року складає 2 195,89 дол. США;

-загальна сума внесків за весь період становить 265 479,75 дол. США, в тому числі: загальна сума кредиту 151 464,62 дол. США, загальна сума відсотків за користування кредитом 107 693,69 дол. США, сукупна сума платежів за надані супутні послуги на користь третіх осіб, повязаних із страхуванням 6 321, 44 дол. США.

В той же день ОСОБА_3 було підписано додатковий договір № 1 до договору поруки від 13 червня 2006 року, в якому зазначалося, що на момент укладення цього договору розмір боргових зобовязань, забезпечених порукою становить 158 545,77 грн.

Відповідно до п.п. 2.2.1 цього договору в разі зміни, в тому числі збільшення розміру боргових зобовязань та/ чи інших зобовязань боржника за кредитним договором після укладення цього договору, такі зобовязання забезпечуються порукою в їх повному розмірі без укладення будь-яких додаткових договорів до цього договору, а підписання Поручителем цього договору вважається попередньою згодою Поручителя на зміну умов Кредитного договору.

28 квітня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та позичальником ОСОБА_2 було укладено Додатковий договір № 2 до Кредитного договору № ML-400/127/2006 від 13 червня 2006 року, додатком № 1 до якого є Графік платежів, згідно з яким:

-сума на 28 квітня 2014 року 129 591,71 дол. США;

-річна база 360 днів у році;

-заборгованість за відсотками на 28 квітня 2014 року 79,19 дол. США;

-дата першого погашення 26 травня 2014 року;

-кількість місяців 86;

-дата останнього погашення 12 червня 2021 року;

-відсоткова ставка з 28 квітня 2014 року по 26 липня 2014 року 7,5%;

-відсоткова ставка з 26 липня 2014 року по 12 червня 2021 11,00%;

-щомісячний платіж з 28 квітня 2014 року по 26 липня 2014 року включно складає 1 851, 48 дол. США;

-щомісячний платіж з 26 серпня 2014 року по 12 червня 2021 року включно складає 2 194, 47 дол. США;

-загальна сума внесків за весь період становить 187 695,65 дол. США, в тому числі: загальна сума кредиту 129 591,71 дол. США, загальна сума відсотків за користування кредитом 58 103,94 дол. США;

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

З огляду на положення другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України можна зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15, від 29 березня 2017 року у справі № 6- 3087цс16 та до теперішнього часу є незмінною.

Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України в редакції 2004 року, яка була чинною на час звернення ОСОБА_4 до суду, висновок Верховного Суду України щодо застосування норм права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.1 і 2 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 26 червня 2014 року у розмірі 1 850,00 дол. США сплатив черговий платіж відповідно до графіку узгодженого сторонами, наступний термін сплати чергового щомісячного платежу припадав на 26 липня 2014 року, який позичальник не здійснив, а тому несплачена заборгованість вважається простроченою з 27 липня 2014 року (строк сплати чергового щомісячного платежу).

ОСОБА_4 звернувся з позовом до поручителя ОСОБА_3 03 лютого 2016 року та просив стягнути заборгованість за договором кредиту станом на 10 грудня 2015 року, де зазначаючи вимоги до останньої не врахував вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України та вищезазначеної правової позиції Верховного Суду України щодо застосування цієї правової норми.

В силу ч. 1 ст. 84 ЦПК України, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що клопотання відповідача ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Отже підлягає витребуванню в Акціонерному товаристві «ОТП Банк» письмові докази, а саме розрахунок заборгованості (тіло кредиту, проценти) в межах строку дії поруки ОСОБА_3, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням за кредитним договором від 13 червня 2006 року з подальшими змінами, внесеними додатковими угодами, відповідно до позовних вимог станом на 10 грудня 2015 року.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 7 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобовязані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня вручення ухвали.

Керуючись ст. ст. 83, 367 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Витребувати в Акціонерному товаристві «ОТП Банк» письмові докази, а саме розрахунок заборгованості (тіло кредиту, проценти) в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням за кредитним договором від 13 червня 2006 року з подальшими змінами, внесеними додатковими угодами, відповідно до позовних вимог станом на 10 грудня 2015 року.

Строк виконання ухвали до 27 березня 2019 року.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Л.М. Прокопчук

ОСОБА_5

Повний текст ухвали складений 15 березня 2019 року.