Дата документу 14.03.2019 Справа № 335/7406/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/7406/18 Головуючий у 1-й інстанції: Крамаренко І.А.
Провадження № 22-ц/807/1115/19 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Кочеткової І.В.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 у особі представника ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання у зв»язку з продовженням навчання,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітньої дочки у зв»язку з продовженням навчання.

В обґрунтування позову зазначила, що 13.10.2014р. рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя розірвано шлюб між її матір'ю ОСОБА_6 та її батьком ОСОБА_3. Відповідач сплачував аліменти з листопада 2014р. до травня 2018р. на її утримання на користь матері, так як вона перебуває на утриманні останньої. В травні 2018р. вона досягла повноліття, але навчається на ІІІ курсі Запорізького електротехнічного коледжу ЗНТУ, у зв'язку із чим потребує матеріальної підтримки. Матеріальну допомогу відповідач добровільно надавати відмовляється, хоча офіційно працевлаштований та має таку можливість. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_5 просила суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку до закінчення нею навчання.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти у розмірі ј частини з усіх видів доходів щомісячно з 26.06.2018 до закінчення навчання.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 у особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить змінити рішення в частині визначеного розміру щомісячної суми аліментів, визначивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 1800 грн. на місяць, починаючи з 26.06.2018р. до закінчення дочкою навчання - 30.06.2019р.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував на те, що позивачем не наведено жодних доводів про її потребу у отриманні аліментів саме у розмірі ј частини усіх доходів відповідача, а також доказів на підтвердження його матеріальної спроможності надавати таку матеріальну допомогу у визначеній судом сумі. Вважає, що з урахуванням наданих ним доказів про стан здоров»я членів його сім»ї, зокрема, неповнолітнього сина, він об»єктиво має можливість сплачувати на утримання дочки 1800 грн. щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зі змісту статті 274 ч. 4, п.1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, вбачається, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи у спорах про стягнення аліментів.

Даний спір підлягає під вказане визначення наведеної норми закону.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 частково визнав позовні вимоги, є працездатною особою, офіційно працює, має стабільний розмір доходу, а тому має можливість сплачувати аліменти на навчання повнолітньої дочки у розмірі ј частини усіх видів його доходу на період її навчання у навчальному закладі до 30.06.2019.

Проте, колегія суддів в повній мірі не може погодитись з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою відповідача ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції виданого 25.07.2007, актовий запис № 284.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5 виповнилося 18 років, однак вона продовжує навчання, є студентом третього курсу денної форми навчання Запорізького електротехнічного коледжу ЗНТУ, термін закінчення навчання 30 червня 2019 року, що підтверджується довідкою навчального закладу № 96/18.3 від 15.06.2018 (а.с. 6).

Відповідач ОСОБА_3 офіційно працевлаштований у АО «Мотор Січ», де отримує

регулярно заробітну плату, що підтверджується звітом про здійснення відрахування та виплати за період з 01.01.18 по 31.08.2018.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 від 31.01.2015, виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, відповідач ОСОБА_3 одружений.

Від другого шлюбу має сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_5, виданого Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції.

Згідно копії медичних документів, наданих відповідачем, його син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, має низку захворювань, у зв»язку з чим потребує лікування ( а.с. 32-35).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, сина, які продовжують навчатися слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (постанова Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15).

Проте, належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, пов»язаних з навчанням, які б обгрунтовували заявлений нею розмір аліментів, зокрема, вартості проїзду, проживання, харчування, вартості підручників, інших витрат, ОСОБА_5 до матеріалів справи не додала, визначивши суто декларативно розмір аліментів у ј частці від доходу батька.

Суд, визначаючи розмір аліментів у ј частці, вказував лише на продовження навчання ОСОБА_5 та її хронічні захворювання, у зв'язку із чим позивач потребує матеріальної допомоги.

Але потреба ОСОБА_8 у необхідності витрат на лікування не з»ясована судом, оскільки пов»язаних з лікуванням витрат позивач навіть на зазначила, обмежившись наданням медичних виписок про її діагностику, що не є беззаперечними підставами для задоволення вимог при визначенні розміру аліментів на навчання повнолітньої дитини у розмірі ј частки від доходу батька.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

У визначенні розміру аліментів у такому разі превалюють такі критерії як вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, інші витрати, пов»язані з навчанням. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 лютого 2016 року по справі №6-1296цс15.

За таких обставин, суд першої інстанції, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, які судом не доведені.

З огляду на наведене, аналізуючи всі обставини справи та надані на їх підтвердження докази, правові норми, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову в повному обсязі.

З відомостей про заробітну плату відповідача вбачається, що його середній місячний заробіток за вирахуванням податку і зборів, становить 13 000 грн. (а.с. 27). На його утриманні перебуває малолітній син від другого шлюбу, стан здоров»я якого також потребує значних витрат, про що свідчить медична виписка та висновки МРТ.

Відповідно до вищезазначеного та з урахуванням того, що позивачкою не надано розрахунку її витрат, пов'язаних з навчанням, та інших необхідних витрат, колегія суддів приходить до висновку, що остання не підтвердила свої потреби у отриманні аліментів саме у ј частці від заробітку відповідача, а останній не навів достатніх даних на користь визначення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1800 грн.

Отже, з урахуванням всіх вищезазначених обставин, колегія вважає, що буде достатнім та справедливим розмір аліментів у 1/6 частці від всіх видів доходу відповідача, що з урахуванням розміру його заробітку буде становити приблизно 2 200 грн. щомісячно, що буде навіть перевищувати прожитковий мінімум на працездатну особу, встановлений з 01.01.2019р.

Врахувавши всі вище перелічені обставини, колегія вважає, що у відповідності до положень п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів слід змінити, зменшивши розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів доходу відповідача на період навчання доньки у навчальному закладі до 30.06.2019 р..

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 - 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 у особі представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2018 року в частині стягнутого розміру аліментів змінити, зменшивши щомісячний розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частини доходів відповідача.

Вважати стягнутим з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) аліменти у розмірі 1/6 частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 26.06.2018 року на період навчання, але не більше як до досягнення 23 років.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково

Постанова прийнята, складена та підписана 14 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: