Справа №162/735/18
Номер провадження 2/162/20/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гладіч Н.І.,

за участю секретаря Пилипчук Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, про позбавлення останього батьківських прав відносно їхньої неповнолітньої доньки: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В поданому до суду позові зазначає, що 25 червня 2011 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з ОСОБА_2 не склалось та, відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 грудня 2013 року справа №372/5852/13-ц, шлюб між ними було розірвано.

Вказала, що дочка проживє разом з нею і знаходиться на її утриманні. З 2012 року відповідач з дочкою не бачився, життям та здоров'ям дитини не цікавився, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. Крім цього, вказала, що з 2012 року втратила будь-який контакт з відповідачем. Позивачу невідоме місце перебування відповідача.

Також вказала, що з метою захисту прав та інтересів дитини Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його малолітньої доньки - ОСОБА_1.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 - не з'явилась. У поданому до суду клопотанні вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити. Розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомив, не заявив клопотання про відкладення розгляду справи та не подав відзиву на позовну заяву.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області, як орган опіки та піклування, в судове засідання не з'явився. В поданому до суду клопотанні позовні вимоги ОСОБА_1 щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 по відношенню до його малолітньої дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Статтею 18 Конвенції про права дитини регламентовано, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до вимог частин 1 і 2 ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У дослідженій судом довідці, виданої Дошкільним навчальним закладом (ясла-садочок) комбінованого типу "Зірочка" та педагогічній характеристиці на ОСОБА_3 зазначається, що матір вихованки ДНЗ "Зірочка" ОСОБА_3 займається вихованням своєї дитини, приводить і забирає дитину з садка, відвідує батьківські збори. Батько участі у вихованні дитини не бере.

Із наданої суду характеристики ОСОБА_3, учениці 1-Б класу НВК СЗОШ І-ІІІ ст. №5, виданої класним керівником ОСОБА_4 вбачається, що батько - ОСОБА_2 шкільним життям доньки не цікавився, на батьківські збори - не з'являвся.

Відповідно до довідки про неотримання аліментів Любешівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області у період з 21 березня 2017 року по 17 серпня 2018 року ОСОБА_1 не отримувала аліменти з ОСОБА_2.

З висновку Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, як органу опіки та піклування, вбачається, що є доцільним позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 по відношенню до його малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою захисту законних прав та інтересів дитини.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійнго життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Дослідженні в судовому засіданні докази повністю узгоджуються між собою, а тому оцінка їх, як в цілому, так і кожного окремо, на глибоке переконання суду, беззаперечно підтверджують факт невиконання відповідачем ОСОБА_2 своїх батьківських обов'язків по вихованню дочки.

Крім того, неявка відповідача ОСОБА_2 в судові засідання без поважних причин, який був повідомлений про дату, час та місце проведення таких судових засідань, на глибоке переконання суду, свідчить про небажання відповідача заперечувати проти позову належними та допустимими доказами, доводити суду ті обставини, що свідчать про належне виконання ним батьківських обов'язків, та на думку суду, свідчать про байдужість відповідача до долі своєї дочки.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 свідомо не виконує своїх батьківських обов'язків, а тому є всі підстави для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки.

Суд відповідно до ст.141 ЦПК України стягує з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати у виді судового збору в розмірі 704,80 гривень.

На підставі ст.ст.150, 164 СК України, керуючись ст.ст. 5, 12, 76, 81, 141, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що слід зробити відмітку в Книзі реєстрації народжень в актовому записі №257 від 10 серпня 2011 року, здійсненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції у Київській області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок понесених та документально підтверджених судових витрат.

Копію рішення після набрання ним законної сили скерувати до Обухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Любешівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: