Ухвала

14 березня 2019 року

м. Київ

справа № 642/968/16-ц

провадження № 61-134ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 14 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мороз Галина Іванівна, про захист цивільного права громадянки ОСОБА_1 шляхом визнання договору дарування, укладеного замість договору довічного утримання, під впливом обману, недійсним та визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на вказану квартиру.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 14 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2018 року, в задоволенні позову відмовлено.

01 січня 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 14 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, яке обґрунтував тим, що в судовому засіданні апеляційного суду 31 травня 2018 року було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, оскаржувана постанова апеляційного суду не була своєчасно направлена ні йому, ні ОСОБА_1 З моменту закінчення розгляду справи в апеляційному суді у його житті відбулися негативні події, пов'язані з тяжкою хворобою, лікуванням та доглядом за матір'ю - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і лише після смерті матері він повернувся до міста Харкова. Оскаржувану постанову апеляційного суду від 31 травня 2018 року він отримав лише 27 грудня 2018 року.

На підтвердження наведених доводів заявником було надано відповідні докази, а саме копії довідки комунальної Лубенської центральної міської лікарні від 06 червня 2018 року, акта сектору по роботі з ОСН М/Р № 6 Лубенської міської ради Полтавської області від 12 вересня 2018 року, довідки Лубенсько-комунального Житлово-експлуатаційного управління від 12 вересня 2018 року, свідоцтва про смерть ОСОБА_6 від 16 жовтня 2018 року, договору-замовлення про організацію проведення поховання від 16 жовтня 2018 року, заяви про видачу судових рішень від 27 грудня 2018 року, журналу видачі копій судових документів у цивільних та адміністративних справах.

Ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2019 року визнано підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 14 листопада 2017 року та постанови Апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2018 року за клопотанням представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - заявнику слід було подати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку та наданням відповідних доказів, а також надати квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору, та встановлено строк для виправлення вказаних недоліків десять днів з дня вручення цієї ухвали, і роз'яснено заявнику про наслідки невиконання ухвали суду.

Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, за ідентифікаторами поштового відділення 847 та 855, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали вказану ухвалу 28 січня 2019 року.

05 лютого 2019 року на виконання вимог ухвали ОСОБА_1 подано засобами поштового зв'язку квитанцію про сплату судового збору та заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, яка обґрунтована тим, що вона є людиною похилого віку (80 років), потребує постійної сторонньої допомоги, хвора на цукровий діабет та ниркову недостатність, допомагають їй працівники територіального центру надання соціальних послуг Холодногірського району міста Харкова, де вона перебуває на надомному обслуговуванні з 06 червня 2005 року. Виготовлення усіх процесуальних документів та правову допомогу вона отримує від представника - ОСОБА_2 У її представника ОСОБА_2 також сталася біда в житті, він безпосередньо брав участь у лікуванні, утриманні та догляді за хворою матір'ю, яка померла наприкінці 2018 року. Оскаржувана постанова апеляційного суду від 31 травня 2018 року виготовлена 05 червня 2018 року, однак до цього часу вона її не отримувала, оскільки стан її здоров'я значно погіршився. Саме з цих підстав вона та її представник не змогли своєчасно подати касаційну скаргу.

На підтвердження наведених доводів ОСОБА_1 надано відповідні докази, а саме копії довідок Територіального центру соціального обслуговування Ленінського району міста Харкова від 03 лютого 2016 року № 127 та Територіального центру соціального обслуговування Холодногірського району міста Харкова від 26 січня 2017 року № 78, медичні висновки Комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська поліклініка № 24» від 15 січня 2016 року № 155, від 29 січня 2016 року № а-6, від 06 січня 2017 року № 54 та від 12 січня 2017 року № А-5.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

ЄСПЛ вказав, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»).

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова апеляційного суду від 31 травня 2018 року надіслана до реєстру 06 червня 2018 року, зареєстрована - 07 червня 2018 року, а оприлюднена - 12 червня 2018 року. Постанова Апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2018 року прийнята у відкритому судовому засіданні за результатами розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

Наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки вони не містять розумних пояснень щодо пропуску строку звернення з касаційною скаргою. ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_2 не надано належних доказів на підтвердження того, що судом апеляційної інстанції їм не було надіслано копії оскаржуваної постанови (довідка суду). Разом з цим, з наданих представником ОСОБА_2 копії акта сектору по роботі з ОСН М/Р № 6 Лубенської міської ради Полтавської області від 12 вересня 2018 року та довідки Лубенсько-комунального Житлово-експлуатаційного управління від 12 вересня 2018 року не вбачається, з якого саме часу він проживав зі своєю матір'ю за адресою: АДРЕСА_2 та проводив постійний догляд за нею, який був характер цього догляду, чи перешкоджала ця обставина своєчасно подати касаційну скаргу. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення. Враховуючи, що представництво інтересів заявника здійснювалося іншою особою ОСОБА_2.), її похилий вік та наявність у неї захворювань не можна віднести до об'єктивно непереборних обставин, що унеможливили дотримання вимог законодавства при оскарженні судових рішень протягом тривалого періоду часу (понад шість місяців). Інших підстав поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження заявником не наведено.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов'язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»).

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Оскільки наведені у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень підстави для поновлення строку на касаційне оскарження є неповажними, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 393, пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 14 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2018 року, наведені у заяві ОСОБА_1, неповажними.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 14 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мороз Галина Іванівна, про захист цивільного права громадянки ОСОБА_1 шляхом визнання договору дарування, укладеного замість договору довічного утримання, під впливом обману, недійсним та визнання права власності на квартиру.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук