Справа № 615/467/17
Провадження № 2/615/32/19
УХВАЛА

12 березня 2019 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Товстолужського О.В.,

при секретареві Неділько І.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про стягнення заробітної плати за виконану роботу понад встановлений трудовим договором час, стягнення середнього заробітку за час затримки здійснення розрахунку при звільненні, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку із затримкою видачі трудової книжки, зобов'язання змінити запис в трудовій книжці про дату звільнення з роботи та поновлення на роботі,

в с т а н о в и в:

12 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про поновлення на роботі та виплату за час вимушеного прогулу.

Після уточнень в позові зазначено, що ОСОБА_1 з червня 2014 року по день свого звільнення працювала у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5. За цей час ОСОБА_1 отримувала заробітну плату в неповному обсязі, так як працювала згідно графіку роботи з 08:00 години до 08:00 години добу через дві, що не було передбачено в трудових угодах, тобто по 24 години 2-3 дні на тиждень або 28 чи 72 години на тиждень. Заробітну плату ОСОБА_1 отримувала з розрахунку мінімальної заробітної плати, в період з червня 2014 року по 31.03.2017 року.

Також в позові зазначено, що в червні 2014 року, позивачем було підписано та подану заяву про прийом на роботу касиром до супермаркету «Норма», жодних трудових угод не було укладено, оскільки позивач надала свою трудову книжку і влаштовувалась на постійне місце роботи. 09.03.2017 року ОСОБА_1 вимушена була піти на лікарняний, в звязку з різким погіршенням свого здоровя та необхідністю термінового оперативного втручання. Лікарняні листи, що засвідчували час її хвороби, були надані відповідачу 27.03.2017 року. Після цього, роботодавець повідомив їй, що місце касира зайняте іншою людиною і позивачу потрібно звільнитись за власним бажанням, а за незгоди він звільнити її за статтею «прогул». 28.03.2017 року позивач звернулась до відповідача із вимогою допустити її до роботи, проте останній цього не зробив. Після звернень до компетентних органів, відповідач 10.04.2017 року віддав ОСОБА_1 трудову книжку із записом про звільнення від 31.03.2017 року в звязку з нібито закінчення строку трудового договору. З наказом про звільнення, на вимогу позивача, її не було ознайомлено.

Позивач вимагає:

1.Стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.06.2014 року по 31.03.2017 року в розмірі 32 438 грн. 80 коп.;

2.Стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на її користь середній заробіток за весь час затримки здійснення розрахунку при звільненні по день поновлення на посаді;

3.Стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на її користь суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27.03.2017 року по день поновлення на посаді;

4.Зобовязати фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 внести запис до її трудової книжки про прийняття її на роботу з 01.06.2014 року;

5.Зобовязати фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 сплатити всі належні платежі, що стосуються її офіційного працевлаштування за період з 01.06.2014 року по 12.02.2016 року для зарахування трудового стажу;

6.Поновити її на посаді касира торгівельного залу супермаркет «Норма» у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

В судовому засіданні представником позивача ОСОБА_3 було подано заяви про:

- залучення до участі у справі в якості третіх осіб Головне управління Держпраці в Харківській області та Головне управління Фіскальної служби України в Харківській області;

- виклик свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12;

- збільшення позовних вимог.

Представник відповідача заперечив проти задоволення даних клопотань.

Суд, дослідивши заяви та вислухавши сторін, прийшов до висновку, що зазначені заяви необхідно залишити без розгляду.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 25.02.2019 року було розглянуто:

- заяву про залучення до участі у справі в якості третіх осіб Головне управління Держпраці в Харківській області та Головне управління Фіскальної служби України в Харківській області,

- заяву про виклик свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 відмовити.

- заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 25.02.2019 року.

Вищезазначеною ухвалою в задоволенні даних клопотань було відмовлено.

Так, представником в судовому засіданні знову було подано аналогічні заяви, з тими самими вимогами та з тих самих підстав.

В обґрунтування можливості розгляду заяв та клопотань, які вже були вирішені судом ухвалою від 25.02.2019 року, представник позивача навів номери декількох цивільних проваджень, які на думку представника позивача свідчать про іншу позицію головуючого у справі в питанні визначення стадії провадження у цивільній справі.

Суд вважає, що таке обґрунтування не є підставою для задоволення вищезазначених заяв і клопотань сторони позивача, оскільки період розгляду з початку до вирішення справ по суті відноситься до часу, коли зміни до Цивільного процесуального кодексу України від 15.12.2017 року вже набули чинності.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

В той же час, у відповідності до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Від початку розгляду справи позивач користувалась послугами декількох представників-фахівців в галузі права.

09.10.2017 року, 25.02.2019 року та 12.03.2019 року судом розглянуті заяви про уточнення позовних вимог. Крім того, вирішені питання про проведення судово-почеркознавчої експертизи та за клопотанням позивача витребувані у відповідача докази.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 09.10.2017 року справу призначено у відкрите судове засідання, а відтак відбувається її розгляд по суті.

Представник позивача ОСОБА_3 підтвердив, що вимоги заяв поданих ним 12.03.2019 року повністю аналогічні тим, які подані позивачем за участю представника позивача адвоката ОСОБА_2

Оскільки ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 25.02.2019 заяви позивача були вирішені, аналогічні за змістом заяви представника позивача ОСОБА_3 підлягають залишенню без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України, головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обовязків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та обєктивного зясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Керуючись ч. 2 ст. 214, ст.ст. 222, 258-260, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяви представника позивача ОСОБА_3 від 12.03.2019 року про:

- залучення до участі у справі в якості третіх осіб Головне управління Держпраці в Харківській області та Головне управління Фіскальної служби України в Харківській області;

- виклик свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12;

- збільшення позовних вимог залишити без розгляду, як такі, що були вирішені судом ухвалою від 25 лютого 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Товстолужський