ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: №22-ц/891/395/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Прушинська О.В.,

представник позивача ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 12 вересня 2018 року у складі судді Дорошинської В.Е. у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: Комунальне підприємство «Дніпровський» виконавчого комітету Херсонської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири,

В С ТА Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: КП «Дніпровський» виконавчого комітету Херсонської міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири.

10 серпня 2018 року ОСОБА_5звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що відповідач всіляко ухиляється від відшкодування заподіяної шкоди, має заборгованість з оплати комунальних послуг і на її думку ці обставини свідчать про фінансові труднощі відповідача, що у подальшому може призвести до невиконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, у зв»язку із чим просила накласти арешт на належну ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 вересня 2018 року заяву задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, належну ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 08.09.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом м. Херсона Новіковою Л.В.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3, діючи від імені ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 доводи апеляції не визнала, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як ухвалена у відповідності до матеріалів справи та вимог процесуального закону.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з наявності обґрунтованого припущення про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що 02 квітня 2017 року в результаті недбалого ставлення до внутрішніх мереж своєї квартири, а саме пролиття води з труби опалення у квартирі АДРЕСА_1, в якій зареєстрована ОСОБА_4, була затоплена належна їй квартира АДРЕСА_2. Внаслідок залиття квартира не може використовуватися за призначенням та потребує термінового ремонту, оскільки мешкати в ній стало неможливо і згідно зі зведеним кошторисним розрахунком від 14 листопада 2017 року вартість проведення ремонту становить 11949,00 грн. Необхідність здійснення забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить виконання рішення суду у разі його задоволення.

Враховуючи предмет і підстави позову, розмір заподіяної шкоди, якій просить стягнути позивач, що є в рази меншим у порівнянні з вартістю квартири, з огляду на відсутність у заяві про забезпечення позову вагомих обґрунтувань необхідності застосування заходів забезпечення позову саме у виді накладення арешту на квартиру відповідача, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову у визначений позивачем спосіб.

Також не містить в собі обґрунтувань необхідності застосування заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на квартиру відповідача і відзив на апеляційну скаргу.

Крім того, застосований судом вид забезпечення позову - накладення арешту на квартиру відповідача не можна визнати співмірним заявленим вимогам, оскільки ціна позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у сукупності складає 36010,05 грн, в той час як ціна квартири, на яку накладено арешт складає 539116,00 грн, що підтверджується звітом про незалежну оцінку ринкової вартості однокімнатної квартири, наданого ТОВ ПКФ «Ізумруд».

За таких обставин визначені законом підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну відповідачу квартиру відсутні.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що судове рішення, як таке, що постановлено з порушенням норм права, в силу вимог ст. 376 ЦПК України слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, - задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 12 вересня 2018 року скасувати та ухвалити нову.

В задоволені заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_4 на праві власності квартиру АДРЕСА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Дата складання повного тексту постанови - 04 березня 2019 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська