У Х В А Л А

12 березня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Данилової О.О., із секретарем Лептугою С.С., розглянувши клопотання ОСОБА_1 на апеляційне оскарження ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2013 року та ухвали того ж суду від 30 серпня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики визнано мирову угоду, укладену сторонами та надану суду. Провадження у справі закрито. Ухвалою того ж суду від 30 серпня 2013 року встановлено спосіб та порядок виконання ухвали від 26 червня 2013 року.

3 січня 2019 року до Миколаївського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвали від 26 червня та 30 серпня 2013 року.

15 лютого 2019 року апелянтом подані заяви про поновлення строку на оскарження ухвал суду. В заявах ОСОБА_1 посилається на те, що про розгляд справи не повідомлялась, участі у судових засіданнях 26 червня 2013 року та 30 серпня 2013 року особисто не приймала, про наявність ухвал їй стало відомо у грудні 2018 року, а діюче на той час процесуальне законодавство не передбачало обмежень в оскарженні ухвал в залежності від дати їх постановлення.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 1 березня 2019 року питання про поновлення строку на апеляційне оскарження винесено на розгляд в судове засідання. Явку сторін визнано обов'язковою.

Виходячи зі змісту статей 354, 366 ЦПК питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції вирішується судом у складі судді-доповідача.

В судове засідання апеляційного суду з'явились позивач ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_1 Особу позивача та відповідачки встановлено за їх паспортами.

При вирішенні питання про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвал від 26 червня та 30 серпня 2013 року , суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду та вирішення справи.

Отже при вирішенні питання про строки оскарження ухвал від 26 червня та 30 серпня 2013 року застосуванню підлягають норми ЦПК в редакції, чинній на час подання апеляційних скарг.

Згідно з частиною 1 статті 354 ЦПК апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання повного судового рішення).

Правилами частин 2, 3 статті 354 ЦПК передбачені умови, за яких пропущений строк на апеляційне оскарження може бути поновлено, а також обмеження у застосуванні цих правил - випадки, передбачені частиною 2 статті 358 ЦПК.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного судового рішення.

Одним з виключень з цього правила є подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи.

Зі змісту цієї норми вбачається, що підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення є встановлення того факту, що сторона не приймала участі у судовому засіданні внаслідок неповідомлення її про час та місце судового засідання.

Поряд зі спеціальними нормами, що регулюють строки апеляційного оскарження, суд має застосовувати загальні засади цивільного судочинства, конституційні принципи та норми міжнародного права, передбачені, зокрема, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) та запроваджені Європейським судом з прав людини - верховенство права, право на доступ до суду та принцип правової визначеності.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Складовою конституційного права особи на судовий захист є право на скарження судових рішень, зокрема, у судах апеляційної інстанції (стаття 55 Конституції України).

Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).

Дійсній реалізації права особи на судовий захист (доступ до суду) сприяє запроваджена національним законодавством система норм, що дозволяють суду за певних обставин поновлювати строки на оскарження судових рішень.

Отже, поновленням строку на апеляційне оскарження особі забезпечується право на реальний доступ до суду та дійсний судовий захист.

Разом з тим, Європейський суд в своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що у випадках, коли строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та з підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити складову принципу верховенства права - принцип юридичної визначеності (res judicata), тобто принципу остаточності рішення.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення тільки тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового рішення. Повноваження судів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства. Відхід від цього принципу можливий лише, коли він зумовлений обставинами особливого та непереборного характеру. При цьому суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення, встановивши, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata (справа «Устименко проти України», остаточне рішення від 29 січня 2016 року, пункти 46,47; справа «Рябих проти Росії», судова постанова від 24 липня 2003 року, пункти 51,52; справа «Пономарьов проти України», рішення від 3 квітня 2008 року, пункт 41).

Однак обмеження щодо прийняття скарги на судове рішення не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (справа «Мушта проти України», остаточне рішення від 18 лютого 2011 року, пункт 37).

З матеріалів цивільної справи вбачається, що питання про відкриття провадження у справі вирішувалось суддею Заводського районного суду м.Миколаєва 14 червня 2013 року. Справу призначено до попереднього розгляду на 25 червня 2013 року (а.с.1), а згодом відкладено на 26 червня того ж року.

Відомості про направлення відповідачці копії позовної заяви, а також повідомлень про час та місце судових засідань - відсутні.

Адреса ОСОБА_1, зазначена в позовній заяві (АДРЕСА_1), не відповідає ані місцю фактичного проживання відповідачки, ані місцю її реєстрації. Така адреса відповідачці невідома.

Позивач ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції не зміг пояснити джерело інформації щодо зазначеного ним місця проживання ОСОБА_1

Вимоги частини 2 статті 122 ЦПК, в чинній на той час редакції (2004), суддею не виконані.

Відповідно до журналу судових засідань та технічного запису судового процесу 26 червня 2013 року (а.с. 57,58, сторінка 3 обкладинки справи ) сторони приймали участь у судовому засіданні особисто.

Проте, в порушення частини 3 статті 163 ЦПК 2004 року суд не встановив особи тих, хто з'явився, за документами, що посвідчують особу (паспорт, посвідчення тощо).

Судове засідання 30 серпня 2013 року щодо розгляду заяви ОСОБА_2 про встановлення способу та порядку виконання ухвали від 26 червня 2013 року (а.с.60) не проводилось у зв'язку з відсутністю сторін.

Судові повідомлення про розгляд справи сторонам не направлялись.

Заява від імені ОСОБА_1 про розгляд заяви у її відсутності не має засвідчення особи, яка її надала до суду, а також реквізитів вхідної кореспонденції (а.с.61).

Копії ухвал суду від 26 червня та 30 серпня 2013 року відповідачці не направлялись.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснила, що з ОСОБА_2 не була знайома, бачить його вперше, жодних спорів з ним не мала, про судовий розгляд його вимог не повідомлялась, участі в жодних судових засіданнях не приймала.

Водночас ОСОБА_1 пояснила, що квартира (новобудова без оздоблювальних робіт) була придбана під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4 для подальшого забезпечення житлом їх дітей. Всіма питаннями щодо майна сім'ї займався чоловік, бо вона мала п'ятьох дітей, з яких молодший був немовлям. Зі слів чоловіка знала, що житлом тимчасово користуються його знайомі, які несуть витрати на його утримання. У зв'язку з розірванням шлюбу з ОСОБА_4 та необхідністю поділу спільного майна, у грудні 2018 року вона дізналась про те, що зареєстрована на її ім'я квартира без її відома передана у власність сторонній особі.

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась з заявою про порушення кримінальної справи за фактом шахрайського заволодіння її майном.

Відповідні відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.151,152).

Позивач ОСОБА_3, всупереч твердженням відповідачки, підтвердив знайомство з ОСОБА_1 та її чоловіком, та її участь у судовому засіданні 26 червня 2013 року.

Проте на питання суду щодо конкретних обставин участі ОСОБА_1 у розгляді справи чи вчинення інших процесуальних дій, ОСОБА_3 або відповідав односкладно («так», «ні», «не пам'ятаю»), або ухилявся від відповіді. Обставини участі ОСОБА_1 в укладенні мирової угоди він викладав суперечливо (місце, час, виготовлення тексту тощо), та підтвердив, що спірні майнові питання вирішував з ОСОБА_4, а з 2013 року розпоряджається квартирою на власний розсуд.

Встановивши зазначені обставини, та виходячи з обмеження кола питань, які вирішуються на стадії поновлення строку на оскарження, суд не може достеменно ідентифікувати особу, яка приймала участь у судовому засіданні 26 червня 2013 року, та яка подала заяву про розгляд справи 30 серпня 2013 року у її відсутності.

Проте допущені судом першої інстанції порушення процесуальних норм, встановлені суперечності та сумніви щодо дійсності відомостей, які містить справа, мають компенсуватись наданням ОСОБА_1 можливості оскаржити судові рішення.

За обставин, на які посилається апелянт, поновлення строку на оскарження може бути єдиним способом на захист своїх прав, а обмеження цього права строком, передбаченим частиною 2 статті 358 ЦПК, є такою мірою обмеження, яка порушує саме право заявника на справедливий судовий розгляд.

Сумніви в забезпеченні права ОСОБА_1 на доступ до суду в суді першої інстанції, як причина поновлення строку на оскарження, на думку суду, виправдовують втручання в принцип юридичної визначенності (res judicata) з розумним ступенем пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

При цьому суд враховує й те, з поновленням строку на оскарження ухвал суду апеляційному розгляду підлягає не рішення суду по суті спору, а вчинення судом процесуальних дій, зокрема, щодо закриття провадження у справі.

Отже, строк на апеляційне оскарження ухвали Заводського районного суду м.Миколаєва від 26 червня 2013 року та ухвали того ж суду від 30 серпня 2013 року підлягає поновленню відповідно до статті 354 ЦПК, що відповідає фундаментальним принципам цивільного судочинства (верховенство права, право на доступ до суду) та за конкретних обставин справи є пропорційним втручанням в принцип юридичної визначеності.

Керуючись статтею 354, 368 ЦПК, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2013 року та ухвали того ж суду від 30 серпня 2013 року.

Головуючий О.О. Данилова