Номер провадження: 22-ц/813/6837/19
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Єршової Л.С., повний текст рішення складений 24 червня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на неповнолітню дитину.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 17 жовтня 1998 року між нею та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрація актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 01.07.2005 р.

За час перебування в шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області 11 жовтня 2002 року.

Сторони проживають з відповідачем окремо, дочка проживає разом з нею, вона ніде не працює та не має жодних доходів.

Відповідач будучи батьком дитини, не надає кошти на утримання дитини, уникає будь-якої матеріальної допомоги, своїх обов`язків з виховання дитини не виконує, проте має задовільний стан здоров`я і отримує дохід високою рівня, оскільки працює моряком та постійно перебуває в рейсах, аліментів відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає та має можливість сплачувати аліменти на дочку.

На підставі викладеного, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 30000 грн., щомісяця з їх подальшою відповідною індексацією, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дочкою повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 ; стягнути додаткові понесені витрати на оплату навчання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 9110 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти за період з 01.10.2018 року по 18.04.2019 року у розмірі 5000 гривень щомісячно. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 у розмірі 9110 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. Допущене негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити в частині стягнення аліментів, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти за період з 01.10.2018 року по 18.04.2019 року у розмірі 30 000 гривень щомісячно, посилаючись на те, що рішення суду є необґрунтованим та таким, що постановлено при неповноті та неправильності установлення судом обставин, які мають значення для справи.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом в рішенні не наведено жодного розрахунку, чим керувався суд при визначенні аліментів в розмірі 5 000 гривень, а визначений розмір свідчить про те, що судом не були враховані положення ст. 182 СК України, яка регулює обставини, які суд має враховувати при визначенні розміру аліментів.

Також, не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 , представник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/2 частини прожиткового мінімуму, встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» та Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» для щомісячного утримання дітей віком з 6 до 18 років, з урахуванням інфляції починаючи з 01.10.2018 року по 18.04.2019 року включно, в інший частині позову відмовити, посилаючись на те, що судом неповно з`ясовані та не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими та неправильне застосування норм матеріального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги, ОСОБА_3 , представник ОСОБА_2 зазначає, що суд не врахував аргументацію представника відповідача і без жодних обґрунтувань призначив обов`язкові щомісячні аліменти в розмірі 5 000 гривень.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , представник ОСОБА_2 зазначає, що апелянтом ОСОБА_1 не зазначено та не доведено, які витрати вона несе щомісячно, утримуючи дитину, на підтвердження заявленої суми, адже найголовнішою причиною призначення аліментів є потреба в них саме дитини.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 до суду надано не було.

У відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , під час перебування у шлюбі, який зареєстровано 17.10.1998 року Відділом РАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис 336, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька - ОСОБА_4 , свідоцтво про народження (повторне) серії НОМЕР_3 , видане Відділом РАГС Іллічівського міського управління юстиції, актовий запис 191.

ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю.

При цьому судом враховане, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 досягла повноліття.

Позивачем надано до суду медичні документи дитини, з якої вбачається, що дитина має хронічну хворобу - бронхіальну астму, однак позивачем не заявлялись вимоги щодо стягнення додаткових витрат на лікування дитини.

Також судом вірно зазначено, що ОСОБА_1 не довела, що вона не працює з причин, що не залежать від її бажання (стан здоров`я, необхідність догляду за інвалідом тощо).

Відомостей щодо сукупного доходу відповідачем до суду надано не було, також у суду відсутні відомості щодо сплати відповідачем аліментів на користь інших осіб.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на неповнолітню дитину, суд виходив з того, що відповідач має дійсні документи, які підтверджують його можливість працювати в іноземних компаніях, відповідач не заперечував, що працює моряком, враховуючи відомості щодо перетинання ним кордону та довідки про значні витрати, які він здійснює з особистих банківських карток, враховуючи, що дохід особи, яка працює моряком дійсно є мінливим, суд стягнув з відповідача суму аліментів у розмірі 5000 грн. щомісячно.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів, судом був врахований встановлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум, який встановлений на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 року у розмірі 2027 грн.

У відповідності до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 навчається в Одеському національному медичному університеті на контрактній формі навчання та досягла наприкінці першого року навчання у ВНЗ повноліття. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, за перший рік навчання доньки (навчальний рік 2018-2019) ОСОБА_1 сплачено 18220,00 грн.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції повно та всебічно з`ясувавши всі обставин, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень підтвердженими наданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти за період з 01.10.2018 року по 18.04.2019 року у розмірі 5000 гривень щомісячно, а також додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 у розмірі 9110 гривень.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом в рішенні не наведено жодного розрахунку, чим керувався суд при визначенні аліментів в розмірі 5 000 гривень, а визначений розмір свідчить про те, що судом не були враховані положення ст. 182 СК України, яка регулює обставини, які суд має враховувати при визначенні розміру аліментів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки визначаючи розмір аліментів, суд на законних підставах виходив з норм Сімейного кодексу України та закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік».

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 про те, що суд не врахував аргументацію представника відповідача і без жодних обґрунтувань призначив обов`язкові щомісячні аліменти в розмірі 5 000 гривень, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідач не заперечував, що працює моряком, має документи, які підтверджують його можливість працювати в іноземних компаніях та з урахуванням мінливого доходу, а також того, що відповідач не надав суду відомостей щодо його доходу, та за відсутністю відомостей щодо сплати відповідачем аліментів на користь інших осіб, суд на законних підставах стягнув з відповідача аліменти у розмірі 5 000 гривень.

Інші доводи апеляційної скарги також не є суттєвими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Нових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції надано не було.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судових рішень, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційних скарг є безпідставними, всі доводи були розглянути судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правові оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційні скарги і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

РішенняПриморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 25 листопада 2019 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра