П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 березня 2019 року місто Київ

справа № 360/2091/18

апеляційне провадження № 22-ц/824/3653/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Бородянського районного суду Київської області у складі судді Унятицького Д.Є. від 6 грудня 2018 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 20 листопада 2014 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 20 511 грн. 15 коп. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 4 червня 2018 року утворилась заборгованість в сумі 11 919 грн. 95 коп., яка складається із: заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 4 182 грн. 51 коп., пені та комісії в сумі 7 737 грн. 44 коп.

Ураховуючи викладене, АТ КБ "ПриватБанк" просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 11 919 грн. 95 коп.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 6 грудня 2018 року у задоволенні позову АТ КБ "ПриватБанк" відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі АТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Скаржник зазначає, що суд безпідставно дійшов висновку про відсутність у відповідача заборгованості по сплаті процентів та пені.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечує проти її задоволення, оскільки взяті на себе зобов'язання за кредитним договором нею були виконані, а тому банком безпідставно нараховувалися проценти та пеня.

Представник АТ КБ "ПриватБанк" - Штронда А.М. в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 20 листопада 2014 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої остання отримала кредит у розмірі 20 511 грн. 15 коп. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 30 листопада 2016 року.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 кредитних зобов'язань, 19 лютого 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за генеральною угодою від 20 листопада 2014 року у розмірі 22 057 грн. 09 коп., яка скалатається з: залишку заборгованості за кредитом у розмірі 15 867 грн. 32 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 1 750 грн. 43 коп.; пені та комісії у розмірі 1 673 грн. 45 коп.; штрафу у розмірі 2 765 грн. 89 коп.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста КиївГоловного територіального управління юстиції у місті Києві Полісмаком О.О. від 4 жовтня 2016 року, в рамках примусового виконання виконавчого напису від 19 лютого 2016 року, звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_2

Так, на виконання вказаної постанови державного виконавця у період з 15 листопада 2016 року по 15 січня 2018 року із заробітної плати ОСОБА_2 проводились відрахування у розмірі 20 %.

22 січня 2018 року виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 19 лютого 2016 року закінчено у зв'язку з фактичним виконанням.

Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 4 червня 2018 року, у відповідача утворилась заборгованість за період з 20 листопада 2014 року по 4 червня 2018 року в сумі 11 919 грн. 95 коп., яка складається із: заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 4 182 грн. 51 коп., пені та комісії в сумі 7 737 грн. 44 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.

Як убачається з матеріалів справи,за умовами генеральної угоди від 20 листопада 2014 року сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 24 місяці - 30 листопада 2016 року включно.

Відтак, у межах строку кредитування до 30 листопада 2016 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця.

При цьомуправо кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Таким чином, встановивши, що внаслідок прострочення ОСОБА_2 виконання грошового зобов'язання за генеральною угодою, банк зажадав дострокового виконання зобов'язання та звернувся до приватного нотаріусу із заявою про вчинення виконавчого напису, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що АТ КБ "ПриватБанк" не мало право нараховувати проценти та пеню до повного погашення заборгованості за кредитом, а тому такі вимоги банку задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на жодну з обставин, які судом першої інстанції не були встановлені або були встановлені неправильно та фактично зводяться до незгоди із рішенням суду, а тому не заслуговують на увагу і відхиляються судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Рішення Бородняського районного суду Київської області від 6 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 11 березня 2019 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова