Постанова

Іменем України

13 березня 2019 року

м. Київ

справа № 330/1341/16-ц

провадження № 61-24970св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 12 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Полякова О. В., Спас О. В., Кухаря С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_4 кошти за поставлений ним товар у розмірі 18 665,00 грн

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідно до договору купівлі-продажу він здійснив поставку меблів та кухонного устаткування на загальну суму 18 665,00 грн за адресою проживання відповідача, проте остання не оплатила їх вартість.

На його неодноразові усні вимоги з проханням сплатити кошти за поставлений товар та письмову вимогу від 29 червня 2016 року ОСОБА_4 не реагує.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 08 листопада 2016 року у складі судді Куценко О. В. у задоволенні позову фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено факту пред`явлення вимоги від 29 червня 2016 року про оплату боргу за поставлений товар, у зв'язку з чим відмовив у позові.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 12 квітня 2017 року рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 08 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 18 665,00 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивовано доведеністю позивачем виконання умов договору на поставку меблів та відмовою відповідача сплатити кошти за їх поставку.

Короткий зміст касаційної скарги

У серпні 2017 року ОСОБА_5 подала касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду, справу направити на новий судовий розгляд.

Касаційна скарга аргументована тим, що суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні спору.

Позивач не довів факт поставки меблів та кухонного устаткування та отримання їх нею. Вона відмовилась прийняти товар та підписувати акт-прийому-передачі, оскільки він не відповідав її замовленню.

Позиція Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 330/1341/16-ц передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Апеляційний суд встановив, що на підставі договору купівлі-продажу від 07 грудня 2012 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 здійснив поставку меблів та кухонного устаткування за адресою проживання ОСОБА_4 на загальну суму 18 665,00 грн.

Строк оплати за поставлений товар між сторонами не узгоджувався.

29 червня 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 направив ОСОБА_4 письмову вимогу про оплату поставленого товару, від отримання якої остання відмовилась.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (частина перша статті 656 ЦК України).

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (стаття 692 ЦК України).

За змістом статей 525, 526, 599, 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України у разі, якщо строк виконання зобов`язання не встановлений, то боржник повинен виконати таке зобов`язання у семиденний термін з дня пред`явлення вимог кредитором.

Отже, момент виникнення у позивача права вимоги оплатити вартість поставленого товару та відповідно кореспондуючого з ним обов`язку відповідача з приводу його оплати визначаються моментом пред`явлення вимоги.

Згідно абзацу 1 частини першої статті 60 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскарженого рішення) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обґрунтовуючи підстави позову, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 посилався на те, що поставлений ним на підставі договору купівлі-продажу товар відповідачем отриманий, проте не оплачений.

Встановивши відсутність належних та допустимих в розумінні вимог статей 58, 59 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскарженого рішення) доказів оплати вартості поставленого товару належним чином з боку ОСОБА_4, апеляційний суд стягнув 18 665,00 грн на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів за поставлений позивачем товар, проте не може погодитися з розміром стягнутої судом суми.

Так, відповідно до наявної у матеріалах справи видаткової накладної від 07 грудня 2012 року № PH-0001621 за договором купівлі-продажу, укладеного між сторонами, внесено передплату у розмірі 8 000,00 грн. Доплата становить 10 665,00 грн.

Проте суд, стягуючи борг у розмірі 18 665,00 грн на вказані обставини уваги не звернув, тому колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення апеляційного суду та зменшити розмір стягнутої на користь позивача суми до 10 665,00 грн.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Доводи скарги ОСОБА_4 про те, що товар вона не отримувала, а тому не повинна й оплачувати його вартість колегія суддів відхиляє.

У запереченнях на позовну заяву, ОСОБА_4 визнала факт укладення з ФОП ОСОБА_3 договору купівлі-продажу меблів та кухонного устаткування, зазначала, що отримала цей товар відповідно до видаткової накладної від 07 грудня 2012 року й оплатила його вартість.

Проте у касаційній скарзі ці обставини заперечує повністю.

Колегія суддів розцінює таку суперечливу поведінку відповідача на користь позивача.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин першої, четвертої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, немає підстав для направлення справи на новий розгляд, визначені статтею 411 ЦПК України, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про зміну рішення апеляційного суду в частині розміру суми, що підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 12 квітня 2017 року в частині вирішення вимог про стягнення з ОСОБА_4 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованості за поставлений товар змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 10 665 гривень 00 копійок.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

Судді:Н. О. Антоненко В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. П. Курило