КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , правонаступниками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року

у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабкової Тетяни Ігорівни, стягувач: ОСОБА_1 , правонаступниками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заінтересовані особи: Київська місцева прокуратура №1, ОСОБА_5 ,

встановив:

В червні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабкової Тетяни Ігорівни, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року, яке залишено без змін Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 березня 2017 року скасовано рішення суду першої інстанції та визнано недійсними договори купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку від 21 та 22 вересня 2013 року, укладені між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та виселено ОСОБА_4 з літнього будинку під літ. «Л» домоволодіння ОСОБА_1

08 червня 2017 року ОСОБА_4 отримав повідомлення від Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві про виселення, що призначено на 22 червня 2017 року, на виконання виконавчого листа №752/123/14 від 21 квітня 2017 року.

Таке повідомлення заявник вважає незаконним, оскільки надіслано з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» без вручення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження та надання можливості самостійно виконати судове рішення.

Просив визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабкової Тетяни Ігорівни у зв`язку з не направленням нею копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику ОСОБА_4 в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №752/123/14 від 21 квітня 2017 року про виселення боржника ОСОБА_4 з літнього будинку літ. «Л», який розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Визнати незаконними дії Головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабкової Тетяни Ігорівни у зв`язку з направленням повідомлення про призначення на 22 червня 2017 року об 15.00 год. примусового виселення боржника ОСОБА_4 з літнього будинку літ. «Л», який розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №752/123/14 від 21 квітня 2017 року.

Визнати незаконними дії Головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабкової Тетяни Ігорівни про призначення на 22 червня 2017 року об 15.00 год. примусового виселення боржника ОСОБА_4 з літнього будинку літ. «Л», який розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №752/123/14 від 21 квітня 2017 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року скаргу ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі.

На вищезазначену ухвалу, стягувач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Просила скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що у матеріалах справи знаходиться документ, що підтверджує направлення ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 квітня 2017 року та знаходиться роздруківка відстеження пересилання поштових відправлень з якої вбачається, що поштове відправлення направлене ОСОБА_4 і не вручене під час доставки.

Однак, не бажання боржника отримати поштове відправлення не є доказом протиправних дій державного виконавця.

Державний виконавець при направленні боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження здійснив дії у відповідності до положень ст.ст.26,28 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім цього зазначає, що вона була залучена до участі у справі, як заінтересована особа, однак повістку про призначення слухання справи на 15 вересня 2017 року отримала тільки 15 вересня 2019 року ввечері і тому не змогла прийняти участь у судовому засіданні та викласти свої заперечення на скаргу.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року до участі у справі залучено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як правонаступників ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Подали до суду заяву в якій просили проводити слухання справи без їх участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням апеляційного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року, залишеноим без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 березня 2017 року, скасовано рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року та ухвалено нове рішення, відповідно до якого визнано недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 21 вересня 2013 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , визнано недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 22 вересня 2013 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , виселено ОСОБА_4 з літнього будинку літ. «Л», який розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , що знаходиться у приватній власності ОСОБА_1 .

На підставі зазначеного рішення апеляційного суду м. Києва 21 квітня 2017 року Голосіївським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист №752/123/14ц про виселення ОСОБА_4

27 квітня 2017 року головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ, Головного територіального управління юстиції у м Києві Бабковою Т.І. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №53858666 на підставі виконавчого листа №752/123/14ц.

08 червня 2017 року ОСОБА_4 отримав рекомендований лист з повідомленням про вручення, в якому містилось повідомлення державного виконавця про наявність на виконанні в Голосіївському РВ ДУВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №752/123/14ц від 21 квітня 2017 року про виселення ОСОБА_4 з літнього будинку літ. «Л» по АДРЕСА_1 і що примусове виконання рішення призначено на 22 червня 2017 року о 15:00 год.

16 червня 2017 року ОСОБА_4 звернувся із заявою до головного державного виконавця Голосіївського РВ ДУВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бабкової Т.І., якій повідомив про невручення йому постанови про відкриття виконавчого провадження, яка міститься в матеріалах виконавчого провадження.

Однак, 22 червня 2017 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року про виселення ОСОБА_4 було виконано в примусовому порядку.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_4 , суд першої інстанції виходив з того, що при виконанні виконавчого листа №752/123/14ц від 21 квітня 2017 року про виселення ОСОБА_4 , головним державним виконавцем Голосіївського РВ ДУВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бабковою Т.І. не було дотримано вимог ст.ст.26,28 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державний виконавець розпочав дії щодо примусового виконання рішення суду без наявності підтвердження про вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження та без надання йому строку для самостійного виконання рішення суду.

З висновками суду першої інстанції, погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність самостійного виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Частиною 1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається боржнику виключно рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно ч.1 ч.2 ст.66 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення.

У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно, державний виконавець виконує його примусово.

Державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника.

Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення скарги, оскільки дії державного виконавця Голосіївського РВ ДУВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бабкової Т.І., які виразилися у неврученні боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, а також вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду не відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Викладені в апеляційній скарзі доводи є такими. що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2019 року слід залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , правонаступниками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 22 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді С.О. Журба

Т.О. Писана