Справа № 737/751/19
Проваждення № 2/737/309/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2019 року смт Куликівка
Куликівський районний суд Чернігівської області
суддяЛібстер А.С.
секретар судового засіданняЮрченко М.М.,
розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу № 737/751/19
за позовомОСОБА_1
до треті особи на стороні позивачаОСОБА_2 Служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради
пропозбавлення батьківських прав
учасники справи та представники:
позивачОСОБА_1
відповідачОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

представник третьої особи

Служба у справах дітей

Новозаводської районної

у м. Чернігові ради не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона має доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є ОСОБА_2 . 24 березня 2015 року шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано на підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова. За рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 березня 2015 року з відповідача ОСОБА_2 на її користь стягнені аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.
Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків відносно дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та взагалі до її існування.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються як ухилення від виховання дитини та свідомого нехтування своїми обов`язками.
Дитина проживає з нею. Відповідач жодним чином не приймає участі у матеріальній допомозі дитині, що підтверджується довідкою про неотримання аліментів Куликівського районного відділу державної виконавчої служби про стан заборгованості по сплаті аліментів.
Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_4 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у місті Чернігові ради від 24 червня 2019 року, ОСОБА_2 жодного разу не з`являвся у дошкільний навчальний заклад дитини і не цікавився нею. У вересні 2017 року вона змушена була звернутись до суду для отримання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька, що підтверджується рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 24.04.2018.
Відповідач ОСОБА_2 тривалий час не бачив дитини, та не телефонував. Жодного разу не з`являвся у дошкільному навчальному закладі і не цікавився дитиною, що підтверджується довідкою завідувача Чернігівського дошкільного навчального закладу № 24 «Дивосвіт» від 12.07.2019 № 7.
Просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, у своїх пояснення та у відповіді на відзив зазначала, що служба відповідача в ЗСУ не звільняє його від виконання батьківських обов`язків. ОСОБА_5 вона вважає вразливою, поява батька, який знову може зникнути, може негативно відобразитися на психологічному здоров`ї дитини.
Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву та в суді пояснив, що заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 березня 2015 року шлюб з позивачкою було розірвано та стягнуто з нього аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , в розмірі 1/4 частини заробітку. Про ухвалене рішення суду він не знав і не був повідомлений про розгляд справи. Постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів на утримання доньки він не отримував, не знав, що з нього стягуються аліменти, тому і виникла заборгованість по сплаті аліментів. Найближчим часом він планує погасити заборгованість та виплачувати аліменти на утримання доньки. Участь у вихованні та утриманні доньки він бажає приймати, але через погіршення відносин з позивачкою та її батьками, вони чинять перешкоди в побаченнях з дитиною. В період часу з 10 вересня 2015 року по 27 серпня 2018 року він був прийнятий на підставі контракту на військову службу у Збройні Сили України. Проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 . В період часу з 24 вересня 2018 року по 09 березня 2019 року був прийнятий на підставі контракту на військову службу у Збройні Сили України. Проходив військову службу у в/ч НОМЕР_2 . Під час проходження військової служби за контрактом приймав участь в АТО на території Донецької і Луганської області в періоди з 14.09.2015 по 17.01.2016 року, з 25.01.2016 по 16.02.2016 року, з 25.02.2016 по 04.04.2016 року; з 28.05.2016 по 19.08.2016 року. У період з 24.09.2018 року по 06.11.2018 року; з 09.11.2018 року по 29.12.2018 року, з 09.01.2019 року приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях. В серпні 2016 року в зоні АТО під час обстрілу, стрибаючи у бліндаж, він отримав травму. 12.09.2016 року в умовах Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону було виконано пластику застарілого розриву передньої хрестоподібної зв`язки правого колінного суглобу сухожилковим аутотрансплантантом та фіксацією інтерферентними гвинтами, резекція тіла медіального меніску під артроскопічним контролем, що підтверджується копією виписного епікризу № 5206. Після травми перебував на медичному огляді 16 вересня 2016 року та 28 листопада 2016 року у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону. З 16 листопада 2016 року по 28 листопада 2016 року перебував на стаціонарному обстеженні і лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону у відділенні професійної патології та відновлювального лікування, що підтверджується копією виписного епікризу № 5206. Позивачка знала, що він проходить військову службу, тому значний проміжок часу фізично не міг приймати участь у вихованні дитини.
Служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради свого представника в судове засідання не направила, начальник Служби надав заяву про розгляд справи без участі її представника, позовні вимоги заявника підтримав, рішення просив ухвалити з урахуванням інтересів дитини.

Позовна заява надійшла до суду 25.07.2019.

01.08.2019, після отримання відомостей щодо реєстрації місця проживання відповідача, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі з призначенням підготовчого судового засідання на 26.08.2019. Підготовче судове засідання неодноразово відкладались у зв`язку з неявкою відповідача.

Ухвалою суду від 30.10.2019 було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 18 листопада 2019 року.

Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про народження батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , яка після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 має прізвище ОСОБА_8 ( а.с. 11, 12-14).

Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 березня 2015 року шлюб між батьками дитини розірвано, з ОСОБА_2 стягнені аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно (а.с. 14).

Згідно з довідкою Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 22.07.2019 № 217 ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 21).

ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 з січня 2015 року, розмір якої складає 40462,64 грн. на 01.07.2019 (а.с. 20,26-28).

Згідно з довідкою Чернігівського дошкільного навчального закладу № 24 «Дивоцвіт» від 12.07.2019 за час перебування дитини ОСОБА_4 в навчальному закладі з 01.09.2015 батько ОСОБА_2 жодного разу не з`являвся в навчальному закладі і не цікавився дитиною (а.с. 24).

Висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затверджений виконавчим комітетом Новозаводської районної в м. Чернігові ради 24 червня 2019 року (а.с. 22-23).
Заочним рішенням Куликівського районного суду від 24.04.2018 за позовом ОСОБА_1 надавався дозвіл на виїзд за кордон неповнолітньої ОСОБА_4 без згоди батька ОСОБА_2 (а.с. 15-19).
Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення та доводи сторін та представника відповідача, суд дійшов висновку, що за наявності формальних ознак неналежного виконання батьківських обов`язків відповідачем ОСОБА_2 позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав є передчасними і задоволенню не підлягають.
Так, ОСОБА_2 дійсно є ветераном війни, учасником бойових дій, що підтверджено відповідним посвідченням (а.с. 69).
Копією військового квитка, довідкою Куликівського районного центру комплектування та соціальної підтримки МО від 07.10.2019 підтверджено, що з 10.09.2015 по 09.03.2019 ОСОБА_2 проходив військову службу за контрактом. (а.с. 72-78,79,83).
Посилання відповідача на наявність травми в зоні АТО та періоди перебування на лікуванні підтверджені виписними епікризами медичних закладів Міністерства оборони України та довідками військово-лікарської комісії (а.с. 80-82).
За місцем проживання в с. Горбове Куликівського району ОСОБА_2 характеризується позитивно, як спокійний, комунікабельний, відповідальний, авторитетний, компрометуюча інформація відсутня (а.с. 85).
Відповідно до частин 2-4 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, про що зазначено в частині 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства».
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, однією з підстав позбавлення батьків судом батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до правових висновків Верховного Суду (постанова від 13 березня 2019 року, справа № 631/2406/15-ц) позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За обставинами даної справи суд дійшов висновку, що перебування відповідача з на службі у Збройних силах України протягом 2015-2019 років, поранення, були об`єктивною перешкодою для спілкування з дитиною, а заборгованість по сплаті аліментів у особи, яка мала регулярний дохід, утворилась внаслідок недоліків в роботі виконавчої служби. Оскільки позивач характеризуються позитивно, перспектива зміни його ставлення до дитини не втрачена.

Обговорюючи питання про те, чи буде позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відповідати інтересам дитини, суд дійшов висновку, що на даний час вимога про позбавлення батьківських прав є вольовим рішенням матері дитини, у той час як дитина не усвідомлює цінність цих стосунків та наслідки такого позову, у довгостроковій перспективі наслідки позитивного судового рішення могли б зашкодити дитині, оскільки наявність кровного споріднення є незмінною і не замінимою.

Висновок органу опіки та піклування в особі Новозаводської районної в м. Чернігові ради, згідно з яким було визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки, має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (частини 5, 6 статті 19 СК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 167, 169 Сімейного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована в АДРЕСА_1 ) відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний тест рішення суду складений 28.11.2019.

Суддя А.С. Лібстер