Справа № 368/1373/18
Рішення

Іменем України

"28" лютого 2019 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий: суддя Закаблук О.В.

При секретарі: Салій Я.С.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право житловим приміщенням, суд, -

В С Т А Н О В И В :

27.09.2018 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право житловим приміщенням, в якій позивач просила суд винести рішення, на підставі якого:

- усунути перешкоди у користуванні майном ОСОБА_1 шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим будинком, та зняття з реєстрації за адресою: Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Тургенєва, 95.

Свої позовні вимоги позивач в мотивувальній частині обгрунтовує наступним.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) згідно договору купівлі- продажу житлового будинку від 19.04.1988 року є власником житлового будинку, що розташований за адресою Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Тургенева, 95.

Відповідно до будинкової книги та акта депутата Кагарлицької міської ради від 26.09.2018 р. ОСОБА_2 (далі-Відповідач) зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто в будинку, який на праві власності належить Позивачу.

Відповідач на даний час не проживає у будинку Позивача вже протягом 9 місяців, не використовує його для тимчасового або постійного проживання.

Будучи зареєстрованим, але проживаючи у будинку Позивача, Відповідач не несе будь-яких витрат по утриманню житла, не сплачує платежі за комунальні послуги.

Відсутність Відповідача за місцем реєстрації протягом 3 років підтверджується вищезазначеним Актом депутата Кагарлицької міської ради.

Протягом усього часу відсутності Відповідача за місцем реєстрації Позивач неодноразово зверталась до міської ради із проханням зняти з реєстрації Відповідача, проте оскільки Відповідач не подає заяви про зняття його з реєстрації, міська рада не може зняти його з реєстрації.

У зв'язку з тим, що Відповідач не подає заяви про зняття з реєстрації, Позивачу створюються перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що належить їй на праві власності.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен мар право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.

Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України Позивач як власник майна має право безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи.

Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України у разі створення перешкод у користуванні власністю Позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме усунення перешкод в користуванні майном та визнання Відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Реєстрація Відповідача у будинку перешкоджає Позивачу у володінні та розпорядженні її власністю. Зокрема, на даний час Відповідач не може отримати субсидію по сплаті комунальних послуг, оскільки в будинку зареєстрований Відповідач, а тому при призначені Позивачу права на субсидію, Відповідач також рахується як зареєстрований в будинку, що виключає можливість отримання Позивачем субсидії.

Таким чином, Відповідача слід визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, висилити та зняти з реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 174 - 175 Цивільного процесуального кодексу України, - просить суд задовольнити її позовні вимоги.

27.09.2018 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

06.02.2019 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу, на підставі якої відкрито провадження, прийнято процесуальне рішення про проведення слухання справи в порядку загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання на 10 год. 00 хв. 28.02.2019 року.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 28.02.2019 року, позивачка ОСОБА_1 не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивачки, в якій вона просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 28.02.2019 року, відповідач ОСОБА_2 не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідача, в якій він просить суд слухати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі.

Письмове визнання позову відповідачем ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні дає підставу суду застосувати положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Отже, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд приходить до висновку щодо можливості винесення судового рішення по результатам підготовчого судового засідання, не призначаючи судове засідання до основного судового розгляду по суті.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, з підготовчого судового засідання, та вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви задовольнити, шляхом винесення рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, довідки, яка видана 29.01.2019 року відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС УДМС України в Київській області, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований з 02.03.2013 року за адресою: Київська область, м. Кагарлик, вул. Тургенєва, будинок № 95.

Відповідно, враховуючи місце реєстрації відповідача та положення ч. 1 ст. 27, ч. 9 ст. 28 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, як суду першої інстанції загальної юрисдикції.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні.

Позивачем по даній справі є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка місто Кагарлик Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії СТ 387656, виданий 22 квітня 2014 року Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідачем по даній справі є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України, паспорт серії СТ 048989, виданий 03.02.2009 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Між сторонами по справі виник спір немайновго характеру, а саме, - визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, за наступних обставин.

Позивачка по справі, - ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розміщено за адресою: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Тургенєва, будинок № 64.

Даний факт підтверджується договором купівлі продажу, який укладено 19.04.1988 року, та який зареєстровано 22.04.1988 року Фастівським бюро технічної інвтентаризації.

Згідно вищевказаного договору позивачка ОСОБА_1 придбала у власність житловий будинок, який розміщено за адресою: Київська область, м. Кагарлик, вул. Тургенєва, будинок 95.

Відповідач ОСОБА_2 є рідним онуком позивачки ОСОБА_1, проте, з початку 2018 року він не проживає за адресою місця реєстрації, - в будинку, який належить позивачці.

Відповідно, починаючи з січня 2018 року, відповідач по справі, - ОСОБА_2, тобто, на протязі більше року перестав користуватися житлом за вищевказаною адресою, оскільки фактично мешкає за іншою адресою, не користується ним і до цього часу. Перешкод у користуванні будинком ніхто йому не чинив.

Факт непроживання відповідача ОСОБА_2 в домоволодінні, яке належить позивачці ОСОБА_1, починаючи з січня 2018 року і по даний час, - підтверджується актом депутата Кагарлицької міської ради Київської області від 26 вересня 2018 року, та який міститься в матеріалах справи.

Отже, як встановлено судом в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 спільного господарства з позивачкою ОСОБА_1 з січня 2018 року не веде, його особистих речей в будинку, господарських будівлях і спорудах та на території домоволодіння немає.

Як встановлено в судовому засіданні, за комунальні послуги відповідач не платить, не бере участі в утриманні житлового будинку, який належить позивачці на праві власності.

На неодноразові прохання позивачки до відповідача добровільно знятися з реєстрації свого місця проживання за адресою будинку позивача, та в якому відповідач не проживає понад один рік, відповідач не реагував, що і послугувало подачі позивачкою позовної заяви до суду з метою захисту її законних прав та інтересів, зокрема, з метою захисту права власності.

Відповідно, суд вважає, що в звязку з тим, що Відповідач ОСОБА_2, не подаючи в добровільному порядку заяви про зняття з реєстрації, створює перешкоди позивачці ОСОБА_1 перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що належить їй на праві власності, тобто, порушує Конституційне право власності позивачки ОСОБА_1, яке повинно бути поновлене судом шляхом постановлення судового рішення.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.

Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України Позивачка, як власник майна, має право безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи.

Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України у разі створення перешкод у користуванні власністю Позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме усунення перешкод в користуванні майном та визнання Відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Реєстрація Відповідача у будинку перешкоджає Позивачці у володінні та розпорядженні його власністю. Зокрема, на даний час Позивачка не може отримати субсидію по сплаті комунальних послуг, оскільки в будинку зареєстрований Відповідач, а тому при призначені Позивачі права на субсидію, Відповідач також рахується як зареєстрований в будинку, що виключає можливість отримання Позивачкою субсидії.

Таким чином, Відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняти з реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органом, уповноваженим на зняття з реєстрації, протягом семи днів на підставі, зокрема, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

Дану правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс11.

Такі повноваження має виконавчий комітет Кагарлицької міської ради Київської області.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов»язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача.

Так, в матеріалах справи міститься квитанція № 43 від 27 вересня 2018 року, яка засвідчує той факт, що позивачкою ОСОБА_1 при подачі даної позовної заяви сплачено кошти в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Проте, ні в прохальній частині позовної заяви, ні в заяві про слухання справи без її участі, позивачка ОСОБА_1 не просить суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати, суд же не може вийти за межі позовних вимог, та стягнути судові витрати з відповідача на користь позивачки, так як дана позовна вимога не заявлялася позивачкою, та, відповідно, це буде порушенням положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи вищевикладене, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», ст. 41 Конституції України, ст. ст. 13, 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право житловим приміщенням, - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянкою України, паспорт громадянки України серії СТ 387656, виданий 22 квітня 2014 року Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у користуванні її власністю, - житловим будинком, який розміщено за адресою: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Тургенєва, будинок № 95, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, паспорт громадянина України серії СТ 048989, виданий 03.02.2009 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, таким, що втратив право користування житловим будинком, який розміщено за адресою: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Тургенєва, будинок № 95, та зняття його з реєстрації.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.