Номер провадження: 22-ц/813/619/19
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - Одеська міська рада

відповідач - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 06 червня 2017 року у складі судді Аліної С.С.,

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Одеської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2017 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3.

У травні 2017 року позивач подав до суду доповнення до позовної заяви, в якому просив позов задовольнити.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06 червня 2017 року провадження у справі закрито, оскільки відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1, яке видано Одеським міським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, позивач - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, про що зроблено відповідний актовий запис про смерть №5655.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалуСуворовського районного суду м. Одеси від 06 червня 2017 року та направити справу до суду для подальшого розгляду. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у справі не порушувалися питання про правонаступництво та заміну позивача, а ОСОБА_4, як представник, мав би у подальшому представляти інтереси ОСОБА_2 для реалізації права довірителя вступити у майнові права після смерті своєї матері ОСОБА_7, які останній своїм заповітом передав ОСОБА_8. Відповідно, неотримання майнових прав ОСОБА_2 в порядку спадкування розцінюється як збитки у вигляді неодержаної вигоди, у зв'язку з закриттям провадження у справі, вирішення якої мало би поновити його майнові права.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.12.2017 апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 закрито.

Постановою Верховного Суду від 16.05.2018 касаційну скаргу ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_4 задоволено, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13.12.2017 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

06.11.2018 до апеляційного суду Одеської області подано клопотання ОСОБА_3 про постановлення ухвали, якою апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 06 червня 2017 року про закриття провадження у справі, закрити.

12.11.2018 ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_8 та померлого ОСОБА_2 надав суду пояснення до апеляційної скарги, в яких просив у задоволенні вищенаведеного клопотання ОСОБА_3 про закриття провадження відмовити, скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 06 червня 2017 року про закриття провадження у справі та направити справу до суду для подальшого розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши доводи наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що в грудні 2016 року ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності, виданої ОСОБА_2 24.11.2016, звернувся з позовом до Одеської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті матері позивача ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

11.05.2017 ОСОБА_2 на випадок своє смерті склав заповіт відповідно до якого, усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповів ОСОБА_8 (а.с. 98).

Одночасно 11.05.2017 ОСОБА_7 уклав з ОСОБА_4 договір про надання правової допомоги на представництво в суді (а.с119-121).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

Враховуючи, що позивач - ОСОБА_2 помер, суд на підставі п.6 ч.1 ст. 205 ЦПК України провадження у даній справі закрив.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Проте погодитись із таким висновком суду не можна, оскільки судом порушено норми процесуального права.

Згідно з ст. 37 ЦПК 2004 року в разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (право-попередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо спадкового майна, яке належало матері позивача, під час розгляду справи позивач помер, у нього залишилися спадкоємці.

Відповідно до положень ст. 1276 ЦК, якщо спадкоємець за заповітом або законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Статтями 1218, 1219 ЦК передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього Кодексу.

Право на спадкування не відноситься до тих прав, які в силу ст. 1219 ЦК є особистими і відносно яких правонаступництво недопустиме, оскільки здійснення цього права не пов'язане з певною особою, а тому може здійснюватися і спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції помилково вважав встановленим, що спірні правовідносини правонаступництва не допускають, тому ухвала суду першої інстанції вимогам закону не відповідає.

Доводи про те, що ОСОБА_4 не має права оспорення ухвали суду спростовуються ч.1ст.248 ЦК України якою визначено, що у разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або виконання таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків.

Враховуючи викладені факти та мотиви, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню, справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 06 червня 2017 року скасувати, справу направити для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: