П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року м. Київ

Справа №759/8910/17-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 13 березня 2019 року

Повний текст постанови складено 15 березня 2019 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

сторони: заявник ОСОБА_6

заінтересована особа ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою опікуна ОСОБА_3 - ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5 на рішення Святошинського районного суду м. Києва, ухваленого суддею Ул'яновською О.В. 26 жовтня 2017 року, повний текст рішення виготовлено 06 листопада 2017 року в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва у справі за заявою ОСОБА_6, заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю, -

В С Т А Н О В И В:

Справа №759/8910/17-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-824/4641/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Уляновська О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
У червні 2017 року заявник звернулася до суду із зазначеною заявою, просить суд встановити факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 однією сім'єю без реєстрації шлюбу починаючи з травня 2008, мотивуючи тим, що заявник та заінтересована особа не перебувають і офіційному шлюбі, але вони здійснили таїнство вінчання, таким чином установили зв'язок між собою на духовному рівні. Сторони проживають разом та мають спільну дитину - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Як зазначено в заяві, сторони хоч і не мають офіційно зареєстрованого шлюбу, але проживають однією сім'єю, ведуть спільне господарство, виховують доньку, мають спільний бюджет, мають взаємні права та обов'язки. Окрім спільного побуту заявник та заінтересована особа також проводять разом відпочинок. В іншому шлюбі сторони не перебувають.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_6 задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 починаючи з 14.02.2009 р.

Не погоджуючись з рішенням суду, опікун ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Просить також стягнути з ОСОБА_6 на її користь витрати на професійну правничу допомогу та за наявності підстав постановити окрему ухвалу відносно винних осіб в порушенні законодавства та зловживання процесуальними правами.

Зазначає, що ОСОБА_3 рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 08 квітня 2008 року визнаний судом недієздатним.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16 вересня 2008 року її призначено опікуном брата ОСОБА_3

ОСОБА_6 знала про зазначені обставини, що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою.

Судом розглянуто заяву на підставі визнання її особою, яка не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними.

Звертає увагу, що недієздатний ОСОБА_3 є власником чотирьох квартир в м. Києві, тому в діях ОСОБА_6 вбачає ознаки злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 08 серпня 2018 року рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2017 року скасовано, ухвалено нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_6 - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 9 414,80 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Верховного Суду від 16 січня 2019 року задоволено частково касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_9. Постанову Апеляційного суду м. Києва від 08 серпня 2018 року скасувано, справу передано для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного..

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, ОСОБА_6 посилалася на те, що вона та ОСОБА_3 не перебувають у зареєстрованому шлюбі, але проживають однією сім'єю, ведуть спільне господарство, виховують доньку, мають спільний бюджет, взаємні права та обов'язки, проводять разом відпочинок, у іншому шлюбі не перебувають.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 234 ЦПК України 2004 року).

Пунктом 5 частини другої статті 234 ЦПК України 2004 року визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 256 ЦПК України 2004 року).

Відповідно до частини четвертої статті 256 ЦПК України 2004 року суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Пунктом 5 частини першої статті 256 ЦПК України 2004 року передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 258 ЦПК України, серед іншого, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення обов'язково зазначається мета встановлення такого факту та причина неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Таким чином, у заяві обов'язково повинно бути зазначено для якої мети заявникові потрібно встановити даний факт, оскілки суд не може встановлювати юридичні факти лише ради їх встановлення.

Разом з тим, звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_6 не зазначила в чому полягає необхідність встановлення факту проживання однією сім'єю та не вказала, які правові наслідки для неї породжує цей факт, а суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у заяві не вказана мета встановлення факту проживання однією сім'єю.

В судовому засіданні апеляційного суду заявник ОСОБА_6 також не вказала, для якої мети їй потрібно встановити факт проживання однією сім'єю з ОСОБА_3

З огляд у на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції безпідставно відкрив провадження за заявою ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю та постановив по справі рішення, яким встановив факт проживання однією сім'єю, оскільки встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_6 та ОСОБА_3 породить юридичні наслідки, від яких буде залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, що пов'язується з наступним вирішенням спору про право, а відтак, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню а заяву ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю - залишити без розгляду.

Щодо вимоги про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу то вона підлягає частковому задоволенню в розмірі 9 414 гривень 80 копійок.

ОСОБА_4 просить стягнути з ОСОБА_6 19 029 гривень 60 копійок.

На підтвердження надання їй правничої допомоги адвокатом ОСОБА_5 надала договір про надання правничої допомоги адвокатом у даній справі, детальний опис виконаних робіт за цим договором, квитанцію про оплату витрат, акт приймання -передачі виконаних робіт.

Колегія судді погоджується, що виконані адвокатом роботи на суму 9 414 гривень 80 копійок, викладені в пунктах 1-5 Акта прийому -передачі виконаних робіт, стосуються виконаних робіт у даній справі. Інші виконані роботи не стосуються конкретно даної справи і не виконувались адвокатом в межах даної справи, тому не можуть рахуватись, як надання професійної правничої допомоги в даній справі.

Керуючись ст.ст.268, 374, 377, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу опікуна ОСОБА_3 - ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року скасувати.

Заяву ОСОБА_6, заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН:НОМЕР_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2) 9414 гривень 80 копійок за надання правничої допомоги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного тексту постанови до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І.Шкоріна