Справа № 643/4644/18
Провадження № 2/643/595/19
12.03.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Мельникової І.Д.,
за участю секретаря Петрової О.С.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення власника в квартиру, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив вселити його до належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_1.
В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_2, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 12 вересня 2016 року № 67804076. Однак, незважаючи на те, що з 07 вересня 2016 року єдиним законним власником вказаної квартири є позивач, в порушення його прав як власника цієї квартири, нею продовжує користуватися та проживати в ній колишній власник - ОСОБА_2.Позивач неодноразово приходив за адресою належного йому на праві власності квартири, намагався порозумітися з відповідачем, аби він дав йому доступ до його квартири і не чинив йому перешкод у реалізації ним свого права на проживання в своїй квартирі. Але відповідач жодного разу навіть не відкрив вхідних дверей, не пішов на контакт із Позивачем та не припинив чинити Позивачу перешкод у користуванні ним своїм власним житлом. Такі дії відповідача порушують права та законні інтереси позивача як власника майна, спричиняють йому прямі та опосередковані збитки, призводять до втрати вигоди.
Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
21.10.2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, реєстровий №4099, відповідно до якого у забезпечення виконання зобовязання ОСОБА_2 передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_3.
21.10.2009 року ОСОБА_3 відступив права вимоги за іпотечним договором за реєстровим №4098 ОСОБА_1.
Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.09.2016 року квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону або за рішенням суду.
За ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Таким чином, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини викладені у позовній заяві, отже суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено факт перешкоджання йому вселитись та користуватись належним майном, а саме квартирою №163 у буд.22 по вул.Гв.Широнінців у м.Харкові.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 18.03.2019 року.
Суддя І.Д. Мельникова