Єдиний унікальний номер 2-3616/09 Номер провадження 22-ц/804/804/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року

м. Бахмут

Справа № 2-3616/09

Провадження № 22-ц/804/804/19

Донецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Біляєвої О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Будулуци М.С., Новікової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Сергєєвої К.О.,

учасники справи:

заявник - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у складі судді Малінова О.С. від 16 листопада 2018 року, постановлену у м. Костянтинівка Донецької області,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Ощадбанк») звернулося до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред'явлення до виконання.

Заява мотивована тим, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 14 вересня 2009 року стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 72784 грн 44 коп. заборгованості за кредитним договором, на підставі якого заявнику видано виконавчі листи, які ним пред'явлені до виконання Костянтинівському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Рішення суду не виконано внаслідок втрати відділом державної виконавчої служби виконавчих документів.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2018 року в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що докази поважності причин не пред'явлення виконавчих документів до виконання відсутні.

У січні 2019 року ПАТ «Ощадбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило скасувати ухвалу суду та постановити нове судове рішення, яким заяву про видачу дублікатів виконавчого листа та поновлення строку для їх пред'явлення до виконання задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відмовляючи у задоволенні заяви, суд не дав оцінки тій обставині, що виконавчі листи втрачено не з вини стягувача, а тому дійшов помилкового висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку для їх пред'явлення до виконання.

У березні 2019 року ОСОБА_2 подала у письмовій формі відзив на апеляційну скаргу, просила скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін, оскільки суд дійшов обґрунтованого висновку щодо ненадання заявником доказів на підтвердження поважності причин пропуску пред'явлення виконавчих документів до виконання.

Станом на день перегляду справи судом апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу від інших учасників справи, які отримали копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою, що підтверджується рекомендованими повідомленнями (ас. 56, 58), не надходили.

У судовому засіданні ОСОБА_2 просила залишити апеляційну скаргу без задоволення з наведених у відзиві мотивів, ухвалу суду - без змін.

Інші учасники справи не з'явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання суду. Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, наведені у відзиві ОСОБА_2 обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції встановив, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2009 року розірваний кредитний договір № 1259 від 14 грудня 2007 року, укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» і ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість станом на 27 серпня 2009 року 72784 грн 44 коп., з яких: 66707 грн 93 коп. заборгованість за кредитом; 4962 грн 97 коп. - відсотки за користування кредитом; 794 грн 19 коп. - пеня по кредиту; 319 грн 35 коп. - пеня по процентам. Рішення набрало законної сили 24.09.2009 року (ас. 5).

На підставі зазначеного рішення 07 жовтня 2009 року були видані виконавчий лист № 2-3616 про стягнення суми з ОСОБА_1 і виконавчий лист № 2-3616 про стягнення суми з ОСОБА_2, які до закінчення строку пред'явлення їх до виконання були пред'явлені Костянтинівському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Останній з виконання виконавчих листів № 2-3616 відкрив виконавче провадження № 18787314 про стягнення суми з ОСОБА_2 і виконавче провадження № 15356534 про стягнення суми з ОСОБА_1 (ас. 6, 7, 8, 9).

05 квітня 2018 року ПАТ «Ощадбанк» звернулося до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою про надання інформації щодо руху виконавчих проваджень за виконавчими листами № 2-3616 від 07 жовтня 2009 року (ас. 10).

У відповіді Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 14.17.-15/33250 від 01 жовтня 2018 року, зокрема, повідомив, що згідно з даними автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчий лист щодо ОСОБА_1 на виконання до відділу не надходив. Виконавче провадження № 18787314 про стягнення з ОСОБА_2 було відкрито 14 квітня 2010 року та на підставі п. 1 ст. 47 повернуто стягувачу 26 листопада 2010 року.

Повторно на виконання до Костянтинівського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції виконавчі листи не надходили (ас.11).

Установивши ці факти, суд попередньої інстанції дійшов висновку, що заявник не надав суду доказів втрати виконавчих листів та не навів поважності причин пропуску строку для їх пред'явлення. Також суд зазначив, що виконавчі листи було видано 07 жовтня 2009 року, повернуто у листопаді 2010 року, а із заявою про видачу їх дублікатів банк звернувся тільки у листопаді 2018 року, тобто через вісім років, що свідчить про те, що стягувач не цікавився виконанням судового рішення, у зв'язку із чим і був пропущений строк.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Підпунктом 17.4 пункту 17 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з частиною першою статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Встановивши, що виконавчі листи заявнику було видано ще 07 жовтня 2009 року (ас. 6, 8), а з заявою про видачу їх дублікатів банк звернувся у листопаді 2018 року, тобто більш ніж через дев'ять років, при цьому не надав достовірних та беззаперечних доказів втрати оригіналів виконавчих документів і поважних причин пропуску пред'явлення їх до виконання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви банку у повному обсязі.

Доводи скарги щодо ненадання судом оцінки відповіді державної виконавчої служби щодо відсутності відомостей і підтверджуючих документів про відправлення виконавчих листів не можуть бути підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм процесуального права. Наведені в заяві доводи були предметом дослідження судом із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Посилання заявника у скарзі на те, що відповідь Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про ненадходження до відділу виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу спростовується постановою про відкриття виконавчого провадження від 16 жовтня 2009 року, не впливає на правильність висновків суду про недоведеність втрати виконавчого документа та відсутність поважних причин для поновлення строку для його пред'явлення.

Таким чином, вирішуючи питання про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення пропущеного для їх пред'явлення строку, суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ПАТ «Ощадбанк», оскільки банк, який дев'ять років не цікавився виконанням рішення, що набрало законної сили, не довів факт втрати їх оригіналів та підстави поважності пропуску строку.

Зазначаючи в апеляційній скарзі про те, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на судовий захист, про що неодноразово зазначав Конституційний Суд України та на що вказує Європейський суд з прав людини (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, параграф 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року), особа, яка подала апеляційну скаргу, останню мотивувала тим, що в даний час виникла нагальна необхідність у пред'явленні до примусового виконання виконавчих листів про стягнення суми з боржників, виданих 07 жовтня 2009 року.

Тобто, заявник не оспорює встановлений судом факт, що він як стягувач понад дев'ять років не вживав заходів для виконання судового рішення.

Отже, суд апеляційної інстанції відхиляє довід апеляційної скарги про те, що відмова у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчих листів і поновленні пропущеного для їх пред'явлення строку фактично позбавляє банківську установу права на виконання судового рішення, оскільки дублікат виконавчого листа видається у разі втрати його оригіналу на підставі доказів, що підтверджують його втрату. Такі докази у матеріалах справи відсутні.

Крім того, стягувач мав можливість контролювати хід виконання судового рішення, здійснювати запити до виконавчої служби з метою отримання необхідної інформації про хід виконавчого провадження, проте своїм правом скористався неналежним чином та через тривалий проміжок часу.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення, ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в частині вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання касаційному оскарженню не підлягає.

Касаційна скарга на судове рішення в частині вирішення питання про видачу дублікату виконавчих листів подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.М. Біляєва

Судді: М.С. Будулуца

Г.В. Новікова

Дата складення повного судового рішення - 19 березня 2019 року

Суддя-доповідач О.М.Біляєва