Провадження № 2/428/611/2019
15 лютого 2019 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Посохова І.С.,
за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири № 87 в будинку № 5 по шосе Будівельників м. Сєвєродонецьк Луганської області.
В даній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були зареєстровані в приміщенні до фактичного придбання позивачем даного нерухомого майна. Відповідачі, зі слів представника за довіреністю, який здійснював представництво при укладенні договору купівлі-продажу квартири, виїхали з міста до Російської Федерації в 2014 році та звязок з ними втрачений. Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідачі не проживають тривалий час у вказаній квартирі і добровільно з реєстраційного обліку не знімаються.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалися.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідачів. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 21 серпня 2018 року придбала у ОСОБА_4, яка діяла від імені ОСОБА_5 у власність квартиру розташовану за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, шосе БудівельниківАДРЕСА_1. Вказані обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу від 21.08.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 1147.
Як вбачається з акту обстеження житлових умов від 29.10.2018, затвердженого керуючим ОСББ «Луч», в квартирі за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не мешкають.
Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є сторонніми особами, які були зареєстровані у вказаній квартирі за згодою колишнього власника, до придбання нею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, та які втратили право користування зазначеною квартирою, оскільки згідно з договором купівлі-продажу від 21.08.2018 року квартиру придбала позивач, а також на те, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не проживають у вказаній квартирі з 2014 року. Безпідставне перебування відповідачів на реєстраційному обліку в квартирі, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою.
Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України.
Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Суд враховує правову позицію, яка викладена в постанові ВСУ по справі № 6-158цс14, згідно з якою право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї.
За таких обставин, враховуючи, що відповідачі не проживають у вказаній квартирі, не є її власниками та не є членами сімї позивача, а існування реєстрації відповідачів в квартирі позивача обмежує його право власності, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_3.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 185 від 16.11.2018 року у сумі 704, 80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.
Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, шосе БудівельниківАДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. в рівних долях по 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. з кожного відповідача.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1, місце проживання: 92920, Луганська область, Кремінський район, с. Скаргівка, вулиця Івашкіна, будинок 83, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1;

- відповідач: ОСОБА_2, місце реєстрації: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, шосе БудівельниківАДРЕСА_1, паспорт серії ЕМ 218222, виданий Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 26.05.1999;

- відповідач: ОСОБА_3, місце реєстрації: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, шосе БудівельниківАДРЕСА_1, НОМЕР_2, виданий Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 28.10.2008.

Суддя І. С. Посохов