Справа №639/2132/18
Провадження №2/639/191/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря Кузнецової А.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судув м. Харковів порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 підприємства «Харквводоканал», ОСОБА_5 підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд», треті особи ОСОБА_6, Харківська міська рада про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

26.04.2018 року позивач ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом, підписаним також адвокатом ОСОБА_1, до відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підприємства «Харківводоканал», третьою особою зазначена Харківська міська рада, про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.06.2018 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі, яка призначена до розгляду в підготовчому засіданні (том 1 а.с. 142-144).

ОСОБА_7 (том1 а.с.178-185) та представником відповідача ОСОБА_5 підприємства «Харківводоканал» (том1 а.с.153-161) подані відзиви на первісний позов, в яких відповідачі просили суд відмовити в його задоволенні в повному обсязі, з посиланням на надані докази та судову практику.

17.09.2018 року позивачем подано уточнений позов до відповідачів КП «Харківводоканал», ОСОБА_5 підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд», третіми особами зазначені ОСОБА_6 та Харківська міська рада, в якому позивач просить суд стягнути в солідарному порядку з КП «Харківводоканал», ОСОБА_5 підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд» на користь ОСОБА_4 відшкодування збитків (майнової шкоди), завданих пошкодженням (знищенням) автомобілю Volkswagen Jetta, д.н.з. АХ 6134 CM, в розмірі 238 952,64 гривень; стягнути в солідарному порядку з КП «Харківводоканал», ОСОБА_5 підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд» (надалі КП «Шляхрембуд») на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000 гривень; стягнути в солідарному порядку з відповідачів витрати з оплати послуг оцінювача щодо визначення розміру шкоди в розмірі 5100 гривень; судові витрати покласти на відповідачів відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Зазначений уточнений позов прийнято до розгляду 20.09.2018року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова, якою також задоволені клопотання позивача про залучення співвідповідача ОСОБА_5 підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд» та заміну відповідача ОСОБА_6 на належного відповідача КП «Харківводоканал» і залучення ОСОБА_6 в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (том 1 а.с. 240, 241-243).

В обґрунтування уточненого позову зазначено, що 06.04.2016 року в районі перехрестя вул. Баварської та просп. Любові Малої в м. Харкові при наїзді на люк колектора № 13033 автомобілем Volkswagen Jetta, д.н.з. АХ6134CM, що належить ОСОБА_4, відбулось відкриття цього люку з подальшим перевертанням та пошкодженням автомобілю позивача, про що інспектором УПД ГУНП в Харківській області відносно ОСОБА_6 складено протокол про адміністративнеправопорушення серії АП2 №122052 від 10.10.2016 року. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.12.2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП. Постановою від 17.03.2017 року Апеляційний суд Харківської області постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.12.2016 скасував, а матеріали справи повернув до УПД ГУНП в Харківській області для їх належного оформлення.В подальшому УПД ГУНП в Харківській області матеріали справи неодноразово направлялись до Жовтневого районного суду м. Харкова, який постановами від 16.06.2017року , 07.08.2017 року та 19.10.2017 року адміністративні матеріали про притягнення до відповідальності ОСОБА_6 повертав до УПД ГУНП в Харківський області для належного оформлення, зазначивши, що постанова Апеляційного суду Харківської області не виконана. Зрештою, постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.12.2017 року провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП закрито, у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Пошкодження автомобіля ОСОБА_4 сталось через неналежний стан люку оглядового колодязя, що знаходився на проїзній частині дороги у закритому стані, але відкрився після проїзду переднього колеса, та став перешкодою при контактуванні з ним заднього колеса автомобіля позивача, що призвело до втрати керування та перекидання вказаного автомобіля. Позивач вказує, що обовязок з утримання зазначеного люку оглядового колодязю колектору № 13033 покладено законодавством на районну експлуатаційну ділянку виробничого комплексу «Харківводовідведення» КП «Харківводоканал». Також позивач, посилаючись на висновки Верховного Суду України щодо відповідальності власника автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноваженого ним органу, вважає, що є підстави для залучення співвідповідачем КП «Шяхрембуд», оскільки предметом діяльності підприємства є виконання шляхових будівельних і ремонтних робіт, благоустрій територій, технічний нагляд та утримання доріг і інженерних споруд на дорогах м. Харкова.Окрім того, позивач зазначає, що згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку вартість відновлювального ремонту автомобіля VolkswagenJetta, д.н.з. АХ6134CM, на момент проведення дослідження становить 438420,81 грн., а ринкова вартість такого автомобіля до ДТП 311903,78 грн., ринкова вартість автомобіля після ДТП складає 72951,14 грн. 05.10.2016 року позивач продав пошкоджений у ДТП автомобіль за 72951,14 грн. Тож, вартість матеріального збитку завданого ОСОБА_4 становить 238952,64 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів.Такожпозивач просить стягнути з відповідачівсолідарно витрати в сумі 5100 грн.на проведення оцінки вартості матеріального збитку та оцінки ринкової вартості транспортного засобу з урахуванням аварійних пошкоджень. Внаслідок ДТП позивач отримав тілесні ушкодження, а також зазнав душевних страждань, тому просить стягнути солідарно з відповідачів завдану моральну шкоду, яку оцінює в 30000 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідачів.

Учасники справи обмінялись заявами по суті справи, з іншими заявами та клопотаннями до суду не звертались.

Так, відповідачем КП «Харківводоканал» у відзиві на уточнену позовну заяву, поданому до суду 20.09.2018 року, зазначено, що рішенням сесії Харківської міської ради від 12.01.2011 року №134/11 за Департаментом будівництва та шляхового господарства були закріплені функції управління ОСОБА_5 підрядним спеціалізованим підприємством по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд». Згідно з п. 3.2.1 Статуту КП «Шляхрембуд» предметом діяльності є виконання шляхових будівельних і ремонтних робіт, благоустрій територій, технічний нагляд та утримання доріг і інженерних споруд на дорогах м. Харкова. Отже, зазначає відповідач, територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради, як власника автомобільних доріг і вулиць міста відповідно до ст.ст.16, 17 Закону України «Про автомобільні дороги», уповноважила КП «Шляхрембуд» на здійснення експлуатаційного ремонту та утримання вулично-дорожньої мережі населеного пункту.ДТП, під час якої було пошкоджено автомобіль ОСОБА_4, як вказує позивач, сталася через несправність кришки оглядового колодязя каналізаційної мережі, який знаходився на проїзній частині. Відповідач зазначає, що кришка оглядового колодязя є елементом автомобільної дороги, який дозволяє безперервний, безпечний і зручний рух транспортних засобів по проїзній частині, тому саме на КП «Шляхрембуд» покладається обов'язок щодо належного контролю за експлуатаційним станом цього елемента дорожнього об'єкта та негайного усунення виявлених пошкоджень чи інших перешкод у дорожньому русі.При цьому КП «Шляхрембуд» мало своєчасно виявити та усунути перешкоду дорожньому руху, а у разі неможливості її негайного усунення - невідкладно позначити аварійну ділянку дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами та повідомити КП «Харківводоканал» про вказану аварійну ситуацію.Відповідач вважає, що та обставина, що оглядовий колодязь, який розташований на мережі, яка перебуває на балансі КП «Харківводоканал» не звільняє КП «Шляхрембуд» від належного експлуатаційного утримання автомобільних доріг м. Харкова.Також, відповідач зауважує, що результати огляду, які і були здійснені представниками КП «Харківводоканал» не свідчать про необхідність здійснення на дату огляду будь-яких робіт з ремонту чи заміникришки люку, натомість саме КП «Шляхрембуд» повинен був виявити наявність відхилень і дефектів, що порушують нормальну експлуатацію вулично-дорожньої мережі, а отже КП «Харківводоканал» дотримано всі вимоги щодо належної експлуатації систем водовідведення, вина підприємства не встановлена, позивачем жодних доказів на підтвердження протилежного не надано (том 1 а.с. 223-231).

30.11.2018 року представником відповідача ОСОБА_5 підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд» (надалі КП «Шляхрембуд») надано до суду письмові пояснення, в яких підприємство заперечує проти позову в частині вимог до КП «Шляхрембуд» у повному обсязі, вважає вимоги позивача в цій частині незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, зазначено що КП «Шляхрембуд» не є належним відповідачем по справі, оскільки колектор заводу «Світло Шахтаря» по вул. Постишева (наразі Баварська) інв. № 13033 знаходиться на балансі Комплекса «Харківводовідвдення» КП «Харківводоканал». Таким чином, пошкоджена конструкція люку, який став причиною ДТП і є невід'ємною частиною системи водопостачання, яка в свою чергу є одним із видів інженерних комунікацій і споруд, що знаходяться у користуванні КП «Харківводоканал», і у тому числі, на технічному обслуговувані, утриманні та ремонті. Відповідач зауважує, що КП «Шляхрембуд» є балансоутримувачем доріг, а люки на балансі підприємства не перебувають. А, отже, саме КП «Харківводоканал» порушив свій нормативно визначений обовязок щодо проведення належного зовнішнього огляду мереж та ремонту, у зв'язку з чим, останній повинен нести цивільно-правову відповідальність з відшкодування шкоди перед позивачем (том 2 а.с. 25-29).

Третя особа ОСОБА_6 20.07.2018 року подав до суду відзив на позовну заяву, який підтримав у ході розгляду справи, посилаючись на викладені в ньому обставини, як на пояснення третьої особи, та в якому заперечував проти задоволення позову, обґрунтувавши його, такими ж як і КП «Харківводоканал», доводами щодо відповідальності саме власника автомобільних доріг за належне технологічне утримання доріг, яким КП «Харківводоканал» не являється. Окрім того, ОСОБА_6 ставить під сумнів обґрунтованість, повноту та обєктивність експертного висновку експерта ОСОБА_8 від 06.07.2016 року № 169 та № 16 від 26.02.2018 року істверджує, що працівниками поліції не проводилось обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, яке є обовязковим. ОСОБА_6 вважає, що відсутність акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі не дає можливості обґрунтовано спростувати можливе втручання у функціонування люка колектора № 13033 сторонніх осіб, у тому числі зсув його з паза, спробу крадіжки і т.д. ОСОБА_6 зазначає, що всі вимоги позивача ґрунтуються на тому, що на час наїзду автомобіля на люк, він був в неналежному стані, проте ОСОБА_6 незрозуміло, на підставі яких даних, доказів, експертиз позивач вважає, що на момент ДТП люк не відповідав технічним вимогам і саме це стало причиною ДТП. На думку ОСОБА_6, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що кришка каналізаційного люка знаходилась в нормальному (робочому) стані, не мала тріщин, надколів чи інших пошкоджень (том 1 а.с. 178-185).

Представником третьої особи Харківської міської ради 23.10.2018 року надано суду письмові пояснення, в яких ХМР вважає позов ОСОБА_4 безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано належних доказів, які підтверджують, що саме діями (бездіяльністю) КП «Харківводоканал» було спричинено шкоду майну ОСОБА_4, а наявні в матеріалах справи докази не містять даних, які б встановлювали наявність вини працівника КП «Харківводоканал», а отже і наявність вини самого підприємства. Крім того, ХМР зазначено, що оглядовий колодязь (люк), який розташований за адресою: м. Харків, перехрестя проспекту ОСОБА_9 та вул. Баварської, розташований на мережі водовідведення, яка знаходиться на балансі КП «Харківводоканал» та обслуговується РЕД Новобаварського району Комплексу «Харківводовідведення». Оглядовий колодязь (люк), як окремий об'єкт обліку основних засобів та товарно-матеріальних цінностей не обліковується, тобто не знаходиться на балансі КП «Харківводоканал» відповідно до ч. 7 п. 4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92.Представник третьої особи вказує, що Закон України «Про дорожній рух», «Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів», затверджені постановою КМУ від 30.03.1994 №198, розповсюджуються саме на власників або балансоутримувачів автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху, дорожньо-експлуатаційних організацій, встановлює коло їх прав та обовязків стосовно цих обєктів. Проте, КП «Харківводоканал» до таких власників, або до балансоутримувачів не відноситься, а отже і норми цих законодавчих актів не можуть застосовуватись до КП «Харківводоканал». Солідарна відповідальність настає лише у випадках, прямо передбачених законом чи договором. Так, у ст. 1190 ЦК України зазначено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Однак, вданому випадку ані прямого, ані опосередкованого причинного зв'язку дій (бездіяльності) КП «Харківводоканал» із заподіянням шкоди майну ОСОБА_4 встановлено не було, а отже, на думку Харківської міської ради, підстав для настання солідарної відповідальність також немає (том 2 а.с. 1-7).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.10.2018 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 підприємства «Харківводоканал», ОСОБА_5 підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд», треті особи: ОСОБА_6, Харківська міська рада про стягнення матеріальної та моральної шкоди закрито, справа призначена до судового розгляду по суті (том 2 а.с. 11-12).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4, його представник адвокат ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримали, представники відповідачів КП «Харківводоканал», ОСОБА_5 підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд», третя особа ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_10 проти задоволення уточненого позову заперечували з тих підстав, які викладені у відзивах та письмових поясненнях. Представник третьої особи Харківської міської ради в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи.

Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові доказі, дійшов наступних висновків.

10.10.2016 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 122052, відповідно до якого ОСОБА_6, перебуваючи на посаді начальника РЕД Новобаварського району КП «Харківводоканал», порушив норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: 06 квітня 2016 року близько 06 год. 40 хв. в районі перехрестя вул. Баварська та просп. Любові Малої у м. Харкові трапилось відкриття люку колектора №13033, при наїзді автомобіля НОМЕР_1, з послідуючим перевертанням та пошкодженням транспортного засобу, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.140 КУпАП (том 1 а.с. 9).

Автомобіль Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_2, на момент дорожньо-транспортної пригоди на праві власності належав позивачу ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (том 1 а.с. 120-121).

06.04.2016року поліцейським складено протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в якому зокрема відображено яких пошкоджень зазнав автомобіль НОМЕР_1 (том 1 а.с. 10-15).

Відповідно до протоколу огляду місця ДТП та схеми до протоколу огляду місця ДТП від 06.04.2016 року під час огляду зафіксовано: розташування автомобіля НОМЕР_1 після дорожньо-транспортної пригоди; каналізаційний люк; сліди гальмування автомобіля; місце наїзду автомобіля на бордюр; сліди на ґрунті від перекидання автомобіля; інша обстановка на місці події (том 1 а.с. 10-15, 16).

02.12.2016 року постановою Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП. На підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження відносно ОСОБА_6 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП закрито, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП (том 1 а.с. 17-20).

Апеляційним судом Харківської області винесено постанову від 17.03.2017 року, якою скасовано постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.12.2016 року у відношенні ОСОБА_6, а матеріали справи повернуто до УПД ГУНП в Харківській області для їх належного оформлення (том 1 а.с. 30-33).

Також, постановами Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.08.2017 року, 19.10.2017 року повернуто адміністративний матеріали про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП до Управління превентивної діяльності Головного Управління Національної поліції в Харківській області для належного оформлення (том 1 а.с. 23-25, 26-27).

19 грудня 2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова винесено постанову, якою закрито провадження по справі відносно ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 140 КУпАП, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Вина особи не встановлена. При цьому в тексті постанови судом встановлено наступні обставини: ОСОБА_6, перебуваючи на посаді начальника РЕД Новобаварського району КП «Харківводоканал», порушив норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: 06 квітня 2016 року приблизно о 06 год. 40 хв. в районі перехрестя вул. Баварська та просп. Любові Малої у м. Харкові трапилось відкриття люку колектора №13033, при наїзді автомобіля НОМЕР_3, з послідуючим перевертанням та пошкодженням транспортного засобу, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.140 КУпАП(том 1 а.с. 28-29).

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у письмових поясненнях, отриманих поліцейським УПД ГУНП в Харківській області, зазначив, що зранку 06.04.2016 він рухався на автомобілі НОМЕР_4, по просп. Любові Малої зі сторони Баварії в напрямку центру м. Харкова. На пасажирському сидінні сиділа його дружина ОСОБА_11 Проїжджаючи приблизно о 06 год. 40 хв. на ділянці дороги просп. Любові Малої, між баварським шляхопроводом та вул. Культкомівською, рухаючись у потоці транспортних засобів, відчув сильний удар об днище автомобіля з правої задньої сторони. Задню частину автомобіля різко підкинуло вверх та транспортний засіб почало кидати зі сторони в сторону. Автомобіль Volkswagen Jetta спочатку виїхав на зустрічну полосу руху, потім він загальмував та зманеврував автомобіль праворуч на полосу свого руху, далі автомобіль вдарився об бордюр, декілька разів перекинувся, став на колеса та зупинився. Після цього, він викликав працівників поліції. На проїзній частині він побачив люк колектора, який був відкритим та на якому був ковпак з колеса його автомобіля. На місці події він сфотографував транспортний засіб, а також місце розташування люка колектора (том 1 а.с. 34-35, 115-118).

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок відкриття кришки люку колектора №13033, який розташований в межах проїзної частини. При наїзді на кришку люку переднім правим колесом автомобіля Volkswagen Jetta, кришка люку відкрилась, після чого заднім правим колесом він вїхав у відкритий люк, внаслідок чого відбувся удар та автомобіль втратив керування, потім вдарився об бордюр та декілька разів перевернувся.

Аналогічні обставини викладені у письмових поясненнях, наданих під час оформлення адміністративного матеріалу, дружиною позивача ОСОБА_11, яка на момент ДТП була пасажиром у автомобілі НОМЕР_4 (том 1 а.с. 36).

Також, під час складання адміністративного матеріалу надані письмові пояснення очевидцем події ОСОБА_12 про те, що 06.04.2016 року приблизно о 06 год. 35 хв. він їхав в якості пасажира на автомобілі ВАЗ по просп. Любові Малої, попереду рухались два автомобіля. Став свідком дорожньо-транспортної пригоди, а саме: попереду автомобіля ВАЗ рухався автомобіль Daewoo. Коли водій автомобіля ВАЗ обганяв автомобіль Daewoo, він побачив автомобіль Volkswagen, який рухався попереду на відстані 50 метрів зі швидкістю приблизно 60-65 км/год. В цей час він побачив, що автомобіль Volkswagen «підстрибнув» та із під автомобіля Volkswagen підійнявся люк в вертикальне положення, внаслідок чого автомобіль втратив керування. Спочатку автомобіль відкинуло праворуч, потім в ліву сторону, водій автомобіля Volkswagen зманеврував праворуч, для того, щоб уникнути зіткнення із зустрічним транспортним засобом. Потім автомобіль Volkswagen ударився об бордюр та декілька разів перекинувся. Коли їх автомобіль підїхав до цього місця, він побачив, що на дорозі знаходиться відкритий люк. Вважає, що причиною ДТП стало відкриття каналізаційного люку, який був заасфальтований та побачити його було неможливо (том 1 а.с. 37-38).

У письмових поясненнях очевидця події ОСОБА_13, наданих під час складання адміністративного матеріалу,зазначено, що 06.04.2016 року, приблизно о 06 год. 40 хв. на автомобілі НОМЕР_5, він рухався по просп. Любові Малої в напрямку Баварії у м. Харкові. Зупинився на червоний сигнал світлофору на перехресті перед бором, потім почав рух та проїхав приблизно 400 метрів. В цей час побачив, що в зустрічному напрямку рухався автомобіль Volkswagen, який «підскочив» та різко виїхав на зустрічну полосу руху, потім автомобіль прийняв праворуч, автомобіль два рази перекинувся та вдарився об бордюр. Після цього він зупинився, запропонував водію та пасажиру свою допомогу, однак вони відмовились. Далі, коли він продовжив рух та проїхав 150-200 метрів, побачив, що на проїзній частині був відкритий каналізаційний люк, на якому лежав ковпак автомобіля (том 1 а.с. 39).

Згідно експертного висновку № 169 складеного 06.07.2016року та додаткового експертного висновку № 16 складеного 26.02.2018експертом-автотехніком ОСОБА_8, з урахуванням заданих обставин даної ДТП водій автомобіля марки «VolkswagenJetta» ОСОБА_4 в даній дорожній обстановці рухаючись по просп. Постишева, повинен був з моменту відкриття люку, діяти згідно вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України.

В дорожній обстановці, що склалася, водій ОСОБА_4 при управлінні автомобілем «VolkswagenJetta», реєстраційній номер АХ6134CM, не міг своєчасно виявити перешкоду для руху його транспортного засобу, оскільки люк знаходився на проїжджій частині дороги, до того ж покритий асфальтобетонним покриттям, і містився у своєму технологічному місці, та не міг представляти перешкоду для руху водієві автомобіля, а лише після наїзду переднього правого колеса автомобіля відкрився і почав загрожувати небезпеці руху автомобіля, тому в даному випадку водій ОСОБА_4 не мав можливості своєчасно виявити перешкоду для руху транспортного засобу, що раптово виникла перед заднім колесом керованого ним автомобіля, та діяти у відповідності до п.12.3 ПДР.

У даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «VolkswagenJetta», реєстраційний номер АХ6134CM, ОСОБА_4, до наїзду на люк, що відкрився, невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б у причинному зв'язку з виникненням події даного дорожньо-транспортного випадку, не вбачається.

Таким чином, дорожній люк, який відкрився після наїзду переднього колеса автомобіля став водієві автомобіля «VolkswagenJetta», реєстраційний номер АХ6134CM, ОСОБА_4 раптовою перешкодою для руху, що виникла в мить після проїзду переднього колеса, після чого виник контакт заднього колеса та нижньої частини кузову автомобіля з відкритим люком, у звязку з чим автомобіль «VolkswagenJetta» став рухатися в некерованому стані з послідуючим перекиданням, що створило аварійну обстановку водію ОСОБА_4

Виходячи із заданих обставин ДТП, що вказані у вихідних даних, з технічної точки зору причина дорожньо-транспортної пригоди що сталася, виникла у наслідок неналежного стану технологічного люку, що знаходився на проїзній частині дороги у закритому стані, але відкрився після проїзду переднього колеса, та став небезпечною перешкодою при контактуванні з ним заднього колеса автомобіля «VolkswagenJetta», реєстраційний номер АХ6134CM, що призвело до втрати керування та перекидання вказаного автомобіля (том 1 а.с. 40-44, 46-48).

Відповідно до Свідоцтва №1067 від 03.07.2015 року, ОСОБА_8 присвоєно кваліфікацію судового експерта з правом проведення інженерно-транспортних експертиз за спеціальністю 10.1 дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод (том 1 а.с. 45, 49). Зазначені висновки експерта будь-якими іншими висновками експертиз не спростовані.

З висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 166/4-16 вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля VWJettа, реєстраційний номер АХ6134CM, становить 311903,78 грн.; вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить 438420,81 грн.; ринкова вартість автомобіля до моменту ДТП становить 311903,78 грн. (том 1 а.с. 74-100).

Ціна послуг такої оцінки склала 2600 грн., які сплатив позивач (том 1 а.с. 113).

Висновком щодо ринкової вартості колісного транспортного засобу з урахуванням аварійних пошкоджень № 166/4-16/2 встановлено, що вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля VWJettа, реєстраційний номер АХ6134CM, без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить 438420,81 грн.; ринкова вартість автомобіля з урахуванням аварійних пошкоджень становить 72951,14 грн. (том 1 а.с. 101-110).

Ціна послуг такої оцінки склала 2500 грн., які також сплатив позивач (том 1 а.с. 114).

Крім того, з вказаних висновків вбачається, що сума матеріального збитку дорівнює ринковій вартості автомобіля в звязку з тим, що вартість відновлювального ремонту автомобіля (438420,81 грн.) перевищує його ринкову вартість (311903,78 грн.).

Проте, враховуючи той факт, що пошкоджений автомобіль після ДТП має певну вартість, дану суму слід враховувати при розрахунку розміру матеріальної шкоди.

Як вбачається з договору купівлі-продажу 6349/2016/109091 транспортного засобу від 05.10.2016 року позивач ОСОБА_4 продав транспортний засіб VolkswagenJetta, реєстраційний номер АХ6134CM. Ціна транспортного засобу склала 72951,14 грн. (том 1 а.с. 111-112).

Таким чином, сума матеріального збитку, завдана позивачеві внаслідок пошкодження автомобіля VolkswagenJetta, реєстраційний номер АХ6134CM, становить 238952,64 грн. (311903,78 грн. 72951,14 грн. = 238952,64 грн.), що не осопрювалось учасниками справи.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Також, ч.ч.4, 5 ст. 82 ЦПК передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, про те можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року, із відповідними змінами, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до норм ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Як розяснюється у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, предметом доказування у даній справі є: наявність протиправного діяння відповідачів; наявність шкоди, яка ними була спричинена, і конкретний розмір цієї шкоди, наявність вини і причинно-наслідкового звязку діями (бездіяльністю) і шкодою.

Відповідно до п.3.1.7 ДСТУ3587-97 Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану. люки оглядових колодязів повинні відповідати вимогам ГОСТ 3634. Відхилення висотної позначки кришки люка відносно рівня покриття проїзної частини не повинно перевищувати 1,0 см.

Згідно п.5.2.7 ДСТУ Б.В.2.5-26:2005 (ГОСТ 3634-99) кришки люків, ремонтні вставки і решітки дощоприймачів повинні щільно прилягати до відповідних опорних поверхонь їх корпусів. Допуск площинності їх опірних поверхонь не повинен перевищувати 2 мм.

Відповідно до п. 1.5. Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

КП «Шляхрембуд» згідно зі статутом є балансоутримувачем доріг. Люки на балансі КП «Шляхрембуд» не перебувають.Будь-якої інформації до даного підприємства про пошкодження люку оглядового колодязя ні від органів поліції, ані від інших осіб не надходило. Доказів на підтвердження протилежного суду не надано.Протоколи про притягнення посадових осіб КП «Шляхрембуд» до адміністративної відповідальності за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць у звязку з подіями ДТП не складались.На місце ДТП, в результаті якого було пошкоджено автомобіль позивача, співробітники КП «Шляхрембуд» не викликались, про огляд пошкодженого транспортного засобу не повідомлялось, участі в огляді не приймали.

Разом з тим, згідно довідки КП «Харківводоканал» №2321 від 22.04.2016 року, колектор заводу «Світло Шахтаря» по вул. Постишева (наразі проспект ОСОБА_9) інв. №13033, знаходиться на балансі Комплекса «Харківводовідвдення» КП «Харківводоканал», дата введення в експлуатацію 01.06.1961 (том 1 а.с. 58).

Відповідно до Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затверджених наказом №30 від 05.07.1995 року Державного комітету України по житлово-комунальному господарству України, технічна експлуатація систем водопостачання та водовідведення здійснюється виробниками згідно чинного законодавства.

Згідно з п.9.2.6. вищезазначених правил зовнішній обхід та огляд трас водопровідної мережі роблять не рідше одного разу на 2 місяці, перевіряючи, в тому числі зовнішній стан колодязів,наявність і щільність прилягання кришок, цілість люків, кришок, горловин, скоб, драбин, наявність у колодязі води чи її витоків шляхом відкривання кришок колодязів з очищенням їх від сміття (снігу, льоду).

Нагляд за станом каналізаційної мережі.

Пунктом 12.2.1 встановлено, що технічне обслуговування мережі передбачає зовнішній і внутрішній (технічний) огляди мережі і споруд на ній: дюкерних і з'єднувальних камер, колодязів, напірних і самоплинних трубопроводів (колекторів), аварійних випусків, естакад і водопропускних труб під каналізаційними трубопроводами тощо.

У відповідності до п. 12.2.2Зовнішній огляд мереж виконують не рідше одного разу на місяць шляхом обходу трас ліній мережі і огляду зовнішнього стану пристроїв і споруд мережі.

При зовнішньому огляді опускання людей а колодязі не дозволяється.

Згідно п. 12.2.3 під час обходів і оглядів трас ліній мережі перевіряють, зокрема, стан координатних табличок; зовнішній стан колодязів, наявність кришок, цілісність люків, кришок, горловин, скоб і драбин шляхом відчинення кришок колодязів з їх очищенням.

Поточний і капітальний ремонти. Ліквідація аварій (п. 12.3.).

Відповідно до п. 12.3.1. на підставі даних зовнішнього і технічного оглядів каналізаційної мережі складають дефектні відомості, розробляють проектно-кошторисну документацію і проводять поточний і капітальний ремонти.

Пунктом 12.3.2. передбачено, що до поточного ремонту мереж входять:

профілактичні заходи: промивання і прочищання ліній, очищення колодязів (камер) від забруднень тощо;

ремонтні роботи: заміна люків, верхніх і нижніх кришок, встановлення скоб, заміна драбин, ремонт горловин колодязів, піднімання і опускання люків, обслуговування і регулювання засувок, вантузів, шиберів тощо.

Згідно з пунктом 1.3 Правил за невиконання цих правил відповідальність несуть виробники.

Таким чином, пошкоджена конструкція люку, який став причиною ДТП і є невід'ємною частиною системи водопостачання, яка в свою чергу є одним із видів інженерних комунікацій і споруд, що знаходяться у користуванні КП «Харківводоканал», і у тому числі на технічному обслуговувані, утриманні та ремонті.

Відповідно до п.п. 1.1, 2.2.4, 2.4.6 Посадової інструкції начальника районної експлуатаційної дільниці «Харківводовідведення», затвердженої 01.02.2012 року, на керівника покладається обовязок щодо контролю та своєчасної організації виконання робіт по ремонту каналізаційних колодязів та заміни люків, кришок люків (том 1 а.с. 59-65).

Третя особа ОСОБА_6, перебував на посаді начальника РЕД Новобаварського району КП «Харківводоканал» на момент ДТП.

Згідно експертного висновку №169 від 06.07.2016 року та додаткового експертного висновку № 16 від 26.02.2018 року, які досліджені судом, причина дорожньо-транспортної пригоди що сталася, виникла у наслідок неналежного стану технологічного люку, що знаходився на проїзній частині дороги у закритому стані, але відкрився після проїзду переднього колеса, та став небезпечною перешкодою при контактуванні з ним заднього колеса автомобіля «VolkswagenJetta», реєстраційний номер НОМЕР_6, що призвело до втрати керування та перекидання вказаного автомобіля (том 1 а.с. 40-44, 46-48). Зазначені висновки не спростовані іншими доказами, наданими сторонами.

Обставини ДТП встановлені постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.12.2017 року, яка набрала законної сили і якою закрито провадження по справі відносно ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 140 КУпАП, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, тобто з нереабілітуючих підстав. Даною постановою не встановлена вина ОСОБА_6, однак, досліджені в судовому засіданні докази свідчать про наявність ОСОБА_6 в порушенні посадової інструкції, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, що знаходиться у причинному звязку з виникненням ДТП та спричиненням позивачу матеріальної шкоди. Факт і розмір спричинення шкоди позивачу ніким не оспорювався.

Отже, з огляду на положення ст.1172 ЦК України, саме КП «Харківводоканал» не виконало свого нормативно визначеного обов'язку щодо проведення належного зовнішнього огляду мереж та ремонту, у зв'язку з чим зазначене підприємство повинно нести цивільно-правову відповідальність з відшкодування шкоди перед позивачем.

При цьому суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявності протиправного діяння відповідача КП «Шляхрембуд», як і вини даного підприємства.Таким чином, під час судового засідання не встановлено підстав для стягнення шкоди з ОСОБА_5 підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд».

Отже, суд дійшов висновку, що позовна заява в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з КП «Харківводоканал» на користь позивача суми завданого матеріального збитку в розмірі 238952,64 грн. При цьому позов в частині солідарного стягнення зКомунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд» матеріальної шкоди задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням майна.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.01.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до абз. 2 п. 5 та п. 9 цієї ж постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В обґрунтування завдання моральної шкоди позивач зазначив, що така шкода полягає у сильних душевних переживаннях,повязаних із знищенням автомобілю, неможливістю його використання, неможливістю отримати відшкодування заподіяних йому збитків та відновити своє порушене право протягом тривалого часу (більше, ніж 2 роки), у зв'язку з чим позивач змушений докладати значних додаткових зусиль для організації свого звичного життя, вимушений змінити роботу, яка потребувала регулярних виїздів за межі міста, його психічний та емоційний стан було пригнічено, погіршились розумові та фізичні здібності, з'явився страх пересування за допомогою транспорту, що негативним чином відобразилось на всіх сферах життя позивача. Окрім того, як вбачається з довідки Харківської міської клінічної лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги ім. Проф. ОСОБА_14 № 1356 від 13.04.2016 внаслідок ДТП ОСОБА_4. отримав тілесні ушкодження у вигляді забиття мяких тканин тімяної області та посттравматичний міозит шийного відділу хребта, який супроводжувався сильним больовим синдромом, що тривав біля двох тижнів, протягом яких позивач постійно відчував дискомфорт та дратівливість, а рівень його працездатності та фізичних можливостей помітно знизився(том 1 а.с. 123).

Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій КП «Харківводоканал» було пошкоджено майно позивача, що є підставою для стягнення моральної шкоди, та у зв'язку з чим позивач зазнав певних душевних страждань та фізичного болю, у зв'язку з тілесними ушкодженнями.

Суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, виходячи з фактичних обставин ДТП та способу пошкодження автомобіля, який декілька разів перекинуся разом з позивачем та його дружиною, вважає за необхідне в цій частині позов задовольнити частково та стягнути з відповідача КП «Харківводоканал» на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 15000 грн., відмовивши в іншій частині позовних вимог у звязку з їх недоведеністю.

Окрім того, позивач просив суд стягнути на його користь витрати за проведення оцінки матеріального збитку, витрати понесені на отримання правничої допомоги, а також витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати повязані із залученням спеціалістів та проведенням експертиз.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем сплачено в загальній сумі 5100 грн. за складання висновківпро вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобута щодо ринкової вартості колісного транспортного засобу з урахуванням аварійних пошкоджень (том 1 а.с. 113, 114).

Також, позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 01.02.2018 (том 1 а.с. 124-127), ордером ПТ № 015948 (том 1 а.с. 128), додатковою угодою до договору про надання правової допомоги б/н від 01.02.2018 (том 1 а.с. 130), квитанцією про сплату ОСОБА_4 грошових коштів в розмірі 10000 грн. за вищевказаними договором та додатковою угодою (том 1 а.с. 131), а також актом приймання-передачі виконаних робіт за договором про надання правової допомоги б/н від 01.02.2018 року між Адвокатським бюро та ОСОБА_4 від 23.04.2018 року (том 1 а.с. 132).

Окрім того, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3850,13 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (том 1 а.с. 2).

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача.

Отже, з відповідача КП «Харківводоканал» підлягають стягненню на користь ОСОБА_4 витрати за проведення оцінки матеріальної шкоди у розмірі 5100 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн., а також сплачений позивачем судовий збір у сумі, пропорційній розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2741,92 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 128, 131, 133, 141, 166, 256, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1172 Цивільного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 підприємства «Харквводоканал», ОСОБА_5 підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд», треті особи ОСОБА_6, Харківська міська рада про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 підприємства «Харківводоканал» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 238952 (двісті тридцять вісім тисяч девятсот пятдесят дві) гривні 64 копійки.

Стягнути з ОСОБА_5 підприємства «Харківводоканал» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 підприємства «Харківводоканал» на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 2741 (дві тисячі сімсот сорок одну) гривню 92 копійки, витрати на проведення оцінки матеріальної шкоди в розмірі 5100 (пять тисяч сто) гривень 00 копійок, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині в задоволенні позову - відмовити

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківськогоапеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:ОСОБА_4, ІПН:НОМЕР_7, зареєстрований за адресою: 62416, АДРЕСА_1;

Відповідачі:

-Комунальне підприємство «Харквводоканал», місцезнаходження: 61013, м. Харків, вул. Шевченко, буд. 2, ;

-Комунальне підрядне спеціалізоване підприємство по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд», місцезнаходження: 61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 20, ;

Треті особи:

-ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: 61093, АДРЕСА_2;

-Харківська міська рада, місцезнаходження: 61003, м. Харків, Майдан Конституції, буд. 7, .

Повне рішення складено 19.03.2019 року.

Суддя Н.В. Баркова