Справа № 444/2831/17 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/811/2855/19 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Львів

Справа № 444/2831/17

Провадження 22-ц/811/2855/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 29 липня 2019 року в складі судді Мікула В.Є.

у справі

за заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про виправлення описки в рішенні Жовківського районного суду Львівської області від 11.06.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 29 липня 2019 року виправлено описки у абзаці другому, третьому резолютивної частини рішення Жовківського районного суду Львівської області від 11.06.2018 року щодо ідентифікаційного номера ОСОБА_1 , вказавши замість невірно зазначеного " НОМЕР_1 ", правильний- " НОМЕР_2 ".

Абзац другий, третій резолютивної частини рішення Жовківського районного суду Львівської області від 11.06.2018 року викладено в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_2 / в користь ОСОБА_3 , / ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований і проживає за адресою : АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_4 , ІПН НОМЕР_5 /, заборгованість в розмірі : 850 019,14 коп., з яких 741 160.00 грн. заборгованість за договором позики, - 7411,59 грн. - 3 % річних, - 101 447 грн. 55 коп. - пеня за порушення грошового зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_2 / в користь ОСОБА_3 , / ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований і проживає за адресою : АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_4 , ІПН НОМЕР_5 /=rvts14>, - 8 810.00 грн. судового збору..»

Дану ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.

Вказує, що дана ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що в заяві про перегляд заочного рішення, апелянт пояснював суду, що не був присутній на судових засіданнях так як не був обізнаний про час та місце судового розгляду.

Вказує, що заперечує факт отримання від позивача будь-яких коштів. Апелянт зазначає, що не писав і не підписував розписку від 09.02.2013 року, яку позивач пред`явив суду як підставу для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Просить ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 29 липня 2019 року скасувати.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про розгляд справи повідомлялися належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Встановлено, що заочним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 11.06.2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про дострокове стягнення коштів за договором позики з урахуванням індексу інфляції, трьох процентів річних та пені за порушення грошового зобов`язання задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 заборгованість в розмірі : 850 019,14 коп., з яких 741 160.00 грн. заборгованість за договором позики, - 7411,59 грн. - 3 % річних, - 101 447 грн. 55 коп. - пеня за порушення грошового зобов`язання та 8 810,00 грн. судового збору.

08.07.2019 року адвокат Гуменюк Олег Романович в інтересах ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою про виправлення описки в рішенні, зокрема в резолютивній частині рішення щодо ІПН відповідача ОСОБА_1 , який зазначено невірно.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що необхідно виправити описку в резолютивній частині рішення Жовківського районного суду Львівської області від 11.06.2018 року щодо ідентифікаційного номера ОСОБА_1 , вказавши замість невірно зазначеного " НОМЕР_1 ", правильний- " НОМЕР_2 ", оскільки з матеріалів справи, зокрема, із позовної заяви (аркуш справи № 1), заяви про перегляд заочного рішення (аркуш справи № 49), копії апеляційної скарги та із копії картки платника податків вбачається, що ОСОБА_1 присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в той ще час в абзаці 2, 3 резолютивної частини помилково вказано ІПН ОСОБА_1 як НОМЕР_1 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 11.06.2018 року було ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 у справі № 444/2831/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про дострокове стягнення коштів за договором позики з урахуванням індексу інфляції, трьох процентів річних та пені за порушення грошового зобов`язання.

Дане рішення суду набрало законної сили, оскільки ухвалою Львівського апеляційного суду від 22.10.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 11.06.2018 року повернуто апелянту. Повторно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 не звертався.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі

неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред`явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Після внесення виправлень чи арифметичних помилок текст рішення змінювати не можна, проте у виконавчому листі наводяться формулювання резолютивної частини рішення в тій редакції, яку воно отримало у зв`язку з постановленням відповідної ухвали.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наводить підстав для скасування оскаржуваної ухвали, доводи апеляційної скарги зводяться лише до незгоди з заочним рішенням.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянтом було подано неналежно оформлену апеляційну скаргу, у зв`язку з чим ухвалою Львівського апеляційного суду від 22.10.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 11.06.2018 року повернуто апелянту. В ухвалі Львівського апеляційного суду ОСОБА_1 було зазначено, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з такою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до ст.. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 29 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 22.11.2019 року.

Головуючий

Судді