ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7001/18
провадження № 2/753/1325/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарях Івашків О.В., Гаврилюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

встановив:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту - позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 83 930,30 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 4 393,33 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 71 781,27 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 282,83 грн. та штрафу у розмірі 4 472,83 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору, відповідач зобов'язався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші передбачені договором платежі.

Однак, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути з урахуванням штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 10.07.2018 дану справу прийнято до свого провадження та призначено призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні.

Згідно з частиною 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

31.05.2018 відповідачем було подано до суду (заперечення) відзив на позовну заяву, в яких він просив суд відмовити у задоволені позовних вимог посилаючись на пропущення позивачем строку позовної давності.

17.07.2018 та 27.07.2018 представником позивача було подано відповідь на відзив, в яких представник позивача вважав позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В судовому засіданні представник позивача просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, засухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом 26.10.2011 ОСОБА_2 було підписано анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», в якій зазначено, що вона разом із пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

В анкеті-заяві міститься інформація про те, що ОСОБА_2 ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді та погодився з ними.

Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 2 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Правовідносини щодо стягнення заборгованості за кредитним договором регулюються положеннями Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до змісту статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, суд вважає, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, про що розписався у анкеті-заяві. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях статті 634 ЦК України. Отже суд першої інстанції в цій частині прийшов до помилкових висновків про відсутність у сторін договірних відносин.

Крім того, згідно з умовами та правилами надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є пряма і безумовна згода клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком (п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг).

Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, за переривання платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором.

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором від 26.10.2011, внаслідок чого, станом на 28.02.2018, у останнього утворилася заборгованість у розмірі 83 930,30 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 4 393,33 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 71 781,27 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 282,83 грн. та штрафу у розмірі 4 472,83 грн.

Встановлено, що розрахунок заборгованості містить розмір відсоткової ставки, ставки пені, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, пені, суму нарахувань по кожному з видів зобов'язань. Відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитними коштами суд доходить наступного.

У відповідності до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як встановлено судом, відповідач ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді та погодився з ними, що засвідчив своїм підписом.

Відповідно до ч.1 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У частині четвертій указаної статті передбачено, що у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком у випадку інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку та погодження клієнта на нові умови, а також шляхом надсилання СМС-повідомлень.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами становив, станом на 28 вересня 2014 року - 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У подальшому, з 01.09.2014 ПАТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку збільшив процентну ставку до 34,80%, а з 01.04.2015 до 43,20%.

Таким чином, з урахуванням незаконного збільшення відсоткової ставки банком у односторонньому порядку (ст.10561 ЦК України), суд вважає, що стягненню підлягає заборгованість по процентам, нарахована за період з 22.02.2012 (дата визначена позивачем у розрахунку заборгованості) по 29.08.2014 (остання дата, коли проценти нараховувалися по відсотковій ставці 30,00% «Нараховані на поточну заборгованість за кредитом проценти»), що складає 245,38 грн.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості по пені суд доходить наступного.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

За таких обставин включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону.

Отже аналіз статей 266, 258 ЦК України дає суду підстави для висновку про те, що стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можливо лише у межах спеціальної позовної давності.

Такі висновки суду узгоджуються із позиціями Верховного Суду України (провадження №6-116цс13) та Верховного Суду (провадження №14-10цс18).

Відтак, стягненню з відповідача. підлягає пеня у розмірі 1 200,00 грн. за період з 28.03.2017 по 28.02.2018 року (дата визначена ПАТ КБ «ПриватБанк» у позові), тобто за останні 12 місяців перед зверненням кредитора до суду.

Щодо стягнення з відповідача штрафів суд апеляційної інстанції доходить наступного.

Відповідно до положень статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Керуючись статтею 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такі висновки викладені у правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 21 жовтня 2015 у справі №6-2003цс15.

Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача штрафів не підлягають до задоволення, оскільки недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, не допускається.

За таких обставин, з ОСОБА_2 за період з 26.10.2011 (дата укладання договору між сторонами) по 28.02.2018 (дата визначена АТ КБ «ПриватБанк» у позові) підлягає стягненню наступна заборгованість:

- 4 393, 33 грн.- заборгованість по тілу кредиту;

- 245,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 1200,00 грн. - заборгованість по пені за період з 28.03.2017 по 28.02.2018, що у сукупному розмірі складає 5 838,71 грн.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 122,60 грн.

Керуючись ст. 509, 525, 526, 530, 536, 610, 612, 615, 634, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 141, 274-279, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ) заборгованість за кредитним договором в сумі 5 838 гривень 71 копійку та судовий збір у сумі 122 гривні 60 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 04 березня 2019 року.

Суддя :