Справа № 450/1723/18 Провадження № 2/450/317/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"28" жовтня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Гев`як Ю.С.

з участю представника позивача Гелемей Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобіль дороги України» про предмет спору : про зобов`язання відповідача надати згоду на вилучення земельної ділянки площею 0, 1232 гектара у власність позивачу для обслуговування жилого будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 ,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач являється власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вирішив отримати у власність земельну ділянку на якій розташований вищевказаний житловий будинок. ОСОБА_1 звернувся до користувача земельної ділянки, однак отримав фактичну відмову: у відповіді на адвокатський запит вих. № 224 від 13.11.2017 року, філія «Пустомитівська ДЕД повідомляє: «земельна ділянка в АДРЕСА_1 б не є власністю філії, а являється власністю ПАТДАК Автомобільні дороги України м. Київ». Вказана інформація не відповідає дійсності та спростовується іншими офіційними відповідями (листами): На адвокатський запит Відділ у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області зазначено, що вищезазначений об`єкт нерухомого майна (житловий будинок) розташований на території с. Липники Поршнянської сільської ради, форма власності земельної ділянки державна, категорія земель - землі транспорту, згідно останніх даних ф-бзем (станом на 01.01.2016 р.) знаходиться у користуванні ДЕД 897; № 4/19-10/251 від 31.01.2018 року ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» повідомляє, що вказана земельна ділянка перебуває у постійному користуванні Філії Пустомитівська ДЕД ДП «Львівський облавтодор»; №03-вих-242 від 25.04.2018 року, де Пустомитівська районна рада Львівської області повідомляє про те, що земельна ділянка, про яку йде мова, не перебуває у власності Пустомитівської районної ради. Крім цього, повідомляє, що акт на постійне користування землею надано Пустомитівською районною радою. Таким чином, скориставшись всіма можливими законними способами щодо отримання нотаріальної згоди на вилучення земельної ділянки у приватну власність для обслуговування житлового будинку, єдиним можливим способом відновлення порушених прав є звернення до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив такі задоволити.

Позиція відповідача: представник в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Подав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на його зайнятість. Однак суд приходить до висновку, що вказане клопотання є безпідставне, оскільки жодних доказів на підтвердження поважності причин неявки, в судове засіданні представником не надано.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку представника позивача, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

08.06.2018 року ухвала про відкриття провадження; 23.08.2018 року клопотання представника позивача про проведення підготовчого судового засіданні у його відсутності; 21.09.2018 року клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи; 11.10.2018 року заява представника відповідача про ознайомлення з матеріалами справи; 26.10.2018 року клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи; 15.01.2019 року апеляційна скарга на ухвалу про відкриття провадження; 30.01.2019 року ухвала Львівського апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху; 14.03.2019 року ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження; 25.06.2019 року письмові пояснення представника відповідача; 25.06.2019 року клопотання представника відповідача про залучення співвідповідача; 25.06.2019 року клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи; 25.07.2019 року клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи; 25.10.2019 року клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , являється власником житлового будинку АДРЕСА_2 , що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 81417106 від 07.07.2017 року.

Відповідно до листа філії Пустомитівської ДЕД, адресованого ОСОБА_1 вих.. № 224 від 13.11.2017 року, Пустомитівська ДЕД, повідомляє, що земельна ділянка по АДРЕСА_3 , не являється власністю філії, а являється власністю ПАТ ДАК автомобільні дороги України м. Київ.

Згідно відповіді Відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, від 20.10.2017 року адресованої ОСОБА_2 , повідомляє, що земельна про як десть у звернення розташована на території с. Липники Поршняської сільської ради, форми власності державна, категорія земель землі транспорту, згідно останніх даних ф-6земи (станом на 01.10.2016 року) знаходиться в користуванні ДЕД 897.

Відповідно до листа Публічного акціонерного товариств Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», адресованого ОСОБА_3 Я. № 4/19-10/251 від 31.01.2018 року, житловий за адресою АДРЕСА_1 , обліковується на балансі Пустомитівська ДЕД дочірнього підприємства «Львівський облавтодор». Компанія, ДП Львівський облавтодор та його філія «Пустомитівська ДЕД» не є власниками земельної ділянки, про яку йдеться у запиті. Вказана земельна ділянка перебуває у постійному користуванні філії «Пустомитівська ДЕД» ДП «Львівський облавтодор». Акт на постійне користування землею надано Пустомитівською районною радою. Питання про вилучення вказаної земельної ділянки необхідно вирішувати в межах Земельного кодексу. При цьому, житловий будинок, що розміщений на зазначеній земельній ділянці, залишається на балансовому обліку філії дочірнього підприємства. Компанія та її дочірні підприємства, є окремим юридичними особами, що діють відповідно до своїх статутів згідно законодавства. Таким чином, оскільки компанія не є ні власником, ні землекористувачем зазначеної земельної ділянки, надання згоди на її вилучення до компетенції Компанії не відноситься.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно листа Пустомитівської районної ради Львівської області від 25.04.2018 року вих. 03-242, що земельна ділянка про яку йде мова не перебуває у власності Пустомитівської районної ради. Для отримання згоди на вилучення земельної ділянки, яка перебуває у користуванні філії «Пустомитівська ДЕД» ДП «Львівський облавтодор», потрібно звернутися до землекористувача.

Згідно ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 1, 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із зазначених норм процесуального закону слідує, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу позову.

Сторона позивача покликається на відповідь на адвокатський запит № 2234 від 13.11.2017 року філії Пустомитівської ДЕД, згідно якої земельна ділянка в АДРЕСА_1 не є власністю філії, а являється власністю ПАТ ДАК Автомобільні дороги м. Київ», як доказ того, що відповідачі відмовили у наданні позивачу нотаріально посвідченого дозволу на вилучення земельної ділянки. Однак вказана відповідь, не є належним доказом у розумінні ст. 77 ЦПК України.

Тобто позивачем не долучено до справи, належного та допустимого доказу у розмінні ст. 77 ЦПК України, хто є належним землекористувачем спірної земельної ділянки.

Таким чином позивачем не доведено хто являється землекористувачем або власником спірної земельної ділянки, в судовому засіданні не заявлялося клопотання про витребування вказаної інформації, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити, за недоведеністю заявлених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ,- відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Пустомитівський суд Львівської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30-денного строку з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 б.

Відповідач: Дочірнє підприємство «Відкрите акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Автомобіль дороги України», м. Львів, вул. Вол. Великого, 54.

Повний текст судового рішення складено 05.11.2019 року.

СуддяД. А. Кукса