Ухвала

14 березня 2019 року

м. Київ

справа № 486/16/18

провадження № 61-4231ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди фізичній особі, потерпілої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року, з пропуском строку на касаційне оскарження.

Як убачається з поштового конверту, касаційну скаргу здано на пошту 22 лютого 2019 року, тобто з пропущенням строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнано неповажними.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення заявник вказує про те, що пропуск цього строку був зумовлений бездіяльністю суду апеляційної інстанції та можливістю отримати копію постанови апеляційного суду лише 05 лютого 2019 року, однак доказів на підтвердження зазначених обставин не надає.

ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження факту невиконання судом положень статей 272, 386 ЦПК України щодо ненаправлення сторонам у справі копій судових рішень та того, що відповідач не отримував копії оскаржуваних судових рішень поштовим відправленням або в суді першої чи апеляційної інстанції (нарочно).

Таким чином, заявнику необхідно навести поважну причину пропуску строку на касаційне оскарження та надати докази на підтвердження підстав пропуску цього строку.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником у касаційній скарзі не зазначено, в чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У зв'язку з цим заявнику необхідно обґрунтувати вимоги касаційної скарги відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України надати касаційну скаргу (у новій редакції) та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційну скаргу оформлено з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року залишити без руху і надати строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, з наданням відповідних доказів, не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк