РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року Київський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Чередник В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу №953/20586/19 (н/п 2/953/3246/19) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

18.10.2019 р. до суду поштою надійшов позов ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , в якому позивач просить шлюб уклеєний між ним та відповідачем, зареєстрований 27.07.2012 р. Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис №342 - розірвати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 27.07.2012 р. він уклав шлюб ОСОБА_2 , від якого вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

14.11.2013 р. відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 змінила своє власне ім`я на ОСОБА_2.

Протягом останніх декількох років стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, кожний з подружжя має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства, втрачено почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.

Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. На даний час позивач з відповідачем проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Таким чином, у зв`язку із припиненням шлюбних відносин, сім`я фактично припинила своє існування з вересня 2018 року. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим.

Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам дитини та особисто інтересам позивача.

Спору про майно сторони не мають. За спільною домовленістю між подружжям, донька залишиться проживати із мамою, відповідачем ОСОБА_2 .

У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2019 р. відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче засідання.

В підготовче засідання позивач не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності ,позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач в підготовче засідання не з`явилась, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, зазначила, що з позовом згодна, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному об`ємі. Крім того просила залишити їй прізвище ОСОБА_2 .

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що сторони подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності учасників процесу.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Згідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

27 липня 2012 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів 27.07.2012 р. зроблено відповідний актовий запис за №342, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4 , про що 12.02.2013 р. складено відповідний актовий запис №97 у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Батьками дитини записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

14 листопада 2013 р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінила своє власне ім`я та згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 від 14.11.2013 р., виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, прізвище, власне ім`я, по батькові відповідача після державної реєстрації зміни імені є ОСОБА_2 .

Позивач та відповідач мають різні погляди на сім`ю та шлюб, шлюбні відносини фактично припинені та не можуть бути поновлені.

Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо та враховуючи позицію відповідача про визнання позову.

Вимоги щодо розподілу майна не пред`являлись.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, той факт, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими тасуперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 200, 223, 263-265 ЦПК України, ст. 1, 24, 56, 110, 112-114 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 27.07.2012 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №342 від 27.07.2012 року.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище - ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2018.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 21.11.2019 р.

Суддя Чередник В.Є.