Єдиний унікальний номер 341/2079/18
Номер провадження 2/341/121/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 березня 2019 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Юсип І.М.

секретаря Король І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в місті Галичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,-

в с т а н о в и в :

14.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 і просить постановити рішення, яким визнати ОСОБА_2, 28.08.1995р.н.., таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою в м. Бурштин по вул. Василя Стуса, 6/58, Івано-Франківської області.

З позовної заяви поданої позивачем, ОСОБА_1 вбачається, що вона є власником 2/3 частини житлової квартири, що знаходиться по вул. Василя Стуса, 6/58 в м. Бурштин, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло. Окрім неї право власності по 1/3 частини житлової квартири належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4, однак врни не проживають у ній більше пяти років. В даній квартирі також зареєстрований її онук, ОСОБА_2, 28.08.1995р.н., однак не проживає за місцем реєстрації понад рік, з жовтня 2017 року, добровільно виписатися не бажає. Вона кілька раз зверталася з прохання виписатися з належної їй квартири, однак ОСОБА_2 ігнорує її прохання, і не виписується.

Вона несе затрати на виплату комунальних послуг, окрім того відповідач ніякої участі в утриманні даної квартири не приймає та нею не користуються, натомість вона не може скористатися своїм правом на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, а тому змушена звернутися з даним позовом до суду.

Не проживаючи в житловому будинку понад строки, встановлені законом, відповідач втратив право користування ним. Просить постановити рішення, яким визнати ОСОБА_2, 28.08.1995р.н.., таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою в м. Бурштин по вул. Василя Стуса, 6/58.

Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи. Однак її представником подана через канцелярію суду заяву в якій остання просить справу розглянути без їх участі, позов підтримують, просить задоволити та не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Будь-яких заяв від них не поступало.

Відповідач, ОСОБА_2 в судові засідання на виклики суду не з'явився, який повідомлявся належним чином в установленому порядку про розгляду справи, про що свідчать виклики до суду, про причини неявки суд не повідомив. Конверт із вмістом копії позову з додатками та викликом повернувся із зазначенням через не запит. Зі згоди позивача, яка викладена у заяві суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України.

У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно зі ст. 33 Конституції України вільний вибір місця проживання є одним з основних конституційних прав людини.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 являється власником 2/3 частини житлової квартири, що знаходиться по вул. Василя Стуса, 6/58 в м. Бурштин, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, з якого видно, що на праві приватної, спільної власності належить квартира по вул.. Стуса, 6/58 в м. Бурштин в рівних долях ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, частка яка належала ОСОБА_5 подарована, згідно договору дарування в розмірі ј частки квартири позивачу ОСОБА_1 від 16.11.2016р. (а.с.7). Два співвласника даної квартири не проживають в ній понад пять років.

З довідки № 5833 від 08.11.2018 року видно, що склад сім'ї ОСОБА_1 складається із онука, ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

З акту обстеження матеріально-побутових умов № 238 від 01.11.2018 року вбачається, що за місцем реєстрації в м. Бурштин по вул.. В.Стуса, 6/58 проживає ОСОБА_1, а також зареєстрований її онук, ОСОБА_2, який з лютого 2018 року за місцем реєстрації не проживає, що засвідчили також сусіди (а.с.8).

Спірні правовідносини сторін виникли із житлових відносин та регулюються нормами Житлового кодексу України та Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України, право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.

Статтями 64, 156 ЖК України, передбачено, що до членів сім'ї власника будинку належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство.

Стаття 3 Сімейного кодексу України, визначає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом.

Про те, що відповідач зареєстрований, але не проживає у спірному житловому приміщенні квартирі підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов від 01.11.2018 року, яким стверджується, що відповідач ОСОБА_2 з лютого 2018 року в квартирі не проживає (а.с.8).

Як зазначає ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

В звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що відповідач не проживаючи в квартирі понад строки встановлені законодавством, а тому його слід визнати, таким, що втратив право на користування даним житлом. Позов слід задовольнити і визнати ОСОБА_2, 28.08.1995р.н., таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою в м. Бурштин по вул. Василя Стуса, 6/58, Івано-Франківської області.

На підставі наведеного, ст.ст. 317, 319, 405 Цивільного кодексу України, ст. 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 136, 247, 258, 263-265, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, 28.08.1995р.н., таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою в м. Бурштин по вул. Василя Стуса, 6/58, Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя:ОСОБА_6