РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2019 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Верніка В.М.

із участю : секретаря Росовської О.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.01.2019 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що із відповідачем по справі ОСОБА_2 вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 07.08.2011 року Відділом ДРАЦС по місту Жмеринці реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області за актовим записом №227. Від даного шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в свідоцтвах про народження яких записаний та являється батьком відповідач ОСОБА_2 Діти проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. За станом здоровя діти та відповідач здорові. Вона із відповідачем разом не проживають та не підтримують сімейних відносин, відповідач матеріально допомагає їй утримувати дітей, але цих коштів не вистачає для нормального проживання та харчування дітей. Вона на разі не працює, оскільки доглядає за малолітнім сином до досягнення ним трирічного віку та знаходиться на обліку в УПСЗН Жмеринської міської ради, як отримувач допомоги при народженні дитини, де отримує щомісячну одноразову допомогу, яка за липень-грудень 2018 року становила 5160 грн., однак вказаної допомоги не вистачає для нормального проживання та харчування її та двох дітей. Відповідач матеріально забезпечений, оскільки працює у ДП Жмеринський лісгосп на посаді майстра лісу та щомісяця отримує заробітну плату. Інших утриманців у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам не проводиться. Посилаючись на викладене, та те, що між нею і відповідачем не досягнуто згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку, просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання двох дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення старшою дитиною повноліття.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 25.01.2019 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Як вбачається з поштового повідомлення, яке повернулося на адресу суду, позивач отримала копію ухвали про відкриття провадження.

Відповідачу ОСОБА_2 у відповідності до вимог ч.7,8 ЦПК України направлялась копія ухвали про відкриття провадження в справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою його проживання (а.с.18), за наслідком чого відзиву на позовну заяву чи інших клопотань відповідача судом не отримано.

Відтак суд згідно положень ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серія 1-АМ №105568 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4).

Згідно копій свідоцтва про народження серія І-АМ №247766 та серія І-АМ №341927 (а.с.6,7) вбачається, що сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; діти зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до копії довідки Квартального комітету "Центральний" від 03.01.2019 року №1 позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, до складу її сімї входять дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, діти проживають разом з матірю та перебувають на її утриманні (а.с.8).

Згідно копії довідки Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради від 15.01.2019 року №160 позивач ОСОБА_1 знаходиться на обліку у вказаній установі та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини, сума якої за липень-грудень 2018 року становила 5160 грн. (а.с.9).

Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд визнає аргументовано доведеним позивачем існування обов'язку щодо надання утримання своїм малолітнім дітям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до досягнення ними повноліття відповідачем ОСОБА_4, який є їх батьком.

Разом з тим, суд визнає необгрунтованими доводи позивача стосовно заявленого до стягнення розміру аліментів в розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на кожну дитину, що у сукупності на час предявлення позову фактично становить вимогу щодо стягнення аліментів пропорційно встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Проте, незалежно від тверджень позивача про отримання відповідачем заробітку за місцем свого працевлаштування та застереження про відсутність у нього інших утриманців, позивачем не доведено жодними доказами наявності у відповідача певного заробітку (доходу) у розмірі, достатньому для вирахування аліментів у масимальному їх обмеженні щодо 50 відсотків заробітку, лише за умов чого законом передбачено можливість присудження аліментів у мінімальному рекомендованому розмірі. Окрім того, власні доводи позивача стосовно задовільного стану здоров'я дітей сторін також не визначають доцільності визначення оспорюваних аліментів на утримання саме двох неповнолітніх дітей у максимальній частці від заробітку відповідача, надто з огляду на визначений законом обов'язок надання утримання дітям обома батьками, у тому числі з урахуванням здійснення позивачем догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, саме у зв'язку із народженням якої нею отримується державна соціальна допомога.

Таким чином, з урахуванням принципів розумності та справедливості суд визначає, що з відповідача на імя позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дочки та сина в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, що у достатній мірі відповідає заявленим позивачем потребам утримання двох неповнолітніх дітей, а також не є заздалегідь непомірними для їх сплати відповідачем. Тому за сукупності наведених висновків позов підлягає до часткового задоволення у вказаній частині вимог.

Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що згідно вимог п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. за відповідною ставкою вимог майнового характеру на час предявлення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 3, 4, 10, 12, 13, 82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 274, 279, 430 ЦПК України, ст. 180-183, 191 СК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5) на імя ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 22.01.2019 року до повноліття дітей за відповідним вирахуванням частки, що припадала на кожну дитину, а саме до 26.06.2034 року, а також на користь держави одноразово 768 гривень 40 копійок судового збору (рахунок отримувача 6001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106, пункт 1.1.2.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця, а саме: з 22.01.2019 року до 22.02.2019 року, допустити до негайного виконання.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.