П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року місто Київ

справа № 753/11506/19

апеляційне провадження № 22-ц/824/12954/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АНСУ" на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва у складі судді Лужецької О.Р. від 12 липня 2019 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "АНСУ" про видачу дублікатів виконавчих листів у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Центральне регіональне управління" акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "АНСУ" (далі - ТОВ "АНСУ") звернулося до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, посилаючись на те, що заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 7 грудня 2010 року позов ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 259 грн. 34 коп., судовий збір у розмірі 302 грн. 59 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн., а всього 30 681 грн. 93 коп.

9 лютого 2011 року на примусове виконання вказаного рішення видано виконавчі листи та в подальшому пред`явлено їх до виконання.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 29 березня 2019 року замінено сторону стягувача з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на ТОВ "АНСУ".

Оригінали виконавчих листів були втрачені під час їх повернення виконавчою службою, а тому заявник просив видати їх дублікати.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12 липня 2019 року заяву ТОВ "АНСУ" задоволено частково. Видано дублікат виконавчого листа № 2-7751/10, виданого Дарницьким районним судом міста Києва від 4 лютого 2011 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит". В іншій частині вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ "АНСУ", посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви. Скаржник зазначає, що суд безпідставно відмовив у видачі дубліката виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , оскільки постанова про повернення виконавчого листа винесена 20 грудня 2016 року, а тому трирічний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущений.

Ухвала суду в частині задоволення заяви ТОВ "АНСУ" про видачу дубліката виконавчого документа щодо боржника ОСОБА_1 фактично не оскаржується, а тому в силу статті 367 ЦПК України судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Відзиви на апеляційну скаргу учасники справи до суду не подали.

Представник ТОВ "АНСУ" - Власюк Є.П. в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві подав заяву про розгляд справи у відсутність представника та просить розглянути справу відповідно до вимог чинного законодавства.

Інші учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 7 грудня 2010 року позов ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 259 грн. 34 коп., судовий збір у розмірі 302 грн. 59 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн., а всього 30 681 грн. 93 коп.

На примусове виконання вказаного рішення, 9 лютого 2011 року представник ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" Клименко Т.В. отримав виконавчі листи № 2-7751/10.

В подальшому виконавчі листи № 2-7751/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були пред`явлені для примусового виконання до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

5 травня 2015 року старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Малівською Н.І. винесено постанову про повернення виконавчого документа (про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 ) стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статі 47 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.105).

20 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Єрмаковою О.А. винесено постанову про повернення виконавчого документа (про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ) стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статі 47 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.102).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 29 березня 2019 року замінено сторону стягувача з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на ТОВ "АНСУ".

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви, суд виходив із того, що виконавчі документи про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були втрачені, проте із вимогою про видачу дубліката виконавчого листа стосовно боржника

ОСОБА_2 заявник звернувся після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Усі питання, що виникають в процесі виконання рішення, що набрало законної сили або виконується негайно, вирішуються судом першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статі 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За змістом пункту 17.4) Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Звертаючись до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих документів, ТОВ "АНСУ", зокрема додано витяг із спецпідрозділу по виконавчому провадження 51878120 (боржник ОСОБА_2 ) з якого убачається, що 5 травня 2015 року старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Малівською Н.І. винесено постанову про повернення виконавчого документа (про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 ) стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статі 47 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.105).

Таким чином, після повернення вказаного виконавчого листа, останнім днем його пред`явлення до примусового виконаннябуло 6 травня 2018 року, а з заявою про видачу його дубліката заявник звернувся лише у червні 2019 року.

Ураховуючи зазначене, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для видачі дубліката вказаного виконавчого документа № 2-7751/10 у виконавчому провадженні № 51878120 є правильним.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова про повернення виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_2 винесена 20 грудня 2016 року, а не 5 травня 2015 року, як це встановив суд, що підтверджується витягом із спецпідрозділу по виконавчому провадження 51878120 (а.с.178), відхиляються колегією суддів, оскільки такий доказ до суду першої інстанції не подавався.

Положеннями статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Оскільки скаржником не надано доказів неможливостіподання вказаного витягу із спецпідрозділу по виконавчому провадженню 51878120 до суду першої інстанції, крім того, він суттєво відрізняється від аналогічного витягу, що був поданий заявником до суду першої інстанції (а.с.144-146), колегія суддів його не досліджує.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, суди зобов`язані надавати мотивування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру судового рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, наданих сторонами, а також враховувати положення законодавства, яке існує для викладення та формулювання судових рішень (наприклад, у справах Кuіz Тогуja v. Sраіn, 09 Dесеmbег 1994, § 29, Sеrіеs А3О3-А; Ніggіns аvd Оther v. Frаnсе, 19 Fеbruaгу 1998, § 42).

Ураховуючи викладене, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АНСУ" залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текс постанови складений 20 листопада 2019 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова