Справа № 159/973/19 Головуючий у 1 інстанції: Логвинюк І.М.
Провадження № 22-з/802/56/19 Категорія: 50 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Волинського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Позов обґрунтовувала тим, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2013 року на її користь з відповідача стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 750 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 28 травня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Після досягнення сином ОСОБА_5 повноліття, який продовжує навчатися у Ковельському медичному коледжі, розмір аліментів на неповнолітню дочку зменшився, а її матеріальний стан погіршився. Відповідач працює, фізично здоровий, має нерегулярні доходи, не приймає участі у додаткових витратах на дитину. Визначений рішенням суду розмір аліментів є недостатнім для утримання неповнолітньої дитини. Рівень життя постійно підвищується, зросла вартість комунальних послуг, прожитковий мінімум для дітей законом також збільшується.

Просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2013 року та стягувати з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 травня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2013 року у твердій грошовій сумі.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 700 грн щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням та до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Волинського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задоволено. Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 травня 2019 року в даній справі скасовано і ухвалено нове судове рішення. В задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів відмовлено.

На адресу апеляційного суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Волинського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року в даній справі. Відповідач вказує, що постановою апеляційного суду відмовлено у задоволені позову з тих підстав, що підставою для зміни розміру аліментів може бути лише зміна матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я платника або одержувача аліментів, а не встановлення іншого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В постанові також є посилання на ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якої державний виконавець стягує аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, ніж зазначений у виконавчому листі.

Просить роз`яснити судове рішення апеляційного суду, зокрема чи зобов`язаний державний виконавець, за наявності постанови апеляційного суду від 15 серпня 2019 року стягувати аліменти в іншому розмірі, ніж зазначений у виконавчому листі.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Відповідно до ч.3 ст.271 ЦПК України у зв`язку із відсутністю необхідності виклику учасників справи, заява про роз`яснення судового рішення розглянута без їх виклику.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи поданої відповідачем заяви, апеляційний суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення апеляційного суду не підлягає до задоволення.

Роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

З наведеного вбачається, що роз`яснення судового рішення має бути зумовленим його нечіткістю, незрозумілістю для осіб, щодо яких його постановлено та для тих осіб, що займаються його виконанням. Суть полягає у тому, що суд має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Підставою для роз`яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність.

Як вбачається зі змісту постанови Волинського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року у даній справі, про роз`яснення якої просить відповідач, постанова викладена у відповідності до вимог ст.382 ЦПК України, її резолютивна частина є чіткою, зрозумілою і такою, що не припускає іншого тлумачення.

У мотивувальній частині постанови міститься посилання на те, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Апеляційним судом звернуто увагу на те, що від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

З заяви вбачається, що ОСОБА_1 фактично просить роз`яснити порядок стягнення аліментів державним виконавцем при виконанні судового рішення від 03 липня 2013 року, яким з нього стягнуто аліменти на користь позивача, що не передбачено нормами ЦПК України, а не роз`яснити ухвалене судом апеляційної інстанції судове рішення від 15 серпня 2019 року.

Згідно з положеннями статті 129-1 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених Законом України Про виконавче провадження випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Порядок примусового виконання судових рішень регламентовано спеціальним законом Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином заявник не позбавлений права звернутись до державного виконавця з заявою про роз`яснення, яким чином будуть стягуватись аліменти, з урахуванням зміни в законодавстві.

Враховуючи наведене, підстави для роз`яснення судового рішення відсутні, у зв`язку із чим у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.271, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Волинського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Головуючий:

Судді: