Справа № 296/9789/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"13" лютого 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Галасюка Р.А.,

при секретарі Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач ПАТ «Банк «Юнісон» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до заяви про встановлення кредитного ліміту № 5907/980 від 20 травня 2015 року, між ОСОБА_1 та ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» був укладений Кредитний договір №5907 від 20 січня 2016 року, відповідно до якого відповідачу був встановлений кредитний ліміт у розмірі 5000,00 грн., зі сплатою фіксованої процентної ставки річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 20 травня 2016 року.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановив позичальнику ОСОБА_1 кредитну лінію на рахунок № 5907 у розмірі, встановленому кредитним договором.

В порушення вимог ст. ст. 526, 1054 ЦК України, позичальник ОСОБА_1 не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість.

Станом на 14 вересня 2018 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 11304,91 грн., яка складається із простроченої заборгованості за кредитом - 3879,71 грн.; простроченої заборгованості за процентами - 1316,32 грн.; 4036,60 грн. прострочена заборгованість за комісіями; пеня за прострочення сплати кредиту - 2072,28 грн.

Позивач стверджує, що у разі порушення кредитних зобов'язань, він має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним.

Станом на дату подання позовної заяви вимоги банку за кредитним договором залишилися не виконаними.

Враховуючи викладене, позивач ПАТ «Банк «Юнісон» просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 5907/980 від 20 травня 2015 року в сумі 11304,91 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн.

Ухвалою судді від 23.10.2018 року відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 23.10.2018 року, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до заяви про встановлення кредитного ліміту № 5907/980 від 20 травня 2015 року, між ОСОБА_1 та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК «ЮНІСОН» був укладений Кредитний договір №5907 від 20 січня 2016 року, відповідно до якого відповідачу був встановлений кредитний ліміт у розмірі 5000,00 грн., зі сплатою фіксованої процентної ставки річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 20 травня 2016 року.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до вимог ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов»язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Банк виконав свої зобов'язання та надав позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти.

Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати нарахованих процентів за користування кредитом, і не виконав взяті на себе зобов'язання, які передбачені умовами договору.

Станом на 14 вересня 2018 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 11304,91 грн., яка складається із простроченої заборгованості за кредитом - 3879,71 грн.; простроченої заборгованості за процентами - 1316,32 грн.; 4036,60 грн. прострочена заборгованість за комісіями; пеня за прострочення сплати кредиту - 2072,28 грн.

Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи, давши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Банк «Юнісон» та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Юнісон» заборгованості за кредитним договором № 5907/980 від 20 травня 2015 року у загальному розмірі 11304,91 грн.

Понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. слід стягнути з відповідача згідно зі ст. 141 ЦПК України на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 15, 16, 526, 536, 610, 1052, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 81, 141, 259, 268, 280, 281, 284 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «ЮНІСОН» (код за ) заборгованість за договором №5907/980 від 20 травня 2015 року в сумі 11304 (одинадцять тисяч триста чотири)грн. 91 коп.

Стягнути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «ЮНІСОН» (код за ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інформація про позивача: Публічне акціонерне товариство «Банк «Юнісон»

03028, м. Київ, проспект Науки, будинок 30-А.

Інформація про відповідача: ОСОБА_1

АДРЕСА_1.

Cуддя Р. А. Галасюк