Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 2/758/6270/19
У Х В А Л А

25 листопада 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Корнілової Ж. О. , розглянувши питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання квартири загальною площею 26,2 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), та стягнення з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) грошової компенсації вартості ? частки квартири загальною площею 26,2 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 224 000 (двісті двадцять чотири тисячі) 00 грн. 00 коп.

Позивач у позовній заяві зазначав, що: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 75, підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_3 від 26.02.2000.

Подружнє життя у Сторін не склалося. Шлюб між Сторонами було розірвано на підставі заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 12.03.2019.

Під час шлюбу Сторонами було набуто у спільну сумісну власність - квартиру, загальною площею 26,2 кв. м., яка знаходилася за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана квартира була набута Відповідачем у власність на підставі Договору довічного утримання від 15.03.2015. Договір укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 вказана квартира належала на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 25.02.1994 № 4250.

Згідно п. 5 Договору ОСОБА_2 , зобов`язувалась довічно утримувати гр. ОСОБА_3 , забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, медикаментами, необхідною допомогою, оплачувати комунальні послуги та зберігати в її безкоштовному користуванні вказану житлову площу.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла та як наслідок Відповідач набула у власність квартиру.

Відповідач відмовляється визнавати той факт, що квартира, яка була набута нею у власність на підставі Договору довічного утримання є спільною сумісною власністю подружжя. Позивач неодноразово звертався до Відповідача з проханням в мировому порядку здійснити поділ вказаної квартири, однак всі спроби були марними. Згоди щодо добровільного поділу майна між Сторонами так і не досягнуто.

Згідно статті 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Хоча Договір довічного утримання оформлено на ім`я Відповідача, Сторони разом аж до смерті утримували ОСОБА_3 .

Позивач, утримуючи ОСОБА_3 , забезпечував її харчуванням, доглядом, одягом, необхідною допомогою тощо. Отримувану Позивачем заробітну плату за 2001 рік в розмірі 6709 грн. 24 коп., підтверджується Довідкою про доходи за 2001 рік, Сторони частково використовували на утримання ОСОБА_3 .

Окрім цього, факт, що Позивач спільно із Відповідачем утримували ОСОБА_3 , можуть підтвердити свідки: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, можна зробити висновок, що квартира, набута за Договором довічного утримання, є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки:

1. Договір довічного утримання укладено під час шлюбу Позивача та Відповідача;

2. Договір повністю виконано у період перебування Позивача та Відповідача у шлюбі;

3. Кошти, які Відповідач витрачав на утримання ОСОБА_3 , були спільними сімейними коштами подружжя, а отже наявна спільна участь подружжя у виконанні умов Договору.

З метою подачі позовної заяви Позивачем проведено оцінку ринкової вартості квартири. Відповідно до Звіту про визнання ринкової вартості однокімнатної квартири, ринкова вартість квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 складає 448000 (чотириста сорок вісім тисяч) грн. 00 коп.

Виходячи із ринкової вартості однокімнатної квартири сума належної частки Позивачу складає 224000 (двісті двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

Спільне користування квартирою співвласниками неможливе, у добровільному порядку спір між Сторонами не вирішується.

Розділити спірну квартиру з урахуванням часток сторін, в тому числі з відступом від часток неможливо, спільне користування квартирою, з урахуванням відносин, що склались між Сторонами є неможливим».

З викладених підстав, Позивач вважає за доцільне відшкодування йому грошової компенсації від дійсної вартості квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 224000 (двісті двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

Позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду у порядку загального позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 274, 353, п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації.

Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Призначити підготовче судове засідання на 16.12.2019 о 10:00.

Направити копії ухвали позивачу та відповідачу, копію позовної заяви з доданими документами - відповідачу.

Відповідачу роз`яснити право у 15-денний строк з дня вручення копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву. При цьому копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути направлена усім учасникам справи. До відзиву необхідно додати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідачу роз`яснити, що він має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Позивачу роз`яснити право подати до суду відповідь на відзив протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов, долучивши до такої відповіді доказ направлення її копії всім учасникам справи.

Роз`яснити відповідачу право протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів, долучивши до таких заперечень доказ направлення їх копії всім учасникам справи.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у такий строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.ч. 3, 4 ст. 83 ЦПК України).

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (ч. 1 ст. 84 ЦПК України).

Веб - адреса сторінки на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається - https://pd.ki.court.gov.uа.

Ухвала в частині порушення правил підсудності може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали (зважаючи на п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Подільського районного суду м. Києва Корнілова Ж.О.