Провадження № 2/521/4052/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання - Коваль Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та просить суд, згідно останніх уточнень, визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
На обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2019р. вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . В квартирі зареєстрована ОСОБА_2 , яка являється донькою колишньої власниці квартири, яка не проживає у квартирі з 2009 року, оскільки покинула територію України, що підтверджується актом про не проживання, добровільно з реєстраційного обліку не знімається, а тому за даних обставин вона вимушена звернутися до суду з відповідним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлялася за адресою згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного.
На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2019р., є власницею квартири АДРЕСА_1 , відповідний договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М., та який зареєстрований в реєстрі № 1418. (а.с. 38-39)
Згідно з довідки (виписки з будинкової книги про склад сім`ї та реєстрації) № 64 від 16.07.2019 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована: ОСОБА_2 з 06.03.1990р. (донька колишньої власниці квартири). (а.с. 41)
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Крім того, відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 05.08.2019р., складеного жителями будинку АДРЕСА_2 , вбачається, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає починаючи з 02.07.2018р. (а.с. 42)
Реєстрація відповідача у квартирі, яка належить позивачу, перешкоджає останній у здійсненні її права користування та розпорядження своїм майном, що суд розцінює, як порушення прав позивача, яке підлягає захисту.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.
Як роз`яснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.
Враховуючи викладене та враховуючи відсутність будь-яких заперечень відповідача, суд доходить висновку про обґрунтованість визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
При цьому, суд вбачає доцільним довести до відома заінтересованих осіб, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, є безпосередньою підставою для внесення відповідних відомостей до реєстраційного обліку органом реєстрації.
На підставі ст. ст. 317, 386, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 95, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданого 13.01.2010р. Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, зареєстрована: АДРЕСА_1 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Встановити порядок виконання рішення суду, яке після набрання ним законної сили, є підставою для зняття ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданого 13.01.2010р. Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, зареєстрована: АДРЕСА_1 ) з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ГОЛОВУЮЧИЙ І .А. МАЗУН