233 № 233/5124/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.

за участю секретаря Аллік Ю.М.,

представника позивача Байгуш О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Байгуш Олексій Юрійович, до Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області, Віролюбівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання права власності на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2019 року адвокат Байгуш О.Ю., який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_2 , звернувся в суд із позовом до Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області, Віролюбівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання права власності на земельну частку (пай). В обґрунтування позову зазначив, що позивач ОСОБА_1 з 01.07.1991 року по 03.02.1996 року працював у КСП «Красний партизан», яке розташоване на території Віролюбівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. Віролюбівською сільською радою Костянтинівського району Донецької області було передано у колективну власність Колективному сільськогосподарському підприємству «Красний партизан» земельну ділянку для виробництва сільськогосподарської продукції з метою подальшого її паювання, тобто визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожному члену даного КСП, без виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості). 30 жовтня 1995 року колективному сільськогосподарському підприємству «Красний партизан» виданий Державний акт на право колективної власності на землю до якого був доданий список громадян, які на момент видачі цього державного акту були членами даного КСП для одержання земельного паю. До вказаного списку, що додавався до Державного Акту на право колективної власності на землю, під номером 87 був включений і позивач ОСОБА_1 . У зв`язку з цим, позивач з відповідною заявою звернувся до Костянтинівської районної державної адміністрації та отримав лист у якому зазначено, що дійсно згідно додатку 1 до державного акту на право колективної власності на землю виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Красний партизан» Віролюбівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області під порядковим номером 87 значиться він, але для підтвердження права на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) йому необхідно звернутися до суду. Згідно розпорядження голови Костянтинівської районної державної адміністрації від 13.05.1996 року №275 вбачається, що розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах встановлений для кожного членна колективного сільськогосподарського підприємства «Красний партизан» складає 6,4 га. У зв`язку з тим, що Костянтинівська районна державна адміністрація до компетенції якої на сьогоднішній час належить право видавати сертифікат на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка відмовила ОСОБА_1 у його видачі, то єдиним правовим способом поновлення порушеного права є визнання судом за ОСОБА_1 права на отримання земельної частки (паю). Тому просив визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Красний партизан» розміром 6,4 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території Віролюбівської сільської ради Костянтинівського районну Донецької області.

Представник позивача адвокат Байгуш О.Ю. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.

Представники відповідачів Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області та Віролюбівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області у судове засідання не з`явилися, надали заяви, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечують, та просили розглянути справу за їх відсутності (а.с.35,39-40).

З`ясувавши вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01.07.1991 року по 03.02.1996 року працював у КСП «Красний партизан», яке розташоване на території Віролюбівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника, листом КУ «Трудового Архіву Костянтинівського району Донецької області» від 19.07.2019 №01-24/219 та архівною довідкою КУ «Трудового Архіву Костянтинівського району Донецької області» від 19.07.2019 №07-02/288, а також визнається відповідачами (а.с.9-12).

Віролюбівською сільською радою Костянтинівського району Донецької області було передано у колективну власність Колективному сільськогосподарському підприємству «Красний партизан» земельну ділянку для виробництва сільськогосподарської продукції з метою подальшого її паювання, тобто визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожному члену даного КСП, без виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

30 жовтня 1995 року колективному сільськогосподарському підприємству «Красний партизан» виданий Державний акт на право колективної власності на землю I-ДН №000159 до якого був доданий список громадян, які на момент видачі цього державного акту були членами даного КСП для одержання земельного паю. До вказаного списку під номером 87 включений позивач, який на той час працював у даному господарстві та був його членом, що підтверджується листом начальника архівного відділу райдержадміністрації від 18.07.2019 №241, архівним витягом від 18.07.2019 №242 та довідкою Віролюбівської сільської ради №288 (а.с.13-20).

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Пунктом 5 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Зі змісту вказаних вимог законодавства України вбачається, що особа набуває права на земельний пай за наявністю трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного Акту на право колективної власності на землю та одержання самим КСП цього акту.

Враховуючи те, що на день видачі колективному сільськогосподарському підприємству «Красний партизан» Державного акту на право колективної власності на землю позивач ОСОБА_1 працював у зазначеному КСП, перебував у його членах та був включений до списку, то він має право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай). При цьому законодавством України невизначений час на протязі якого така особа повинна отримати сертифікат на право на земельну частку пай.

Позивач ОСОБА_1 у липні 2019 року із відповідною заявою звернувся до Костянтинівської районної державної адміністрації та отримав лист у якому для підтвердження права на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) йому рекомендовано звернутися до суду (а.с.21-22).

Згідно розпорядження голови Костянтинівської районної державної адміністрації від 13.05.1996 року №275 вбачається, що розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах встановлений для кожного членна колективного сільськогосподарського підприємства «Красний партизан» складає 6,4 га (а.с.23).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією або рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року) передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ч.1,2 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України, шляхом визнання прав. Відповідно до статей 1225 Цивільного кодексу України і 131 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів.

У зв`язку з тим, що Костянтинівська районна державна адміністрація до компетенції якої на сьогоднішній час належить право видавати сертифікат на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка відмовила ОСОБА_1 у його видачі, то єдиним правовим способом поновлення порушеного права є визнання судом за ОСОБА_1 права на отримання земельної частки (паю).

На підставі викладеного, ст.392 ЦК України, постановою Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року), керуючись ст.ст. ст.263-265 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов адвоката Байгуш Олексія Юрійовича, в інтересах ОСОБА_1 , до Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області, Віролюбівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання права власності на земельну частку (пай), - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Віролюбівка, Костянтинівського району, Донецької області (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) право на земельну частку (пай) із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Красний партизан» розміром 6,4 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території Віролюбівської сільської ради Костянтинівського районну Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя