Провадження № 2/679/54/2019
Справа № 679/1172/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2019 року м.Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області
у складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,
секретаря судового засідання Федорчук Л.О.,
представника позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом комунального підприємства Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне обєднання» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території,-

ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що підприємство надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території в м.Нетішин відповідно до норм передбачених Порядком формування тарифів та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затвердженого Постановою КМУ від 01.06.2011 р. № 869, а також рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 08.02.18р. № 55/2018 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 10 жовтня 2017 року № 417/2017 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» та, відповідно, здійснює нарахування плати за надані послуги.
Позивач, КП НМР «ЖКО», посилається на те, що неодноразово надсилав попередження із зазначенням суми заборгованості та необхідністю сплатити борг, однак на такі численні нагадування про необхідність розрахуватись за надані послуги залишалися без відповіді.
Рішенням Нетішинського міського суду від 18 січня 2016 року з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 стягнуто аналогічну заборгованість з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4840,06 грн., станом на 01.08.2015 року, 3301,06 грн. інфляційних витрат та 183,22 грн. - 3% річних, а всього 8324,34 грн.

Враховуючи, що заборгованість відповідачів вже стягувалась за рішенням суду, з відповідачів необхідно стягнути заборгованість за період з 01 серпня 2015 року по 31 липня 2018 року і її розмір становить 12359,28 грн.

Крім того, позивач посилається на те, що між КП НМР «ЖКО» та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обовязки, оскільки позивач надає житлові послуги, а відповідачі ними користуються.

Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобовязані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 вказав, що заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території існує. Однак вказав, що сума боргу має бути зменшена на суму здійсненої ним проплати за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно, в розмірі 1735,14 грн., а також переплати в розмірі 1541,89 грн., а всього на загальну суму 3277,03 грн.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, надали на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві власності належить квартира № 17, що по провул. Миру, 2 в м. Нетішин. Згідно повідомлення сектору реєстрації місця проживання ВК НМР Хмельницької області за вказаною адресою зареєстроване місце проживання ОСОБА_4

За вищезазначеною адресою позивач КП НМР «ЖКО» надає відповідачам послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, проте останні не оплачують їх в повному обсязі, внаслідок чого станом на 31 липня 2018 року заборгованість становить 12359,28 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості.

У сторін виникли правовідносини з приводу утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які регулюються Цивільним та Житловим кодексами України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіям.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Статтею 1 зазначеного Закону визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об'єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, індивідуальний споживач зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

В силу ч.1 ст.9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо.

Відповідно до ст.ст.67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно з ст.162 ЖК України, власник квартири зобовязаний сплачувати комунальні послуги по утриманню житлового будинку та прибудинкової території, а члени сімї власника - відповідно до ст.156 ЖК України зобовязані брати участь у витратах по утриманню будинку.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, зокрема послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у строки, встановлені договором або законом. Плата за такі послуги нараховується щомісячно відповідно розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показів засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

З долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості відповідачів, яким на праві власності належить квартира № 17, що по провул. Миру, 2 в м. Нетішин вбачається, що з 01 серпня 2015 року споживачі перестали оплачувати надані послуги та станом на 31 липня 2018 року утворилась заборгованість в сумі 12359,28 грн. за наданні житлово-комунальні послуги.

Заперечення щодо суми заборгованості відповідач ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що згідно поданого позивачем розрахунку, за період з липня 2015 року по липень 2018 року з відповідачів було стягнуто у примусовому порядку 9866,23 грн. Тоді як згідно рішення Нетішинського міського суду від 18 січня 2016 року сума заборгованості становила 8324,34 грн. Таким чином він вважає суму в розмірі 1541,89 грн. переплатою на яку необхідно зменшити існуючу заборгованість. Крім того вказує, що за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно сплатив позивачу 1156,76 грн. за надані послуги.

Такі твердження відповідача ОСОБА_2 спростовуються довідкою «Про оплату коштів за житлово комунальні послуги по АДРЕСА_1» надану позивачем. З даної довідки вбачається, що сплачені кошти в сумі 17040,12 грн. зараховані в рахунок погашення заборгованості стягнутої за рішеннями судів. Така ж сума зазначена відповідачем ОСОБА_2 у поданому ним розрахунку. До зазначеної суми входять і платежі в розмірі 3277,03 грн. які відповідач ОСОБА_2 вважає переплатою.

Враховуючи, що сума здійснених відповідачами проплат в розмірі 3277,03 грн. вже врахована позивачем в суму сплаченої відповідачами заборгованості за рішеннями суду, то повторно враховувати дану суму для зменшенням заборгованості немає підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦК України, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України, власність зобовязує.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від божника виконання його обовязку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу вимог ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Закріплена в п.10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦПК України.

Судом встановлено, що позивач безпосередньо надає споживачам послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та щомісяця надсилає квитанції на оплату наданих послуг, нарахування яких проводиться відповідно до діючих тарифів. Вказаний розрахунок проведений відповідно до встановлених тарифів за надані послуги по особовому рахунку № НОМЕР_1, відкритого на власника ОСОБА_2 і відповідачі не подавали доказів на спростування розміру таких послуг. За період з 01 серпня 2015 року по 31 липня 2018 року заборгованість становить 12359,28 гривень. Згідно наданого розрахунку 3% річних та інфляційні втрати за весь період заборгованості становить 2113,85 гривень.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті ними послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також індекс інфляції за час прострочення і три проценти річних від простроченої суми.

Таким чином з 01 серпня 2015 року по 31 липня 2018 року розмір 3% річних від простроченої суми становлять 416,06 гривень та інфляційні витрати за цей же період становлять 1697,79 гривні, які з відповідачів слід стягнути в солідарному порядку.

Оцінюючи наведені обставини, в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 серпня 2015 року по 31 липня 2018 року та стягнення 3% річних та інфляційних витрат за період з 01 серпня 2015 року по 31 липня 2018 року є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762 гривні.

Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 509, 625, 626 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 81, 89, 263 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов комунального підприємства Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне обєднання» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь комунального підприємства Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне обєднання» 12359,28 гривень - заборгованості за надані послуги; 1697,79 гривень - інфляційних витрат; 416,06 гривень 3% відсотки річних та 1762 гривні судового збору, а всього 16235(шістнадцять тисяч двісті тридцять п'ять гривень) 15 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: комунальне підприємство Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне обєднання», місцезнаходження: 30100, Хмельницька область, м.Нетішин, просп.Незалежності, 31, код за .

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: 35800, Рівненська область, м.Острог, вул.Східна, буд.26 А.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: 35800, Рівненська область, м.Острог, вул.Східна, буд.26 А.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: 30100, Хмельницька область, м.Нетішин, провул.Миру, буд.2 кв.17.

Повний тест рішення складено 25 січня 2019 року

Головуючий Р.М. Стасюк