РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Пономарьової В.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в обґрунтування якого зазначив, що з 15 серпня 2015 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №98. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач в своїй заяві зазначив, про те, що сімейне життя з відповідачем не склалося в зв`язку з тим, що у них різні погляди на спільне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, на підставі чого в сім`ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. З 01 вересня 2018 року фактично сімейні відносини з відповідачем припинилися, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є не можливим. Підстав для примирення не вбачає. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, а також змінити відповідачу прізвище набуте у зв`язку з реєстрацією шлюбу « ОСОБА_4 » на дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Сторони у підготовче судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, строк для примирення сторони просили не надавати (а.с.18, 21).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 від 15 серпня 2015 року, між позивачем та відповідачем, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області зареєстровано шлюб, актовий запис №98 (а.с.11). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.10).

Як вбачається із позовної заяви, сімейне життя між позивачем і відповідачем не склалося в зв`язку з тим, що у них різні погляди на спільне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, на підставі чого в сім`ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. З 01 вересня 2018 року фактично сімейні відносини з відповідачем припинилися, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є не можливим. Позивач підстав для примирення не вбачає. Відповідач строк для примирення просить не надавати.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Вимоги позивача щодо зміни відповідачу прізвища на « ОСОБА_5 », задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України право на вибір прізвища після розірвання шлюбу є виключним правом особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного Кодексу України, та керуючись ст.ст. 12, 80, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , зареєстрований 15 серпня 2015 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №98.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Копію рішення, після набрання ним законної сили, направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Головного територіального управління юстиції у Луганській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд Луганської області шляхом подачі в тридцяти денний строк апеляційної скарги з дня оголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Л.М. Осіпенко