Справа № 574/301/19
Провадження 2/574/324/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.

в присутності

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буринського міського споживчого товариства про стягнення матеріальної і моральної шкоди та неустойки,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила стягнути з Буринського міського споживчого товариства 3731 грн. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди та 20000 грн. неустойки, посилаючись на те, що вона являється фізичною особою-підприємцем і орендує у відповідача приміщення магазину, що розташоване в АДРЕСА_1 . В травні 2018 року голова Буринського міського споживчого товариства почав чинити перешкоди в проведення нею торгівлі продуктами харчування, оскільки вона створює конкуренцію їхньому магазину. Під приводом внесення змін до договору в частині площі оренди приміщення, останній поміняв першу сторінку договору, в якому було вказано, що вона не має права торгувати продовольчими товарами. В подальшому голова Буринського міського споживчого товариства почав погрожувати їй, що взагалі договір оренди з нею переукладати не будуть. 25.05.2018 року до магазину зайшли сільський голова ОСОБА_2 з іншими особами, які змусили її виключити холодильники, що вона і зробила. Вважала, що понесені збитки та шкоду необхідно стягнути з Буринського міського споживчого товариства.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримала.

Представник Буринського міського споживчого товариства директор товариства Місевра С.П. просив розгляд справи відкласти, оскільки перебуває на стаціонарному лікуванні в Буринській ЦРЛ, про що повідомив до суду письмовою заявою.

Між тим, суд вважає такі причини неявки представника відповідача не поважними, оскільки Буринське міське споживче товариства не було позбавлено можливості залучити до участі в судовому засіданні іншого представника.

Вислухавши доводи позивачки, судом встановлені підстави для закриття провадження в підготовчомусудовому засіданні.

Зокрема, статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.19 цього Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

За змістом статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 2 статті 4 цього Кодексу передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм дозволяє дійти висновку, що вимога про стягнення моральної та матеріальної шкоди, а також неустойки, що заявлена фізичною особою підприємцем до юридичної особи, повинна розглядатися господарським судом.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «суд, встановлений законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї доказів, ОСОБА_1 подала позов як фізична особа-підприємець до юридичної особи - Буринського міського споживчого товариства з приводу стягнення заподіяної шкоди в ході проведення нею господарської діяльності, а саме роздрібної торгівлі.

Пунктом 1 частини 1 ст.255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.197,198,255,256 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Буринського міського споживчого товариства про стягнення матеріальної, моральної шкоди та неустойки закрити, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачці, що розгляд такої категорії справ віднесено до юрисдикції Господарського суду Сумської області (40011 м. Суми, проспект ім. Т.Шевченка,18/1).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Сумського апеляційного суду) шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий

Повний текст ухвали виготовлений 01.11.2019 року