КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/563/19
Провадження № 2/552/478/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2019 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Кузіної Ж.В.

секретаря - Павленко Л.М.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, суд ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, 2013 року народження,який проживає з позивачем. З липня 2016 року шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Сімейне життя не склалось через несхожість характерів,втрати поваги один до одного, різні погляди на виховання дитини. На примирення не згодна. Між сторонами не досягнуто згоди щодо матеріального утримання відповідачем сина. Син має статус дитини з інвалідністю, у зв'язку з цим позивач не може працювати, отримує допомогу, розмір якої не покриває навіть третину витрат пов'язаних з утриманням сина. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі3 000 грн. щомісячно

Ухвалою суду від 01 лютого 2019 року відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 27.02.2019 року закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишити собі прізвище ОСОБА_1.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів визнав частково, має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1 500 грн.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2013 року, мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає з позивачем.

Згідно з ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З липня 2016 року сторони не підтримують сімейні та подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, примирення не можливе, таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе.

На підставі статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу № 4 Декларації прав дитини, ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44 сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., ст. 180, 181, 191 Сімейного кодексу України, як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини, отже, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Частина 1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. ст. 141,155 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні розміру аліментів, суд приймає до уваги вимоги ст. ст. 180, 182 СК України.

У судовому засіданні встановлено та прийнято до уваги, що малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 має статус дитини з інвалідністю.

Відповідно до ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом.

З врахуванням доказів, які надані сторонами на підтвердження заявлених вимог та заперечень, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина у розмірі 1 800 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно , до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 104,105,110,180-184 СК України, ст. ст. 10, 12, 81, 141, 263- 265, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Шлюб зареєстрований 15 березня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 204 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1800 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 01 лютого 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживанням: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Головуючий Ж.В. Кузіна

Повний текст судового рішення виготовлений 15 березня 2019 року