Справа №701/399/19
Номер провадження2/701/223/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - І. Д. Калієвського

за участю секретаря - Г.І. Байдужої

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом СФГ «Насіння», представника позивача - Іванова Анатолія Анатолійовича до ОСОБА_1 та Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправними дій, скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання протиправними дій, скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язання вчинити певні дії.

На підставу своїх вимог спирається на те, що СФГ «Насіння» є орендарем (користувачем) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею Ѕ від 3,6351 га., у тому числі ріллі Ѕ від 3,6351 га., кадастровий номер :02:002:0220, в адміністративних межах Маньківської селищної ради Черкаської області. Відповідне право належить позивачу згідно договору оренди землі №140 з ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Маньківським РВ УМВС України в Черкаській області від 05.01.2000 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), зареєстрованим у Відділі Держкомзему у Маньківському районі Черкаської області 09.11.2012 року за №04062. Відповідно до пункту 8 вказаного договору, договір укладено на 15 (п`ятнадцять) років, тобто до 2027 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 22.09.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-1194 державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., спадкоємцем є ОСОБА_1 . 20.12.2016 року, ОСОБА_1 , було направлено лист, відповідно до якого було повідомлено про прийняття спадщини відповідачем, а саме земельної ділянки, яка перебуває у нашому користуванні та прохання передати земельну ділянку площею 1,81755 га., у власне користування на підставі п. 40 вищевказаного Договору оренди землі №140. 18.01.2017 року за вих. №1 позивачем направлена відповідь, відповідно до п.40 Договору, «перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізації юридичної особи-орендаря не є підставою для розірвання договору». 19 грудня 2017 року, ОСОБА_1 , було направлено лист, відповідно до якого було повідомлено, що земельна ділянка 3,6351 га., кадастровий номер :02:002:0220, на яку був укладений договір оренди №140, зареєстрований у ВД у Маньківському районі Черкаської області 09.11.2012 року за №04062 з його батьком ОСОБА_2 не існує, оскільки проведено поділ даної земельної ділянки і утворилася нова земельна ділянка площею 1,8175 га., кадастровий номер :03:002:0489, власником якої являється відповідач ОСОБА_1 ..

Однак, представник позивача звертає суду увагу, що відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; г) матеріали польових геодезичних робіт; ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу; д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути; е) нотаріально посвідчена згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні); є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).

ОСОБА_1 , не звертався до СФГ «Насіння» з проханням надати згоду на поділ земельної ділянки, яку він отримав у спадщину від свого батька.

Про те, що земельна ділянка обтяжена правами третьої особи (перебуває в оренді/користуванні позивача) відповідачеві було відомо, що підтверджується листуванням (перепискою між громадянином ОСОБА_1 та СФГ «Насіння», також це підтверджується відміткою у договорі оренди землі №140, а також заявою самого ОСОБА_1 , до відділу у Маньківському районі Головного Управління Держгеокадастру Черкаської області від 31.01.2018 року та відповіддю на дану заяву за вих.№98/108-18 від року.

Представник позивача зазначає, що СФГ «Насіння» не надавало нотаріально посвідченої згоди ОСОБА_1 , на поділ земельної ділянки, яка перебуває у користуванні СФГ «Насіння» відповідно до договору оренди землі №140, зареєстрованому ВД у Маньківському районі Черкаської області 09.11.2012 року за №04062, що і змусило представника позивача звернутися з даним позовом до суду.

Представник позивача - адвокат Іванов А.А. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, площею 1,81755 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в адміністративних межах Маньківської селищної ради Черкаської області, кадастровий номер :03:002:0489 та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області відновити державну реєстрацію земельної ділянки, площею 3,6351 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в адміністративних межах Маньківської селищної ради Черкаської області, кадастровий номер :02:002:0220, а вчастині стягненя судових витрат у виді судового збору просив стягнути дані витрати з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні позовні вимоги не визнав.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином ( судові повістки надіслані рекомендованими повідомленнямиі повернуті суду з відміткою про вручення), причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляду справи у відсутність представника відповідача не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні прпавовідносини.

СФГ «Насіння» є орендарем (користувачем) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею Ѕ від 3,6351 га., у тому числі ріллі Ѕ від 3,6351 га., кадастровий номер :02:002:0220, в адміністративних межах Маньківської селищної ради Черкаської області, що підтверджується договором оренди землі №140 з ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Маньківським РВ УМВС України в Черкаській області від 05.01.2000 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), зареєстрованим у Відділі Держкомзему у Маньківському районі Черкаської області 09.11.2012 року за №04062. Строк дії договору до 2027 р. (а.с.13-16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 і відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 22.09.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-1194 державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., спадкоємцем є ОСОБА_1 (а.с.18).

Судом встановлено, що 20.12.2016 року, відповідачем - ОСОБА_1 , на мадресу позивача було направлено лист, відповідно до якого було повідомлено про прийняття спадщини відповідачем, а саме земельної ділянки, яка перебуває у нашому користуванні та прохання передати земельну ділянку площею 1,81755 га., у власне користування на підставі п. 40 вищевказаного Договору оренди землі №140(а.с.21).

18.01.2017 року за вих. №1 позивачем направлена відповідь, згідно якої відповідача - ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до п.40 Договору, «перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізації юридичної особи-орендаря не є підставою для розірвання договору»(а.с.23).

19 грудня 2017 року, ОСОБА_1 , було направлено позивачу лист, відповідно до якого було повідомлено, що земельна ділянка 3,6351 га., кадастровий номер :02:002:0220, на яку був укладений договір оренди №140, зареєстрований у ВД у Маньківському районі Черкаської області 09.11.2012 року за №04062 з його батьком ОСОБА_2 не існує, оскільки проведено поділ даної земельної ділянки і утворилася нова земельна ділянка площею 1,8175 га., кадастровий номер :03:002:0489, власником якої являється відповідач (а.с.25).

31.01.2018 р. відповідач - ОСОБА_1 звернувся з заявою до відділу у Маньківському районі Головного управління Держгеокадастру Черкаської області з проханням скасувати запис №04062 від 09.11.2012 р. у ВД у Маньківському районі реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :026002:0220 яку він успадкував (а.с.29).

01.02.2018 р. листом відділу у Маньківському районі Головного управління Держгеокадастру Черкаської області№98/108-18 від 01.02.2018 р. ОСОБА_1 було повідомлено, що відділ не має на даний час повноважень щодо скасування запису про реєстрацію земельної ділянки та запропоновано останньому звернутися до державного реєстратора при Маньківській районній державній адміністрації.

Судом також встановлено, що на замовлення відповідача - ОСОБА_1 . ФОП ОСОБА_3 виготовив технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_4 , кадастовий номер 0:02:002:0220 (а.с.57-78).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.11.2018 р.вбачається, що власником 1/2 земельної ділянки кадастовий номер 0:02:002:0220 є ОСОБА_1 (а.с.82).

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до СФГ"Насіння" про визнання договору оренди недійсним.Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 15.05.2019 р. у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с.131-134).

Представник позивача обгрунтовуючи позовні вимоги заначає, що ОСОБА_1 , не звертався до СФГ «Насіння» з проханням надати згоду на поділ земельної ділянки, яку він отримав у спадщину від свого батька. Про те, що земельна ділянка обтяжена правами третьої особи (перебуває в оренді/користуванні позивача) відповідачеві було відомо, що підтверджується листуванням (перепискою між громадянином ОСОБА_1 та СФГ «Насіння», також це підтверджується відміткою у договорі оренди землі №140, а також заявою самого ОСОБА_1 , до відділу у Маньківському районі Головного Управління Держгеокадастру Черкаської області від 31.01.2018 року та відповіддю на дану заяву за вих.№98/108-18 від року. СФГ «Насіння» не надавало нотаріально посвідченої згоди ОСОБА_1 , на поділ земельної ділянки, яка перебуває у користуванні СФГ"Насіння" відповідно до договору оренди землі №140, зареєстрованому ВД у Маньківському районі Черкаської області 09.11.2012 року за №04062, тому представник позивача вважає, що дії Державного кадастрового реєстратора грубо порушують права позивача, які сід відновити.

Суд вирішуючи даний спір керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Держреєстратор установлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, передбачених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на держреєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Держреєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих згідно з вимогами цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення держреєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; г) матеріали польових геодезичних робіт; ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу; д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути; е) нотаріально посвідчена згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні); є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 01.01.13 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які згідно із чинним на момент реєстрації законодавством проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим законом відомостей про право набувача або нерухоме майно. А особи, до яких надійшов запит, зобов`язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом 3 робочих днів надати державному реєстратору інформацію, зокрема, щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки. На підставі аналізу зазначених норм суд дійшов висновку, що державний реєстратор під час реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов`язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність уже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з положеннями статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно із ч. 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

П.п. 6 п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

На підставі викладеного суд погоджується з твердженням представника позивача, що виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки не може мати наслідком позбавлення права позивача як орендаря на користування земельною ділянкою.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 статті 116 Земельного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок (частина 2 статті 79-1 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 6 ст.79-1 ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Таким чином, підставою для формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Ч. 1 статті 110 ЗК України визначено, що на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження. Право власності на земельну ділянку може бути обтяжено правами інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 110 ЗК України перехід права власності на земельну ділянку не припиняє встановлених обмежень, обтяжень.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про Державний земельний кадастр" у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а поземельна книга на таку земельну ділянку закривається.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про Державний земельний кадастр" у поземельній книзі на земельні ділянки, сформовані в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, здійснюється запис про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів земельних ділянок .

Відповідно до ч. 3 статті 27 Закону України "Про Державний земельний кадастр" записи про обмеження у використанні земельної ділянки, яка була поділена чи об`єднана з іншою, переносяться до поземельних книг на земельні ділянки, сформовані в результаті такого поділу чи об`єднання (крім випадків, коли обмеження поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до новосформованої земельної ділянки).

Порядок внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою, а також відновлення її меж регламентовано окремим розділом Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року за №1051.

Згідно пункту 135 Порядку внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою, а також відновлення її меж здійснюється шляхом внесення таких відомостей до відповідної поземельної книги.

Пунктом 136 Порядку визначено, що відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою вносяться на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилася в результаті такого поділу чи об`єднання, шляхом здійснення Державним кадастровим реєстратором таких дій: скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття поземельної книги відповідно до пункту 60 цього Порядку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру; здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу чи об`єднання, згідно з пунктами 107-111 і 113 цього Порядку; внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованого кадастрового номера земельної ділянки шляхом: проставленя на титульному аркуші поземельної книги в паперовій формі позначки про утворення земельної ділянки в результаті поділу чи об`єднання за формою згідно з додатком 28, в якій зазначаються скасований кадастровий номер земельної ділянки, підстава для поділу чи об`єднання земельної ділянки, дата такого поділу чи об`єднання, відомості про Державного кадастрового реєстратора, який зробив позначку; проставленя на титульному аркуші поземельної книги в електронній формі відповідної електронної позначки за власним електронним цифровим підписом Державного кадастрового реєстратора; внесення до поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про обмеження у використанні земельної ділянки, яка поділена чи об`єднана з іншою (крім випадків, коли обмеження поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої земельної ділянки).

Відповідно до п. 12 ст. 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується: у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, уповноваженим розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу: у разі поділу, об`єднання власником земельної ділянки, що перебуває у користуванні, - землекористувачем. Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується замовником.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 79 ЦПК України визначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно положень ст. 81 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповіднодо ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно положень ст. 13 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих представником позивача достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає змогу суду дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1921 грн. стягнути з відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.79-1, 110, 116, 122, 125, 126, 186 ЗК України, ст. 56 Закону України «Про землеустрій», ст. 27 Закону України "Про Державний земельний кадастр", ст. 6 Закону України "Про оренду землі", ст. 2, 4, 10, 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, площею 1,81755 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в адміністративних межах Маньківської селищної ради Черкаської області, кадастровий номер :03:002:0489;

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області відновити державну реєстрацію земельної ділянки, площею 3,6351 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в адміністративних межах Маньківської селищної ради Черкаської області, кадастровий номер :02:002:0220.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул. Смілянська 131) на користь Селянського Фермерського Господарства «Насіння», (ідентифікаційний код 30065507, що знаходиться вул. Шевченка, буд. 56, с. Дзензелівка Маньківський район Черкаська область), судовий збір в розмірі 1921,00 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаськогго апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлений 27.11.2019 р.

Суддя І.Д.Калієвський