Постанова

Іменем України

13 березня2019 року

м. Київ

справа № 681/716/15-ц

провадження № 61-1788св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М., ШтеликС. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представник позивача - Сафір Федір Олегович,

відповідач - ОСОБА_5,

представник відповідача - ОСОБА_6,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2016 року у складі судді Дідек М. Б. та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року у складі колегії суддів: Кізюна О. Ю., Марцинкевича А. М., Переверзєвої Н. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон України № 2147-VIII) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що за умовами кредитного договору від 11 серпня 2011 року б/н (далі - кредитний договір, договір), укладеного з ОСОБА_5, банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач погодився з умовами та правилами надання банківських послуг. Позичальник не виконав зобов'язань за кредитним договором.

За викладених обставин ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором, яка на 16 березня 2015 року становить 40 830,50 грн, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту у сумі 26 166,92 грн, за процентами за користування кредитом - 11 743,08 грн, крім того, банк нарахував пеню у сумі 500,00 грн, штраф (фіксована частина) - 500,00 грн, штраф (процентна складова) - 1 920,50 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 40 830,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати зі сплати судового збору у сумі 408,30 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором; водночас у зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань щодо погашення тіла кредиту та сплати процентів за кредитним договором виникла заборгованість. Відхиляючи заперечення відповідача щодо невідповідності наданого позивачем розрахунку заборгованості фактичному розміру заборгованості за процентами за користування кредитом, суд виходив з недоведеності цих заперечень.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року залишено без змін рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2016 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідач ознайомлена в письмовому вигляді та підтвердила своїм підписом згоду на умови і правила надання банківських послуг та тарифи банку. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги банку є обґрунтованими та суд першої інстанції мав правові підстави для задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, надісланій 08 вересня 2016 року засобами поштового зв'язку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року скасувати, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України № 2147-VIII та розпочав роботу Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

10 січня 2018 року справу передано до Верхового Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в складі п'яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач не має заборгованості за кредитним договором, за яким рішенням суду у цій справі з неї стягнуто заборгованість, а заявлене клопотання про з'ясування наявності іншого кредитного договору залишилось невиконаним. Також зазначено, що суд апеляційної інстанції належним чином не повідомив відповідача та її представника про дату та час судового розгляду, у зв'язку з цим вона не мала можливості заявити клопотання про надання у справі додаткових доказів.

Відзив на касаційну скаргу не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 11 серпня 2011 року ОСОБА_5 підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», чим погодилась, що ця заява разом з пам'яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які викладені на веб-сайті банку, складають договір про надання банківських послуг.

У пункті 1.1.5.25 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що за несвоєчасну оплату послуг, клієнт платить банку за кожним випадком порушення пеню у розмірі 1 % від суми заборгованості, за кожен день прострочення.

Згідно з пунктом 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням більше ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

30 січня 2014 року ОСОБА_5 встановлено кредитний ліміт за кредитною картою «Кредит про всяк випадок» за номером НОМЕР_1, зі строком дії картки до 31 грудня 2019 року зі сплатою пільгової ставки за процентами у розмірі 0,01 % за 55 днів та базовою процентною ставкою 30,0 % річних.

Цього ж дня ОСОБА_5 отримала 29 988,00 грн шляхом зняття цих коштів в банкоматі.

Станом на 16 березня 2015 року ОСОБА_5 має невиконане зобов'язання зі сплати банку 26 166,92 грн заборгованості за тілом кредиту, 11 743,08 грн - за процентами за користування кредитом. Крім того, банк нарахував пеню у сумі 500,00 грн, штраф (фіксована частина) - 500,00 грн, штраф (процентна складова) - 1 920,00 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

У силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У справі, яка переглядається, суди встановили, що банк виконав зобов'язання за кредитним договором, надав ОСОБА_5 кошти на загальну суму 29 988,00 грн.

ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення позову, зазначаючи про те, що зобов'язання за кредитним договором вона виконала шляхом сплати тіла кредиту та процентів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України у редакції, чинній на момент вирішення справи судом першої та апеляційної інстанції (далі - ЦПК України 2004 року) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання у касаційній скарзі на те, що суди попередніх інстанцій не з'ясували обставин договірних правовідносин, відсутності заборгованості за кредитним договором, стосовно якого заявлені вимоги банку, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Під час судового розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_5 не спростувала обставини погашення заборгованості за кредитним договором, а також не доводила обставини перерахування нею коштів ПАТ КБ «ПриватБанк» в рахунок погашення кредиту.

За відсутності документального підтвердження виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором у судів попередніх інстанцій не було правових підстав ставити під сумнів наданий банком розрахунок заборгованості та виписку з банківського рахунку.

Зважаючи на викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення позову банку та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором зі сплати тіла кредиту, процентів за користування кредитом та неустойки.

Доводи касаційної скарги щодо неповідомлення відповідача про розгляд справи, не заслуговують на увагу, оскільки вона належно повідомлялась про час та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, 15 квітня 2016 року ОСОБА_5 отримала судову повістки-повідомлення про судовий розгляд справи, призначений на 25 квітня 2016 року, що підтверджується її підписом у рекомендовану повідомленні про вручення поштового відправлення (а. с. 190). Відсутність доказів належного повідомлення представника ОСОБА_6 за наявності належного підтвердження вручення у порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 74 ЦПК України 2004 року,судової повістки-повідомлення ОСОБА_5 не перешкоджало розгляду справи судом апеляційної інстанції за неявки учасників справи, належно повідомлених про час та місце розгляду справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За таких обставин касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року - без змін.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення без змін ухвалених у справі рішення суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції, то у справі немає підстав для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв
В. В. Пророк

І. М. Фаловська

С. П. Штелик