Справа №333/6764/18
Провадження №2/333/617/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря Некрашевич Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Катерина Валеріївна, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кияниця Надія Володимирівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 06.12.2018 року звернулась ОСОБА_1. з позовом до Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Посилається на те, що вона є рідною сестрою ОСОБА_2 та рідною тіткою ОСОБА_3. ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, був чоловіком покійної рідної сестри ОСОБА_2 та батьком померлого племінника. Зазначила, що за життя родичам належала квартира по АДРЕСА_1 по 1/3 частині кожному на підставі свідоцтва про право власності на квартиру НОМЕР_3 від 29.01.1998 року, виданого Комунарською районною радою. Після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_2 оформила спадщину на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 яка належала її покійному чоловіку, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.09.2002 року зареєстрованого в реєстрі № 3-2317, виданого Лейко С.А. державним нотаріусом Запорізької державної нотаріальної контори. ІНФОРМАЦІЯ_3 року, померла рідна сестра позивача, дружина ОСОБА_4 та мати ОСОБА_3 - ОСОБА_2. Після її смерті син - ОСОБА_3 та її рідна сестра ОСОБА_1, позивач по справі звернулися до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В для прийняття спадщини за законом. Спадкоємцями першої черги після смерті матері ОСОБА_2 був син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, який отримав 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 та громадянка Російської Федерації ОСОБА_1, яка претендувала на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з відмовою матері спадкодавця громадянки Російської Федерації ОСОБА_5 на її користь. 11.11.2010 року, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_3 у розмірі (справа № 1 за 2010 рік, зареєстровано в реєстрі за № 1600). Тобто, за життя спадщину прийняв та оформив, проте право власності на нерухоме майно у розмірі 1/3 частки у встановленому законом порядку не зареєстрував. ОСОБА_1 свідоцтво на 1/3 частки також не отримала та не може отримати до теперішнього часу у зв'язку з відмовою нотаріуса видавати документи через відсутність оригіналів право встановлювальних документів на квартиру. Ця інформації зазначена в свідоцтві про право на спадщину за законом від 11.11.2010 року, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу (спадкова справа № 1 за 2010 рік, реєстровий номер 1600). Таким чином, позивач доводить у суді, що спадщина у розмірі 1/3 часток квартири, які належали ОСОБА_3. були прийняті ним, проте не оформлені у встановленому законом порядку. Свідоцтво про право власності за законом було видано приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В., проте за життя ОСОБА_3 державну реєстрацію цієї частки у встановленому законом порядку не здійснив. Спадщина у розмірі 1/3 була прийнята ОСОБА_1, проте свідоцтво на спадщину за законом не отримано нею до теперішнього часу у зв'язку з відсутністю право встановлювальних документів. Також позивачем було зазначено, що після смерті ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. звернулася громадянка України ОСОБА_6, яка діє від імені громадянки Російської Федерації ОСОБА_1, на підставі довіреності про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1, яка належала громадянці України ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.11.2018 року № 367 /02-31 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що наявні зареєстровані в реєстрі прав власності на нерухоме майно право спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на 2/3 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва НОМЕР_3 про право власності на житло, виданого Комунарською районною радою м. Запоріжжя 29.01.1998 року та право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/3 частку вищезазначеної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою 24.09.2002 року № 3-2317.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_3 син ОСОБА_2. Після його смерті до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кияниці Н.В. звернулася громадянка України ОСОБА_6, яка діє від імені громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1, яка належала громадянину України ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2018 виданої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу року Кияницею Н.В. на вищезазначене нерухоме майно не було подано наступні документи, а саме: відсутній документ, що посвідчує право власності на 1/3 частку вищезазначеної квартири - Свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_3, видане Виконавчим комітетом Комунарської районної ради м. Запоріжжя 29.01.1998 року та не має змоги отримати його дублікат; відсутній документ, що посвідчує право власності на 1/3 частку вищезазначеної квартири - свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Сенченко К.В. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 11.11.2010 року, зареєстровано в реєстрі за № 1600 та відсутня державна реєстрація прав власності ОСОБА_3 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тобто, ОСОБА_3 після отримання свідоцтва про право на спадщину, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року матері - ОСОБА_2, до органів, що проводили реєстрації прав власності на нерухоме майно не звертався. Таким чином, ОСОБА_3 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року матері - ОСОБА_2, спадщину прийняв, оформив, але не зареєстрував цю частку у відповідності до вимог чинного законодавства.

За цих обставин, приватний нотаріус Кияниця Н.В. не мала можливості видати свідоцтво Кондрашовій Олені Олексіївні про право на спадщину за законом на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 що належала ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Таким чином, Позивач за відсутністю оригіналу право встановлювального документу не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 та після смерті ОСОБА_2 на 1/3 частку вищезазначеної квартири, які належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою 24.09.2002 року № 3-2317.

В судове засідання позивач та його представник - адвокат Левицька Ю.В. не з'явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали.

Відповідач в судове засідання не з'явилися, надав письмову заяву про розгляд справи без їх участі. В письмовому відзиві просив відмовити у задоволенні позову, оскільки необхідно витребувати спадкові справи та встановити коло спадкоємців.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог в судове засідання не з'явилися, надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

Позивачка є рідною сестрою ОСОБА_2, та рідною тіткою ОСОБА_3. Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_2 та їх сину ОСОБА_3 по 1/3 частині кожному на підставі свідоцтва про право власності на квартиру НОМЕР_3 від 29.01.1998 року, виданого Комунарською районною радою.

Після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_2 оформила спадщину на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.09.2002 року зареєстровано в реєстрі № 3-2317, виданого Лейко С.А. державним нотаріусом Запорізької державної нотаріальної контори.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року, померла ОСОБА_2. Після її смерті син - ОСОБА_3 та рідна сестра ОСОБА_1, Позивач по справі, звернулися до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В для прийняття спадщини за законом.

Спадкоємцями першої черги після смерті матері ОСОБА_2 був син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, який отримав 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 та громадянка Російської Федерації ОСОБА_1, яка як рідна сестра померлої ОСОБА_2 претендувала на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з відмовою матері спадкодавця громадянки Російської Федерації ОСОБА_5 на її користь.

11.11.2010 року, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_3 у розмірі (справа № 1 за 2010 рік, зареєстровано в реєстрі за № 1600). ОСОБА_3 за життя спадщину від матері прийняв, проте право власності на нерухоме майно у розмірі 1/3 частки у встановленому законом порядку не зареєстрував. ОСОБА_1 свідоцтво на 1/3 частки також не отримала та не може отримати до теперішнього часу у зв'язку з відмовою нотаріуса видавати документи через відсутність оригіналів право встановлювальних документів на квартиру. Ця інформації зазначена в свідоцтві про право на спадщину за законом від 11.11.2010 року, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу (спадкова справа № 1 за 2010 рік, реєстровий номер 1600).

Судом вивчені матеріали спадкових справ, відкритих приватними нотаріусами Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. та Кияницею Н.В., обставини викладені в позові підтверджені документально та містяться в матеріалах спадкових справ.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що спадщина у розмірі 1/3 часток квартири які належали ОСОБА_4. були прийняті ним, проте не оформлені у встановленому законом порядку. Свідоцтво про право власності за законом було видано приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В., проте за життя ОСОБА_3 державну реєстрацію цієї частки у встановленому законом порядку не здійснив.

Спадщина у розмірі 1/3 була прийнята ОСОБА_1, проте свідоцтво на спадщину за законом не отримано нею до теперішнього часу у зв'язку з відсутністю право встановлювальних документів.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.11.2018 року № 367 /02-31 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2, яка проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, отриманою Сенченко К.В. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 15.11.2018 року за № 145441537, наявні зареєстровані в реєстрі прав власності на нерухоме майно право спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на 2/3 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва НОМЕР_3 про право власності на житло, виданого Комунарською районною радою м. Запоріжжя 29.01.1998 року та право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/3 частку вищезазначеної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою 24.09.2002 року № 3-2317

22.06.2018 року за вих. № 179/02-14 нотаріусом спадкоємцю було надано запит до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про надання дублікату втраченого свідоцтва НОМЕР_3 про право власності на житло, виданого Комунарською районною радою м. Запоріжжя від 29.01.1998 року на 1/3 частки квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1. Згідно відповіді районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району за № К -0569 від 02.07.2018 представнику спадкоємця відмовлено у видачі дублікату свідоцтва та запропоновано звернутися до суду.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_3 син ОСОБА_2. Після його смерті до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кияниці Н.В. звернулася громадянка України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 р.н., місце проживання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1, яка діє від імені громадянки Російської Федерації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 р.н., місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_2, на підставі довіреності посвідченої Кияницею Н.В. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 25.04.2018 року, зареєстрована в реєстрі за № 1299, про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1, яка належала громадянину України ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2018 виданої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу року Кияницею Н.В. на вищезазначене нерухоме майно не було подано наступні документи, а саме:

- відсутній документ, що посвідчує право власності на 1/3 частку вищезазначеної квартири - Свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_3, видане Виконавчим комітетом Комунарської районної ради м. Запоріжжя 29.01.1998 року та не має змоги отримати його дублікат.

- відсутній документ, що посвідчує право власності на 1/3 частку вищезазначеної квартири - свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Сенченко К.В. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 11.11.2010 року, зареєстровано в реєстрі за № 1600 та відсутня державна реєстрація прав власності ОСОБА_3 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна АДРЕСА_1 виданої Кияницею Н.В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 09.11.2018 року за № 144753310, наявні зареєстровані в реєстрі прав власності на нерухоме майно право спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на 2/3 частки квартири та право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/3 вищезазначеної квартири.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_3 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року матері - ОСОБА_2, спадщину прийняв, оформив, але не зареєстрував свою частку у відповідності до вимог чинного законодавства.

Також нотаріус зазначив, що відповідно до листа Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 02.07.2018 року за вих.. № К -0569 у видачі дублікату свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_3, виданого Виконавчим комітетом Комунарської районної ради м. Запоріжжя 29.01.1998 року було відмовлено і запропоновано звернутися до суду з відповідною заявою.

За цих обставин, приватний нотаріус Кияниця Н.В. не мала можливості видати свідоцтво Кондрашовій Олені Олексіївні про право на спадщину за законом на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 що належала ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Таким чином, Позивач за відсутністю оригіналу правовстановлювального документу не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 та після смерті ОСОБА_2 на 1/3 частку вищезазначеної квартири, які належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою 24.09.2002 року № 3-2317.

Норми права, якими керувався суд.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності зі ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 передбачено, що "видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна". Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

У відповідності до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст. 1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об'єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст.331ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, підводячи підсумок вищевикладеному, слід зазначити, що ОСОБА_3 прийняв спадщину у розмірі 1/3 частки після смерті матері як син за першою чергою спадкування, а Позивач ОСОБА_1. прийняла спадщину у розмірі 1/3 частки, як сестра після смерті ОСОБА_2, як спадкоємець другої черги, за умови відмови від частки матері ОСОБА_5., на її користь.

Після смерті племінника ОСОБА_3. Позивач прийняла спадщину у розмірі 2/3 частки, як спадкоємець третьої черги спадкування, згідно якої за законом на спадщину мають право рідні дядько та тітка спадкодавця.1/3 частки належать Позивачу після смерті ОСОБА_2, яку остання прийняла як спадкоємець другої черги, (рідна сестра) за умови відмови від частки матері ОСОБА_5., на її користь, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.11.2010 року, виданого Сенченко К.В. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу (спадкова справа № 1 за 2010 рік, зареєстровано в реєстрі 1600).

Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцю після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Проаналізувавши позовні вимоги та надані позивачем докази, які містяться в матеріалах судової справи, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст..ст. 10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Катерина Валеріївна, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кияниця Надія Володимирівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті сестри ОСОБА_2, яка померла - ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті племінника - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького Апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 18.03.2019 року.

Суддя Л.О. Варнавська