Справа №442/1330/19
Провадження №2-о/442/36/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді - Курус Р.І.,

з участю секретаря судового засідання - Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, з участю заінтересованої особи ОСОБА_2, -

за участю заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

25.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту визнання батьківства, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_4, який помер 03.06.1982 року, є його батьком.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що народився 01.07.1966 року, в с. Майське Кзилтуського району Кокчетавської області Республіки Казахстан, в незареєстрованому шлюбі між його батьками, якими були: матір ОСОБА_2 та батько ОСОБА_4, який за національністю був молдаван та помер 03.06.1982 року. Зазначає, що його батьки познайомились в с. Майське Кзилтуського району Кокчетавської області Республіки Казахстан, де обоє працювали в радгоспі. Батьки разом проживали, вели спільне господарство в с. Майське та окрім нього у них ще було пятеро дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Батьки переїхали в Україну в 1968 році і поселились в смт. Підбуж Дрогобицького району Львівської області, де продовжили проживати разом та вести спільне господарство, однак не оформили шлюб юридично, оскільки за їх життя це великого значення ні для них, ні для нього не мало. Батько визнавав своє батьківство щодо нього та інших дітей, після його народження виявляв до нього батьківську турботу, утримував його матеріально та виховував. Коли він навчався, батько ходив на батьківські збори, називав його своїм сином. Враховуючи те, що встановлення вказаного факту заявнику необхідне для встановлення його родоводу, а тому змушений був звернутись з даною заявою до суду, яку просить задовольнити.

26.02.2019 року в справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження на 14.03.2019 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав та просить її задоволити.

Представник заінтересованої особа ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення вимог заяви.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В той же час, частиною 2 даної статті регламентовано, шо в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Матеріалами справи встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився 01 липня 1966 року і селищі Майське Кзилтуського району Кокчетавської області Республіки Казахстан, а.с. 4.

Згідно свідоцтва про його народження серії І-КР № 034898 від 14.07.1966 року, у відомостях про матір зазначено ОСОБА_2, в той же час у відомостях про батька вказано лише імя батька «Иван», а.с. 8.

З свідоцтва про народження сестри заявника - ОСОБА_8, серії І-АГ № 043455 від 11.03.1968 року вбачається, що відомості про батька взагалі відсутні, а.с.7.

Поряд з цим, згідно свідоцтв про народження рідної сестри заявника - ОСОБА_9 серії І-АВ № 321688 від 14.04.1970 року, рідного брата - ОСОБА_6 серії І-СГ № 303760 від 17.08.1972 року, рідного брата - ОСОБА_6 серії І-СГ № 385694 від 10.04.1974 року та рідної сестри - ОСОБА_10 серії І-СГ № 449898від 03.03.1976 року, у відомостях про батька зазначено - «Андруневчин Іван Іванович», а.с. 10-13.

Суд приймає до уваги посилання заявника щодо того, що батько ОСОБА_4 дійсно проживав до дня своєї смерті в смт. Підбуж Дрогобицького району Львівської області, позаяк такі твердження підтверджуються довідкою № 250, виданою Підбузькою селищною радою Дрогобицького району Львівської області, а.с. 16.

Крім того, відповідно до будинкової книги буд. 18, на вул. Набережна в с. Підбуж Дрогобицького району Львівської області вбачається, що разом із ОСОБА_4 в даному будинку числяться зареєстрованим заявник ОСОБА_1 та вказані у заяві діти ОСОБА_4, а саме: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а.с. 17-21.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 130 СК України, заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині 3 ст. 128 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" а саме в п. 15 роз'яснив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі -КпШС України).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 3) оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені уст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства позивачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Згідно із ч. 2 та ч. 3 ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю/батьком дитини і позивачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

З огляду на вказане, суд вважає, що заява останнього про встановлення даного факту є підставною та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 258, 263 - 265, 273, 315 - 319 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_4, який помер 03 червня 1982 року щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме, що ОСОБА_4 був батьком ОСОБА_1.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено 14 березня 2019 року.

Суддя Курус Р.І.