Справа № 646/9095/18
Провадження №2-н/646/341/2019
С У Д О В И Й Н А К А З
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
21.05.19 року м. Харків
Суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова Єжов В.А., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані телекомунікаційні послуги.
Заявник мотивує свої вимоги тим, що стягувачем надавались боржнику телекомунікаційні послуги. Однак, боржник на протязі тривалого часу не виконує свої обов`язки по сплаті за надані послуги, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, яка станом на день пред`явлення даної заяви становить 3943,23 гривень та залишається не погашена.
Згідно ст. ст. 11, 525, 526 ЦК України, ст. 66-68, 162 ЖК України, п.п. 7, 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572 та ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV, власники квартири та повнолітні особи, які з ними проживають, зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з боржника на користь стягувача витрати по сплаті судового збору в розмірі 176,20 гривень.
Керуючись ст. ст. 167, 168 ЦПК України, ст. 526 ЦК України,
Суддя повідомляє про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя - В.А. Єжов
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 ЦПК України в (редакції станом на 15.12.2017) боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно ч. 3 ст. 171 ЦПК України в (редакції станом на 15.12.2017) у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 172 ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017) у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Судовий наказ набрав чинності «____» _______________ 20____ року.
Строк пред`явлення судового наказу з дня набрання ним законної сили - до «____» ____________ 20__ року.
Судовий наказ виданий ________________________20 ___ року.
Суддя - В.А. Єжов