Постанова

Іменем України

06 березня 2019 року

м. Київ

справа № 372/58/18-ц

провадження № 61-45807св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 21 вересня 2018 року у складі судді Приходька К. П.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживача та стягнення процентів за договорами банківських вкладів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 16 квітня 2018 року у складі судді Тихановського О. Б. позов ОСОБА_2задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 нараховані проценти: у розмірі 3 323,01 дол. США за депозитним договором від 27 вересня 2010 року, у розмірі 5 751,36 дол. США за депозитним договором від 11 листопада 2011 року, у розмірі 2 824,56 євро за депозитним договором від 11 листопада 2011 року, у розмірі 5 751,36 євро за депозитним договором від 04 жовтня 2012 року, у розмірі 3 450,82 євро за депозитним договором від 04 жовтня 2012 року.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що до 09 листопада 2017 року між сторонами були фактично наявні договірні відносини, банк користувався коштами позивача, тому згідно зі статтями 1058, 1060, 1061 ЦК України зобов'язаний виплачувати йому проценти у розмірах відповідно до договорів банківських вкладів, а дія та умови договорів були чинними.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 вересня 2018 рокувідмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 квітня 2018 року з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 квітня 2018 року, виходив із того, що заявником не виконано вимоги ухвали Апеляційного суду Київської області від 05 вересня 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху, а саме на виконання вимог ухвали банк направив заяву, у якій зазначив ті самі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, що були викладені у першому клопотанні про поновлення строків на апеляційне оскарження та які вже визнані апеляційним судом неповажними.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права,просило скасувати оскаржуване судове рішення, справу передати для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження до Київського апеляційного суду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу з Обухівського районного суду Київської області.

02 листопада 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ«ПриватБанк» про захист прав споживача та стягнення процентів за договорами банківських вкладів призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно не врахував докази направлення на адресу суду клопотання на виконання вимог ухвали Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2018 року, що були надіслані у встановлений судом строк. Підстави для поновлення строку детально розписано та обгрунтовано у супровідному листі, заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

При цьому 17 вересня 2018 рокуна виконання вимог ухвали Апеляційного суду Київської області від 05 вересня 2018 року банк направив до Апеляційного суду Київської області: супровідний лист; копію поштової накладної від 26 червня 2018 року, як доказ направлення на адресу суду клопотання про поновлення строку та доказів сплати (доплати) судового збору на виконання вимог ухвали Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2018 року; оригінал платіжного доручення від 25 червня 2018 року, як доказ доплати судового збору у розмірі 7 388,88 грн на виконання вимог ухвали Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2018 року; копію клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження від 26 червня 2018 року, на виконання вимог ухвали Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2018 року.

У супровідному листі ПАТ КБ «ПриватБанк» повторно зазначило про те, що вина банкуу пропущені строку на апеляційне оскарження відсутня.

Постановивши ухвалу про відмовуу відкритті апеляційного провадження, Апеляційний суд Київської області фактично позбавив банк права на апеляційне оскарження рішення суду, гарантоване статтями 17, 354 ЦПК України.

ПАТ КБ «ПриватБанк» не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо неповажності причин для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки всі процесуальні питання, були виконані банком у повному обсязі й у відповідно наданий строк.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є: забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на доступ до суду гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У грудні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначено, що оскаржуване судове рішення є законним і обґрунтованим, апеляційний суд правильно застосував норми процесуального права відповідно до встановлених фактичних обставин, дав належну правову оцінку доказам, наданим відповідачем.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

16 квітня 2018 року Обухівським районним судом Київської області ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача та стягнення процентів за договорами банківських вкладів за відсутності представника ПАТ КБ«ПриватБанк» та оголошено його вступну і резолютивну частини, відкладено складення рішення у повному обсязі на десятиденний строк (а. с. 129).

24 квітня 2018 року копію повного тексту судового рішення від 16 квітня 2018 року направлено сторонам у справі (а. с. 139-140).

21 травня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з апеляційною скаргою на рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 квітня 2018 року (а. с. 143-155).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху та надано строк для сплати судового збору і подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав, передбачених статтями 185, 357 ЦПК України.

23 серпня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» вдруге подало апеляційну скаргу та просило поновити строк на апеляційне оскарження рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 квітня 2018 року, посилаючись на те, що ним було виконано вимоги ухвали Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2018 року.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05 вересня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків, а саме: вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с. 207-208), оскільки підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані неповажними.

20 вересня 2018 року на виконання вимог ухвали Апеляційного суду Київської області від 05 вересня 2018 року на адресу Апеляційного суду Київської області надійшов лист ПАТ КБ «ПриватБанк» з доказами на підтвердження виконання вимог ухвали Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2018 року, а саме з копією поштової накладної від 26 червня 2018 року, оригіналом платіжного доручення від 25 червня 2018 року та копією клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

З урахуванням зазначених доказів відповідач просив суд визнати причини пропущення строку на апеляційне оскарження поважними та поновити строк на апеляційне оскарження.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала апеляційного суду не відповідає.

У частині другій статті 354 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ураховуючи те, що суд 24 квітня 2018 рокунаправив ПАТ КБ «ПриватБанк» копію повного тексту судового рішення від 16 квітня 2018 року, а вперше з апеляційною скаргою до суду банк звернувся 21 травня 2018 року, тобто протягом тридцяти днів з дня відправлення йому повного рішення суду, а не вручення, то ПАТ КБ «ПриватБанк» мало право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, що узгоджується з правовою позицією, висловленою у постановах Верховного Суду України від 08 лютого 2017 року (провадження № 6-3102цс16) та від 01 березня 2017 року (провадження № 6-245цс17).

Відповідно до частин другої, третьої і четвертої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Ухвалою Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05 вересня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки наведені заявником причини пропуску строку на апеляційне оскарження суд визнав неповажними.

20 вересня 2018 року на виконання вимог ухвали Апеляційного суду Київської області від 05 вересня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направило лист із доказами на підтвердження виконання вимог ухвали Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2018 року, а саме з копією поштової накладної від 26 червня 2018 року, оригіналом платіжного доручення від 25 червня 2018 року та копією клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. З урахуванням зазначених доказів відповідач просив суд визнати причини пропущення строку на апеляційне оскарження поважними та поновити строк на апеляційне оскарження.

Проте апеляційний суд дійшов висновку, що недоліки скарги у визначений судом строк усунені не були, поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження заявник не навів, тому наявні правові підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Проте такі висновки суду апеляційної інстанції є передчасними.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, від 06 грудня 2007 року). Крім того, право на ефективний судовий захист передбачає, що сторони цивільного судочинства повинні мати змогу реалізувати право подати апеляцію з того моменту, коли вони фактично поінформовані про самі судові рішення, що можуть порушувати їх законні права чи інтереси (RYAZANTSEV v. RUSSIA, N 21774/06, § 53, від 10 березня 2011 року).

Застосувавши передбачені статтею 358 ЦПК України наслідки до апеляційної скарги заявника, апеляційний суд не зазначив в ухвалі, чи дотримана у випадку відмови у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження пропорційність між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника (стаття ЦПК України), в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що пропуск відповідачем строку на оскарження рішення суду першої інстанції при поданні вперше апеляційної скарги був незначним.

При цьому норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Згідно із пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не подало обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, є передчасним, і, як наслідок, постановлення ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження саме з цих підстав, є передчасним.

Зважаючи на зазначені обставини, апеляційний суд, вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою заявника, повинен був перевірити доводи заявника про поважність причин пропуску процесуального строку, оскільки вони мають суттєве значення для вирішення питання про поновлення цього строку.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, підлягають перевірці, оскільки судові процедури повинні бути справедливими (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Ураховуючи викладене, апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому судове рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з переданням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

За таких обставин оскаржувана ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України, постановлена з порушенням норм процесуального права, що в силу частини четвертої статті 406 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 21 вересня 2018 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк