Справа № 309/1420/18
Провадження № 2/309/409/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: Сідей Я.Я.

секретаря судового засідання: Орос Г.Ю.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином. Посилається на те, що вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1КК України та призначено йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_2 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначив в три роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Внаслідок вчиненого злочину позивач отримав колото-різане поранення шиї зліва; проникаюче поранення шийного відділу стравоходу зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи №8 від 14.01.2015 року виникли внаслідок дії колюче-ріжучих предметів, типу клинка ножа по ударному механізму спричинення. Вище вказані тілесні ушкодження є небезпечними для життя, і по цій ознаці, згідно пункту 2.1.3. «і» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження.

Після отриманих тілесних ушкоджень позивач проходив лікування, на що ним витрачена значна сума коштів. Так, 02.01.2015 року в аптеці №1 ФОП ОСОБА_4 придбав препаратів на загальну суму 5991,98 грн., 07.02.2015 року позивачем зроблено замовлення №259, на суму 175 грн. в медико-діагностичному центрі «Доля», 07.02.2015 року позивачу надано послуги МРТ на суму 600 грн., 03.02.2015 року медично-лабораторні послуги становили 175 грн., 04.02.2015 року позивачу надано медично-лабораторні послуги на суму 450 грн., 02.01.2015 року позивачем придбано медикаменти на суму 262, 33 грн., 02.01.2015 року придбав медикаменти на суму 424, 67 грн., 21.01.2015 року було проведено ультразвукове обстеження на суму 150 грн., 17.02.2015 року позивачу надано медично-лабораторні послуги на суму 500 грн. Загальна сума за надані послуги та придбані медикаменти становить 8728.98 грн.

Разом з тим, оскільки відповідач ОСОБА_2 не мав постійного місця роботи, доходів, майна, яке можна було б реалізувати та отриману суму повернути позивачу, сторони дійшли згоди, що батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3 бере на себе обов`язок по відшкодуванню шкоди, завданої позивачу. 24.12.2015 року сторонами укладено усний договір про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення злочину. На підтвердження укладення такого договору 24.12.2015 року ОСОБА_3 написано розписку про те, що зобов`язується відшкодувати матеріальну та моральну шкоду позивачу в сумі 20000 (двадцять тисяч) дол. США, що станом на день звернення до суду 23.05.2018 року за офіційним курсом НБУ становить 521 400 (п`ятсот двадцять одна тисяча чотириста) грн. у строк до 31.12.2016 року. Однак, станом на день подачі позову зобов`язання за розпискою відповідачем ОСОБА_3 не виконані взагалі.

Просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь матеріальну та моральну шкоду в розмірі 521 400 гривень, з яких матеріальну шкоду в розмірі 8728, 98 грн. та моральну шкоду в розмірі 512 671, 02 грн., завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його адвокати Гаврилець М.Б., Казанцева Р.Р. не з`явилися. Адвокатом Гаврилець М.Б. подано заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позов підтримують та з урахуванням сплачених коштів просить стягнути з вдіповідачів суму коштів у розмірі 18600 доларів США.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися. Адвокатом відповідача ОСОБА_3 - Лукачко І.Й. подано суду заяву про розгляд справи без його участі та участі його довірителя. Позовні вимоги визнають частково та згідні на задоволення позову в частині стягненя з ОСОБА_3 суми коштів у розмірі 18600 доларів США. В решті позовнихх вимог просять відмовити з мотитів, наведених у відзиві. Причини неявки відповідача ОСОБА_2 суду не відомі. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про його виклик в судове засідання на сайті судової влади. Відзиву не подав.

У візиві на позовну заяву ОСОБА_3 зазначає, що вирок Хустського районного суду від 15.05.2015 року переглянуто Апеляційним судом Закарпатської області, скасовано та направлено на новий розгляд. Вироком Хустського районного суду від 28.01.2016 року встановлено, що ОСОБА_1 було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди на суму 500 000 гривень. Під час допиту ОСОБА_1 пояснив, що шкода йому відшкодована, жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_2 не має. Цивільний позов було залишено без розгляду. Крім того, згідно розписки ОСОБА_3 від 24.12.2015 року ним частково повернуто борг у сумі 6 000 доларів США, тому цивільний позов визначає частково. В частині позовних вимог, що стосуються ОСОБА_2 просить відмовити.

Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні судом встановлено, що згідно вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 28.01.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки. Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином у розмірі 500 000 гривень залишено без розгляду.

Даним вироком встановлено, що ОСОБА_2 31.12.2014 року приблизко о 18.30 год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_3 , під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_1 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, наніс останньому один удар ножем в шию зліва, в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного поранення шиї зліва; проникаючого поранення шийного відділу стравоходу зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи №8 від 14.01.2015 року виникли внаслідок дії колюче-ріжучих предметів, типу клинка ножа по ударному механізму спричинення і вкладаються в час події, що мала місце 31.12.2014 року. Вище вказані тілесні ушкодження є небезпечними для життя, і по цій ознаці, згідно п.2.1.3. «і» Правил судовдо-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження.

Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_1 проходив лікування, вартість якого склала 8728,98 гривень.

Відповідно до оглянутої в судовому засіданні розписки 24.12.2015 року ОСОБА_3 зобов`язався відшкодувати матеріальну та моральну шкоду позивачу в сумі 20000 (двадцять тисяч) дол. США, що станом на день звернення до суду 23.05.2018 року за офіційним курсом НБУ становило 521 400 гривень, у строк до 31.12.2016 року.

За твердженням сторін на день розгляду справи позивачу ОСОБА_1 частоково було відшкодовано завдану шкоду.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обов"язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст.1166 Цивільного кодексу України, шкода заподіяна особі або майну громадянина, також шкода заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду у повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснено судам в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Факт заподіяння матеріальної та моральної шкоди позивачу від дій відповідача знайшов повне підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Суд, визначаючи розмір шкоди, виходить з вищенаведених норм, керуючись принципами рівності, поміркованості, виваженості, розумності, справедливості, визнаючи, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення, заявлену сторонами невідшкодовану суму матеріальної та моральної шкоди у розмірі 18600 доларів США. Тому суд встановлює розмір матеріальної та моральної шкоди в сумі 18600 доларів США.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у вище зазначеному обсязі.

Станом на 23.05.2018 року НБУ встановив курс гривні щодо долара США у розмірі 26,07 гривень за 1 долар США, що в еквіваленті 18600 доларів США становило 484 902 гривні.

З огляду положень ст.ст.541-543 ЦК України вбачається, що солідарний обов`язок виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що заявлена сума спричиненої шкоди підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави стягує судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок з вимог немайнового характеру.

Керуючись вимогами ст.ст. 82, 141, 229, 247, 259, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , мешканця АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_3 - 18 600 (вісімнадцять тисяч шістсот) гривень, що станом на 23.05.2018 року згідно офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України становить 484 902 (чотириста вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот дві) гривні матеріальної та моральної шкоди, та на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Хустського

районного суду: Сідей Я.Я.