Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/2400/18
провадження № 2/632/120/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2019 р. Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді Библіва С.В., за участю секретаря Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
УСТАНОВИВ:
27.12.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вказаним позовом, в обґрунтування якого, послалася на таке: вона є власницею квартири № 31, в будинку № 23, що на 3 м-ні в місті Первомайському Харківської області. Квартира їй належить на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.12.2005 року. Відповідач ОСОБА_2 є онуком позивача по справі та також зареєстрований за зазначеною вище адресою, однак тривалий час там не мешкає. Наразі позивач не має можливості оформити субсидію та сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача оскільки комунальні послуги нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб. Вважає, що відповідно до ст. 405 ЦК України може поставити питання перед судом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, через не проживання у ньому понад 1 рік без поважних причин.
Позивач до судового засідання не прибула, у позовній заяві просила розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позову наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до судового засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений
про день та час розгляду справи, якихось заперечень суду не надав. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: позивач ОСОБА_1 є власницею квартири 31, в будинку 23, що на 3 мікрорайоні в місті Первомайському Харківської області, яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.12.2005 року № 8692 (а.с.6). Квартира в цілому зареєстрована у Первомайському бюро технічної інвентаризації за позивачем ОСОБА_1, що вбачається з копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_3 СВУ №263766 та технічного паспорту на квартиру № 31 у будинку № 23, що знаходиться на 3 мікрорайоні міста Первомайський Харківської області (а.с.7-9). Онук позивача по справі ОСОБА_2 також зареєстрований за зазначеною вище адресою, що підтверджується довідкою відділу ЖКГ ВК Первомайської міської ради Харківської області від 04.01.2019 року № 29 (а.с.13), але тривалий час вже більше 10 років там не мешкає, що підтверджується актом від 04.12.2018 року за № 2221, складеного комісією у складі майстра РІС ОСОБА_4 та економіста по ДПР ОСОБА_5 та сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.10). Позивач не має можливості оформити субсидію, оскільки сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача у неї не має матеріальної можливості, це і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна та зобовязана довести судові ті обставини, на які вона посилається, як на підтвердження своїх вимог або підтвердження своїх заперечень.
На думку суду, відповідач, не надавши заперечень на позовні вимоги та жодного доказу поважності не проживання в квартирі позивача більше року, визначив для себе інше місце мешкання. Відповідно ж до ст. 405 ЦК України за особами зберігається право на житлову площу протягом 1 року, а перевищивши вказаний термін, тільки за рішенням суду його можна поновити, і те через поважність причин не проживання на житловій площі. Натомість, позивач повністю підтвердила обґрунтованість своєї позиції, що також вбачається і з акту від 04.12.2018 року за № 2221, що у спірній квартирі відповідач не мешкає тривалий час, тобто більше року. Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа знімається з реєстрації місця проживання внаслідок набрання чинності рішенням про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. А судом встановлено факт не проживання на спірній житловій площі відповідача без поважних причин.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 247, 280-284 ЦПК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 405 ЦК України, суд,
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою № 31 в будинку № 23, що на 3 мікрорайоні в місті Первомайському Харківської області.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася у м. Грем'яченськ Пермської області Росія, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.
Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, 3 мікрорайонАДРЕСА_2, згідно довідки відділу ЖКГ ВК Первомайської міської ради Харківської області від 21.01.2019 року, ідентифікаційний номер не відомий.
Суддя: ОСОБА_3