Ухвала

14 березня 2019 року

м. Київ

справа №639/4890/17-ц

провадження №61-37617св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М.

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження заяву судді Пророка В. В. про самовідвід при розгляді справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональна філія «Південна залізниця» виробничий підрозділ «Електровозне депо Харків-Головне» про відшкодування різниці заробітної плати між посадами, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 03 травня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» регіональна філія «Південна залізниця» виробничий підрозділ «Електровозне депо Харків-Головне»про відшкодування різниці заробітної плати між посадами.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Харківської області від 03 травня 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України, автоматизованою системою розподілу справ визначено колегію суддів у складі судді-доповідача

Висоцької В. С. та суддів: Пророка В. В. та Фаловської І. М. для розгляду наведеної вище касаційної скарги.

Суддею Пророком В. В. заявлено самовідвід у цій справі з підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Заява аргументована тим, що член його сім'ї перебуває у трудових відносинах з учасником справи, а саме, публічним акціонерним товариством «Українська залізниця».

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Ураховуючи наведене, та з метою недопущення сумніву сторони у справі в об'єктивності та неупередженості суддів у розгляді даної справи, та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Верховного Суду, колегія суддів прийшла до висновку, що заява Пророка В. В. про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву судді Пророка В. В. про самовідвід при розгляді справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональна філія «Південна залізниця» виробничий підрозділ «Електровозне депо Харків-Головне» про відшкодування різниці заробітної плати між посадами задовольнити.

Передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

В. В. Пророк

І. М. Фаловська