П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року м. Київ

Справа № 22-3184 Головуючий у1-й інстанції - Виниченко Л. М.

Унікальний №759/4029/17 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

НевідомоїТ. О.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру та заміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

у с т а н о в и л а:

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 пред'явила в суд позов до ОСОБА_4 про збільшення розміру та заміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_4, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_5. Шлюб між нею та відповідачем був розірваний.

Позивач вказує, що протягом останніх років вона самостійно виховує дитину. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області у справі № 2-599/10 від 20 вересня 2010 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Починаючи з 19 липня 2010 року відповідач аліменти не сплачував, однак у квітні 2018 року він сплатив суму заборгованості за аліментами у розмірі 48 000 грн. У травні 2018 року відповідачем сплачено ще 2 500 грн., що призвело до переплати по сплаті аліментів, а значить матеріальний стан платника аліментів значно покращився.

З часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів потреби дитини значно зросли. Дитина відвідує гімназію, дитячу художню школу та уроки гри на гітарі.

Щомісячне навчання в художній школі коштує 260 грн, на рахунок ГО "Наш Ерудит" щомісячно для навчання дитини сплачується благодійна допомога у розмірі 500 грн, а уроки гри на гітарі коштують 1 600 грн.

Також вказує, що дитина має проблеми із зором, а тому вимушена часто відвідувати лікаря та носити окуляри.

Крім цього, з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів значно зросли витрати на комунальні послуги, які також нею сплачуються самостійно, не дивлячись на те, що електроенергія, вода та газ потрібні для створення належних умов проживання дитини. Також значно зросла вартість одягу та взуття.

Позивач зазначає, що весь тягар по утриманню дитини фактично лежить на ній, оскільки відповідач аліментів у більшому розмірі не надає і практично всі витрати вона несе сама.

Відтак позивач просила суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягувати в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року позовні вимоги задоволені частково.

Суд збільшив розмір аліментів, визначений рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області у цивільній справі № 2-599/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на гримання дитини у твердій грошовій сумі з 500 грн. на 1/6 частку всіх видів заробітку (доходу), які стягувати щомісячно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В решті заявлених вимог суд відмовив.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, якими задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.62-66).

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач, ОСОБА_4, у визначений судом строк не подав.

За правилами ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_3 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

В рамках даної справи сторонами не оспорюються наступні обставини, встановлені районним судом.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 07 травня 2010 року. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2010 року у цивільній справі № 2-599/10 з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості за сплати аліментів від 27 серпня 2018 року державним виконавцем Корсунь-Шевченківського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області, відповідно якої згідно виконавчого листа № 2-599 від 20 вересня 2010 року про стягнення аліментів із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн. щомісячно станом на 01 серпня 2018 року боржником повинно бути сплачено 48 193 грн 55 коп.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження за вказаний період боржником сплачено 50 500 грн., станом на 01 серпня 2018 року заборгованість по аліментам ОСОБА_6 відсутня, переплата становить 2 306 грн 45 коп.

Позивач суду також пояснила, що на виконанні в Корсунь-Шевченківському РВ ДВС на примусовому виконанні ще перебуває виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини від іншого шлюбу.

Задовольняючи частково позовні вимоги та збільшуючи розмір аліментів з 500 грн на 1/6 частку всіх видів заробітку (доходу), які стягувати щомісячно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, районний суд виходив з наступного.

Малолітня ОСОБА_5 перебуває на утриманні матері, відповідач є батьком дитини, особою працездатного віку, наявність існування медичних протипоказань щодо працевлаштування і заняття певними видами діяльності відповідачу судом не встановлено, на утриманні відповідача також ще є дитина від іншого шлюбу.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги представника відповідача апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3 відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для задоволення заявленого ОСОБА_3 позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (а.с.57-59).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга позивача ОСОБА_3 не містить.

Незгода ОСОБА_3 з оскаржуваним заочним рішенням суду зводиться до незгоди з збільшеним судом розміром аліментів до 1/6 частки від доходу відповідача. При цьому позивач, посилаючись на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі №459/2181/17, зазначає, що стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить вимогам сімейного законодавства, яке визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Доводи апеляційної скарги позивача не можуть бути прийняті апеляційним судом у якості підстав для скасування оскаржуваного рішення з огляду на таке.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я.

Як встановлено судом першої інстанції в ході розгляду справи, позивач визнала та повідомила суду ту обставину, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину від іншого шлюбу, на утримання якої платить аліменти за рішенням суду.

За правилом ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однією з підстав для звернення до суду позивач визначила покращення майнового стану відповідача, мотивуючи це сплатою ним заборгованості по аліментам у сумі 48 000 грн, а також сплату додатково 2500 грн, що призвело до переплати по аліментам.

Водночас факт сплати заборгованості по аліментам, що є обов'язком платника аліментів, сам по собі не свідчить про істотне покращення його майнового стану.

Інших доказів на підтвердження обставини покращення майнового стану відповідача позивач суду не надала.

З огляду на викладене, висновки районного суду про збільшення розміру аліментів до 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, ураховуючи встановлену обставину наявності на утриманні останнього неповнолітньої дитини від іншого шлюбу в контексті положень ст.182 СК України, є правильними.

Апеляційний суд не може врахувати при вирішенні даної справи висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 12 вересня 2018 року у справі №459/2181/17, оскільки вони не стосуються даних правовідносин. У вказаній справі касаційний суд дійшов висновку про те, що стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (без визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі) суперечить вимогам сімейного законодавства, яке визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

В даному випадку судом визначений розмір аліментів в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу).

Станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення суду 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становило 1013 грн 50 коп. (2027/2).

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, якщо визначений судом відповідно до заявлених позовних вимог розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька буде недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, ОСОБА_3 не позбавлена можливості подати заяву про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст.184 СК України.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга ОСОБА_3 не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам позивача у сукупності з наданими доказами та встановленими обставинами, висновки суду щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома