Номер провадження: 22-ц/813/3242/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді Сєвєрової Є.С., розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову за апеляційною скаргою ПП «Модуль» на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13.11.2018 у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Модуль» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 13.11.2018 позов ОСОБА_2 до ПП «Модуль» про визнання наказу незаконним, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Не погодившись з рішенням суду ПП «Модуль» подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.02.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП «Модуль» на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13.11.2018.

ОСОБА_2 звернувся із заявами про забезпечення позову та просив скасувати рішення засновників ПП «Модуль» щодо припинення юридичної особи, згідно з яким юридична особа перебуває в стані припинення зі строком заявлення кредиторами своїх вимог 04.02.2019, зобовязати субєкта державної реєстрації ДП «Центр обслуговування громадян» внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про скасування рішення засновників (учасників) ПП «Модуль» щодо припинення юридичної особи, згідно з яким юридична особа перебуває в стані припинення зі строком заявлення кредиторами своїх вимог 04.02.2019, скасувати рішення засновників ПП «Модуль» від 30.11.2018 щодо строку розгляду вимог кредиторів протягом 2-х місяців з моменту оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення ПП «Модуль» шляхом ліквідації, заборонити засновникам (учасникам) та посадовим особам ПП «Модуль» вчиняти дії з припинення ПП «Модуль» до виконання рішення у справі, зобовязати субєкта державної реєстрації ДП «Центр обслуговування громадян» внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про скасування рішення засновників (учасників) ПП «Модуль» щодо строку розгляду вимог кредиторів протягом 2-х місяців з моменту оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення ПП «Модуль» шляхом ліквідації. У заяві посилався на те, що апеляційна скарга ПП «Модуль» подана після державної реєстрації рішення ПП «Модуль» про припинення своєї діяльності та обмеження строку заявлення кредиторами своїх вимог 04.02.2018, таким чином, існує істотна ймовірність розгляду апеляційної скарги після строку заявлення кредиторами своїх вимог та ліквідації відповідача, що унеможливить виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується , зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд /суддя/ повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, забезпечення позову можливе лише за наявності певних умов, зокрема щодо існування таких обставин, що утруднять чи зроблять неможливим виконання рішення суду.

Статтею 112 ЦК України передбачено, що у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у черговості, і у другу чергу задовольняються вимоги працівників, повязані з трудовими відносинами.

У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилися після ліквідації юридичної особи.

Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх предявлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідуються, вважаються погашеними.

З огляду на такі норми закону, а також те, що цивільним законодавством визначений порядок предявлення вимог кредиторами у разі ліквідації юридичної особи, вирішення долі юридичної особи є виключною компетенцією її засновників і втручання у діяльність юридичної особи не допускається, то забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, неможливо.

В свою чергу, ігнорування вимог кредитора, ліквідація юридичної особи при невирішених зобовязаннях може бути підставою для звернення до суду із відповідним позовом, тому ОСОБА_2 як кредитор не позбавлений права здійснення дій в порядку ст.112 ЦК України.

Зважаючи на викладене, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом скасуваня рішення засновників ПП «Модуль» щодо припинення юридичної особи, згідно з яким юридична особа перебуває в стані припинення зі строком заявлення кредиторами своїх вимог 04.02.2019, зобовязання субєкта державної реєстрації ДП «Центр обслуговування громадян» внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про скасування рішення засновників (учасників) ПП «Модуль» щодо припинення юридичної особи, згідно з яким юридична особа перебуває в стані припинення зі строком заявлення кредиторами своїх вимог 04.02.2019, скасування рішення засновників ПП «Модуль» від 30.11.2018 щодо строку розгляду вимог кредиторів протягом 2-х місяців з моменту оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення ПП «Модуль» шляхом ліквідації, заборони засновникам (учасникам) та посадовим особам ПП «Модуль» вчиняти дії з припинення ПП «Модуль» до виконання рішення у справі, зобовязання субєкта державної реєстрації ДП «Центр обслуговування громадян» внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про скасування рішення засновників (учасників) ПП «Модуль» щодо строку розгляду вимог кредиторів протягом 2-х місяців з моменту оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення ПП «Модуль» шляхом ліквідації.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Є.С. Сєвєрова