РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 601/1390/18

2/609/68/2019

15 листопада 2019 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі:

секретаря судового засідання Кравчук Л.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: Кременецької міської ради, ОСОБА_5 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_6

вимоги позивача: про визнання недійсним рішення Кременецької міської Ради та скасування його, визнання недійсним договору сервітутного (обмеженого) землекористування

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 13.12.2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Кременецької міської ради, ОСОБА_5 (далі відповідачі), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_6 з вимогою про визнання недійсним рішення Кременецької міської Ради та скасування його, визнання недійсним договору сервітутного (обмеженого) землекористування.

2. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та пояснили, що позивач є законним землекористувачем земельної ділянки площею 0,0696 га. по АДРЕСА_1 , на підставі рішення Кременецької міської ради № 130 від 25 травня 2000 року. Виготовити технічну документацію по вказаному рішенні він не може, оскільки міська рада перешкоджає цьому та не виконує постанову Кременецького районного суду від 22.10.2014 року, яким зобов`язано надати позивачу та його дружині дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою.

05 січня 2013 року був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого відповідач ОСОБА_5 купила в ОСОБА_7 металевий переносний кіоск, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а саме на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні позивача і цільове призначення якої не дозволяє розташування на ній об`єктів торгівлі, та у якому постійно здійснюється торгівля і після рішення суду по аналогічних позовах змінюються власники, які є між собою родичами, для ухилення від виконання рішення суду.

Рішенням п`ятої сесії сьомого скликання Кременецької міської Ради №1330 від 11.05.2017 року ФОП ОСОБА_5 було надано дозвіл на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки, площею 0,0025 га.,яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для обслуговування тимчасової споруди МАФ «Софія», з метою здійснення підприємницької діяльності , строком на одинадцять місяців та ставкою плати за сервітутне використання земельної ділянки 12% нормативної грошової оцінки землі.

На підставі вказаного рішення між ФОП ОСОБА_5 та Кременецькою міською радою 08.06.2017 року був укладений договір сервітутного (обмеженого) використання зазначеної земельної ділянки за №239-03.

Згідно договору оренди від 11.06.2001року , строк якого закінчився, ОСОБА_8 надано в оренду земельну ділянку площею 10,71 кв.м., для розміщення та обслуговування кіоску.

Постановою Кременецького районного суду від 22.10.2014 року, яку ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2015 року залишено без змін, визнано дії сорокової сесії шостого скликання Кременецької міської ради при прийнятті рішення №2912 від 04 квітня 2014 року-протиправними та скасовано рішення сорокової сесії шостого скликання Кременецької міської ради №2912 від 04 квітня 2014 року, щодо укладення договору сервітутного(обмеженого) використання земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , з ОСОБА_5 .

Вважають, що обставини, встановленні судовими рішенням, які набрали законної сили не потребують доведення.

Просять позов задоволити. Визнати незаконними дії двадцять п`ятої сесії сьомого скликання Кременецької міської ради при прийняті рішення №1330 від 11 травня 2017 року про надання дозволу на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки ФОП ОСОБА_5 ; скасувати рішення Кременецької міської Ради №1330 від 11 травня 2017 року про надання дозволу на укладення договору сервітутного ( обмеженого) використання земельної ділянки ФОП ОСОБА_5 площею 0,0025 га. по АДРЕСА_1 для обслуговування тимчасової споруди МАФ «Софія» з метою здійснення підприємницької діяльності строком на 11 місяців та ставкою плати за сервітутне використання земельної ділянки 12% нормативної грошової оцінки землі; визнати недійсним договір 239-03 сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки від 08 червня 2017 року між Кременецькою міською радою та ФОП ОСОБА_5 земельної ділянки, площею 0,0025 га, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_5 подала відзив на позовну заяву, в якому повністю заперечила вимоги позивача. Свою позицію мотивує тим, що позивач не навів жодних обставин та доказів, які б свідчили про те, що діями Кременецької міської ради при прийнятті рішення № 1330 від 11 травня 2017 року про надання дозволу на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки як зі сторони міської ради, так і з її сторони порушені чи обмежені права або законні інтереси позивача. Також позивачем не підтверджено належним чином його право користування земельною ділянкою площею 0,0696 га. В той же час вона є власником МАФ «Софія», що розташована по АДРЕСА_1 , яку використовує для здійснення підприємницької діяльності протягом багатьох років, та у зв`язку з тим, що позивач чинить перешкоди у здійсненні підприємницької діяльності , змушена була звернутись до Кременецької міської ради з проханням прийняти рішення про встановлення сервітуту у використанні земельною ділянкою площею 0,0025га., що знаходиться під прміщенням кіоску та надає доступ до кіоску з метою здійснення підприємницької діяльності. Просить в позові відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та пояснив, що позивачем не підтверджено належним чином його право користування земельною ділянкою, відсутня технічна документація із землеустрою, не винесено меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), не виготовлено державний акт на право постійного користування землею. А тому просить у задоволені позову відмовити.

Представник відповідача Кременецької міської ради Тартак О.С. позов не визнав, та пояснив, що рішенням виконавчого комітету від 25.05.2000 року №130 міською радою дійсно надано у користування сім`ї ОСОБА_9 земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 , площею 0,0696 га. Проте вказане рішення позивачем не було реалізоване: границі землекористування не змінено, меж в натурі не встановлено. Окрім того представник відповідача Кременецької міської ради посилається на ст.100 ЗК України, яка вказує, що сервітут може бути встановлений договором , а також може належати власникові сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі(особистий сервітут). ОСОБА_5 , як власник тимчасової споруди, що розміщується на земельній ділянці міської ради, має право узаконити таке фактичне користування, уклавши договір платного, строкового сервітуту. Вважає, що оскільки позивач не є власником чи користувачем земельної ділянки по АДРЕСА_1 , то відповідно і його право не вважається порушеним, а позов є безпідставним, оскільки позивачем не долучено жодних доказів про виникнення в нього права користування земельною ділянкою в порядку та спосіб, визначені вимогами земельного законодавства. Просить у задоволені позовних вимог відмовити.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена про день та час слухання справи належним чином.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 18 грудня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 28 січня 2019 року.

4. Ухвалою суду від 28 січня 2019 року відкладено підготовчий розгляд справи у зв`язку із неявкою сторін на 18 лютого 2019 року.

5. Ухвалою суду від 18 лютого 2019 року відкладено підготовчий розгляд справи у зв`язку із неявкою сторін на 18 березня 2019 року.

6. Ухвалою суду від 18 березня 2019 року призначено справу до судового розгляду на 16 квітня 2019року.

7. Ухвалою суду від 16 квітня 2019 року відкладено судовий розгляд справи у зв`язку із неявкою сторін на 23 травня 2019 року.

8. Ухвалою суду від 23 травня 2019 року відкладено судовий розгляд справи у зв`язку із неявкою сторін на 25 червня 2019 року, у зв`язку із тим, що головуючий знаходиться у відпустці, судовий розгляд справи відкладено на 25 липня 2019року.

9. Ухвалою суду від 25 липня 2019 року відкладено судовий розгляд справи у зв`язку із клопотанням представника відповідача Кременецької міської ради на 22 серпня 2019 року.

10. Ухвалою суду від 22 серпня 2019 року відкладено судовий розгляд справи у зв`язку із клопотанням представника відповідача та заявою представника позивача на 19 вересня 2019 року, у зв`язку з тим, що головуючий знаходиться у відрядженні, судовий розгляд справи відкладено на 21 жовтня 2019року, у зв`язку з тим, що головуючий знаходиться у нарадчій кімнаті, судовий розгляд справи відкладено на 15 листопада 2019року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

11.Згідно паспортних даних позивач зареєстрований та проживає в

АДРЕСА_2 .Рішенням виконавчого комітету Кременецької міської Ради народних депутатів від 29 липня 1993 року №236 надано дозвіл ПП « Релакс» на тимчасове встановлення торгівельного кіоску по

АДРЕСА_3 .За договором купівлі-продажу від 16 грудня 1998 року ПП «Релакс» продало, а ОСОБА_8 купив металевий переносний кіоск площею 10 кв.м., який тимчасово встановлений в АДРЕСА_1 . Крім того, попередній власник металевого кіоску ПП «Релакс» 16 листопада 1998 року уклав з Кременецькою міською Радою договір на право тимчасового користування ( в тому числі на умовах оренди) земельної ділянки під кіоском терміном на 1 рік. В подальшому договір не продовжувався.

14.Рішенням виконкому Кременецької міської Ради № 130 від 25 травня 2000 року гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 надано в постійне користування земельну ділянку площею 0.0696 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд в АДРЕСА_1 .

На підставі дозволу відділу містобудування та архітектури від 03 вересня 2001 року за №19 ОСОБА_8 встановив малу архітектурну форму тимчасовий кіоск по торгівлі продовольчими товарами, який згодом був прийнятий в експлуатацію у встановленому порядку (акт про прийняття в експлуатацію від 06.09.2001року).

15. 25 січня 2013 року був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого відповідач ОСОБА_5 купила в ОСОБА_7 металевий переносний кіоск, який знаходиться за адресою

АДРЕСА_4 .З відповіді виконавчого комітету Кременецької міської ради № 596 від 02.07.2012 року та з витягу з книги вбачається, що за гр. ОСОБА_1 рахується земельна ділянка площею 0,0231 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 рахується земельна ділянка площею 0,0231 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по

АДРЕСА_5 . З матеріалів справи вбачається, що рішенням п`ятої сесії сьомого скликання Кременецької міської ради №1330 від 11.05.2017 року ФОП ОСОБА_5 надано дозвіл на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки, площею 0,0025 га, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для обслуговування тимчасової споруди МАФ «Софія», з метою здійснення підприємницької діяльності, строком на одинадцять місяців та ставкою плати за сервітутне використання земельної ділянки 12% нормативної грошової оцінки землі.

18. На підставі вказаного рішення між ФОП ОСОБА_5 та Кременецькою міською радою 08.06.2017 року був укладений договір сервітутного (обмеженого) використання зазначеної земельної ділянки за № 239-03.

19. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

20. Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

У вказаній справі участь беруть ті самі особи, щодо яких встановлено обставини на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, а відповідач заперечень.

21. Рішенням Кременецького районного суду від 17.12.2008 року, яке залишено в силі ухвалою Верховного суду України від 14.10.2009 року, визнано недійсним рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради №107 від 25.05.2000 року « Про приватизацію земельних ділянок громадянами міста», визнано недійсним рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради №66 від 03.04.2001 року « Про розгляд заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_6 », визнано недійсним рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради №242 від 24.11.2005 року « Про надання дозволу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на проведення добудови до власного житлового будинку по АДРЕСА_1 », визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії III-ТР 017412 виданий Кременецькою міською радою 23.05.2001 року на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на 0,0717 га, оскільки при їх прийнятті було порушено законодавство, а саме: не враховано права суміжних землекористувачів, акт погодження земельної ділянки складений неповноважними на те особами, у приватизовану ділянку входить заїзд за магазином, тротуар, а також цільове призначення вказано для будівництва та обслуговування жилих та господарських будівель.

А ні вказаним рішенням Кременецького районного суду, а ні ухвалою Верховного Суду України не встановлено право ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 користування земельною ділянкою, з цільовим призначенням для обслуговування будинку та господарських споруд, для розташування об`єктів торгівлі. Окрім того не визначено вказаними рішеннями розміру земельної ділянки, її меж для обслуговування магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та будинковолодіння позивача.

22. Рішенням Кременецького районного суду від 16 червня 2011 року задоволено позов ОСОБА_1 та ОСОБА_6 до ОСОБА_8 , Кременецької міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов`язано ОСОБА_8 не чинити позивачам перешкод в користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та за власний рахунок знести переносний металевий кіоск. Ухвалою колегії суддів палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 25 серпня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилено, а рішення Кременецького районного суду від 16 червня 2011 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 9 липня 2012 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_8 на вищевказані судові рішення відмовлено.

23 .Рішенням Кременецького районного суду від 16.01.2013 року, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 16.05.2013 року, визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії III-ТР №017413 виданий Кременецькою міською радою 23.05.2001року на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради від 03.04.2001року №66 на земельну ділянку площею 0,0717га, яка розташована в АДРЕСА_1 . В частині позовних вимого щодо визнання недійсним рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради №130 від 25.05.2000 року про надання в постійне користування земельної ділянки позивачам площею 0,0696 га. для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 -відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 16 травня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , відхилено, а рішення Кременецького районного суду від 16 січня 2013 року залишено без змін.

24. Рішенням Кременецького районного суду від 28 травня 2013 року задоволено позов ОСОБА_1 та ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов`язано ОСОБА_7 не чинити позивачам перешкод в користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та за власний рахунок знести переносний металевий кіоск, який розташований на спірній земельній ділянці. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від18 липня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилено, а рішення Кременецького районного суду від 28 травня 2013 року залишено без змін.

25. Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременецької міської ради, третьої особи ОСОБА_5 про визнання відмови протиправною, скасування рішень сесії Кременецької міської ради та спонукання до вчинення дій визнано дії сорокової сесії шостого скликання Кременецької міської ради при прийнятті рішеннь №2966, № 2912 від 4 квітня 2014 року протиправними Скасовано вказані рішення, відповідно, щодо відмови в наданні ОСОБА_1 та ОСОБА_6 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою та укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки за адресою в АДРЕСА_1 . Скасовано рішення сорок восьмої сесії шостого скликання Кременецької міської ради № 3325 від 30 вересня 2014 року щодо відмови в наданні ОСОБА_1 та ОСОБА_6 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою. Зобов`язано Кременецьку міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року апеляційні скарги Кременецької міської ради та ОСОБА_5 залешено без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2014 року- без змін.

26. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 01 лютого 2019 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , Кременецької міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Зобов`язано ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 ; зобов`язано ОСОБА_5 за власний рахунок забрати з земельної ділянки по АДРЕСА_1 переносний металевий торгівельний кіоск, який придбаний нею по договору купівлі- продажу 25 січня 2013 року.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року апеляційні скарги Кременецької міської ради та ОСОБА_5 залешено без задоволення, а рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 01 лютого 2019 року-без змін.

ІV. Оцінка Суду.

27. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлену цим кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи законних інтересів.

28. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб,державні та суспільні інтереси у спосіб,визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

29. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

30. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

31. Згідно зі статтею 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

32. Як зазначено в ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, серед іншого, належать розпорядження землями територіальних громад та надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

33. Відповідно до ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

34. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

35. В силу ст. 98 Земельного кодексу України, право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

36. Види права земельного сервітуту визначає ст.99 Земельного кодексу України /в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/, а саме: право проходу та проїзду на велосипеді; право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій; право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; право прогону худоби по наявному шляху; право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд, інші земельні сервітути.

37. Названа стаття визначає й конкретних суб`єктів між якими виникають відносини щодо сервітуту. А саме, частина 1 ст. 99 Земельного кодексу України визначає, що вимагати встановлення видів земельних сервітутів можуть власники або землекористувачі земельних ділянок.

Таким чином, ініціатором встановлення земельного сервітуту може бути власник або користувач земельної ділянки, що потребує використання суміжної (сусідньої) земельної ділянки, щоб усунути недоліки своєї ділянки, обумовлені місцем розташування або природним станом.

38. Порядок встановлення земельних сервітутів встановлений ст. 100 Земельного кодексу України. Зокрема, визначено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки.

39. Згідно із ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

40. Пунктом 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено проведення державної реєстрації права користування (сервітуту) земельною ділянкою.

41. У відповідності до абз. 2 ч.2 ст. 100 Земельного кодексу України земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

42. Статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідачем ОСОБА_5 не надано, а судом не здобуто в судовому засіданні доказів того, що остання є землекористувачем чи власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 чи суміжної земельної ділянки. А тому ОСОБА_5 не вправі була вимагати встановлення сервітуту та укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки, а Кременецька міська рада- розглядати заяву ОСОБА_5 та задовільняти її

Тому суд оцінює критично договір сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки від 08 червня 2017 року, оскільки Кременецькою міською радою суду не доведено, а судом не здобуто доказів того, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови, надана ФОП ОСОБА_5 для зайняття підприємницькою діяльністю на законних підставах.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

V. Розподіл судових витрат між сторонами

43. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

44. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

45. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

46. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

47. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Стороною позивача надано суду ордер серії ТР №033597, акт виконання робіт( надання юридичних послуг) від 10.07.2018 року та квитанцію, з яких вбачається, що ОСОБА_1 сплатив адвокату Радосюку В.П. 2114 гривні 40 копійок за надання ним правової допомоги, а тому ці витрати підлягають стягненню із відповідача Кременецької міської ради в користь ОСОБА_1 .

48.Відповідно до статті 141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача Кременецької міської ради судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Зокрема, згідно квитанції від 23.07.2018 року позивачем було сплачено 704 гривні 40 копійок судового збору, який підлягає стягненню з відповідача Кременецької міської ради в користь позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.15-16 ЦК України, ст.12, 20, 98-100, 152 ЗК України,

ст.ст. 19,43,133, 137, 141, 263,264,265,268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , код НОМЕР_2 ) до Кременецької міської ради (м.Кременець, вул.. Шевченка, 67, ), ОСОБА_5 ( жителька АДРЕСА_6 , код НОМЕР_3 ), третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_6 ( жителька АДРЕСА_1 , код НОМЕР_4 ) про визнання недійсним рішення Кременецької міської Ради та скасування його, визнання недійсним договору сервітутного (обмеженого) землекористування - задовольнити повністю.

2.Визнати незаконними дії двадцять п`ятої сесії сьомого скликання Кременецької міської ради при прийняті рішення №1330 від 11 травня 2017 року про надання дозволу на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки ФОП ОСОБА_5 .

3.Скасувати рішення Кременецької міської Ради №1330 від 11 травня 2017 року про надання дозволу на укладення договору сервітутного ( обмеженого) використання земельної ділянки ФОП ОСОБА_5 площею 0,0025 га. по АДРЕСА_1 для обслуговування тимчасової споруди МАФ «Софія» з метою здійснення підприємницької діяльності строком на 11 місяців та ставкою плати за сервітутне використання земельної ділянки 12% нормативної грошової оцінки землі.

4.Визнати недійсним договір 239-03 сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки від 08 червня 2017 року між Кременецькою міською радою та ФОП ОСОБА_5 земельної ділянки, площею 0,0025 га, яка розташована по АДРЕСА_1 .

5. Стягнути з Кременецької міської ради (м.Кременець, вул. Шевченка, 67, ) в користь позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , код НОМЕР_2 ) понесені ним судові витрати в розмірі 704 гривні 80 копійок., та витрати на правову допомогу в розмірі 2114 гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 22 листопада 2019 року.

Суддя: О. В. Ковтунович