Номер провадження: 22-ц/813/2064/19
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Калараш А. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2019 року м. Одеса

Справа № 523/13187/17

Провадження № 22-ц/813/2064/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Чорноморський рибний порт»

розглянувши у порядку, передбаченому ст. 369 ЦПК України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Бабакова В.П. 02 листопада 2018 року в м. Одесі,

встановив:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Чорноморський морський порт» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що працевлаштувався на посаду інженера технічного відділу у ТОВ «Іллічівський морський торгівельний порт». У грудні 2015 року був переведений на посаду інженера технічної служби холодильника і складу генвантажів та наказом №308-ОК від 21 серпня 2017 року про припинення трудового договору був звільнений з цієї посади в зв'язку зі скороченням штату. Крім того, Наказом №864 від 08 серпня 2017 року на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Позивач вважав звільнення та накладення на нього догани незаконними, що і стало предметом звернення до суду.

Позивач просив:

1.поновити ОСОБА_2 на посаді інженера технічної служби холодильника і складу генвантажів ТОВ «Іллічівський морський рибний порт»;

2.стягнути з ТОВ «Іллічівський морський рибний порт» середній заробіток в розмірі 360 грн. за кожний день вимушеного прогулу, починаючи з 21 липня 2017 року й до прийняття судового рішення за трудовим спором;

3.внести зміни до записів у розділі «Відомості про роботу» трудової книжки ОСОБА_2, зазначивши правильним посаду інженер технічної служби холодильника і складу генеральних вантажів замість невірного інженер технічної служби холодильника і складу генвантажів;

4.визнати незаконним та скасувати наказ №864 від 08 серпня 2017 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани інженеру технічної служби холодильника і складу генеральних вантажів ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2018 року у справі №523/13187/17 та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції невірно встановив, що позивач відмовлявся від переведення на іншу посаду, не дослідив, що дисциплінарне стягнення на позивача було накладене незаконно, оскільки він діяв в межах посадових повноважень, а тому висновок суду про грубе порушення ОСОБА_2 трудової дисципліни є необґрунтованим.

Відзив на апеляційну скаргу мотивовано тим, що відповідач у зв'язку зі скороченням штату не мав можливості самовільно, без згоди позивача, перевести його на іншу посаду. Оскільки позивач був попереджений про звільнення з посади у разі ненадання згоди на переведення на іншу посаду і таку згоду не надав, то наявність відмови позивача від запропонованих посад не є необхідною для звільнення.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку, передбаченому ст. 369 ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач звільнив позивача ОСОБА_2 з посади без порушення вимог чинного законодавства про працю, що підтверджувалося матеріалами справи, а доводи позивача про незаконність накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу №348-ОК від 17 вересня 2014 року позивач ОСОБА_2 з 18 вересня 2014 року зарахований на посаду інженера технічного відділу ТОВ «ІМРП», що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_2 (а.с.9).

Наказом №963 від 14 грудня 2015 року в зв'язку з виробничою необхідністю до штатного розкладу було введено з 15 грудня 2015 року 1 штатну одиницю «Інженер технологічної служби холодильника і складу генвантажів» (а.с.53).

Наказом №476-ок від 15 грудня 2015 року позивача ОСОБА_2 переведено на посаду інженера технологічної служби холодильника і складу генвантажів та 04 січня 2016 року ознайомлено з посадовою інструкцією, що підтверджується підписом позивача на кожному з документів та вказаний факт ОСОБА_2 не заперечувався (а.с.54, 55-58).

Наказом №191 від 23 березня 2016 року відповідальним за справний стан, правильну та безпечну дію апаратів (місткостей), трубопроводів та пристроїв холодильної установки був призначений інженер технологічної служби холодильника і складу генвантажів позивач ОСОБА_2(а.с. 72).

Наказом №280 від 13 березня 2017 року відповідальним за справний стан, правильну та безпечну дію апаратів (місткостей), трубопроводів та пристроїв холодильної установки був призначений начальник технологічної служби холодильника і складу генеральних вантажів ОСОБА_3 (а.с.73). Позивач ОСОБА_2 був ознайомлений з вказаним наказом 05 квітня 2017 року, що підтверджується його особистим підписом на звороті наказу та вказаний факт позивачем не заперечувався (а.с.73 зворот).

В зв'язку з відсутністю виробничої необхідності та економічного обґрунтування наявності в штатному розписі технологічної служби холодильника та складу генеральних вантажів посади інженера, на підставі рапорту начальника технологічної служби холодильника і складу генеральних вантажів ОСОБА_3, Наказом №624 від 16 червня 2017 року посада інженера вказаної служби була скорочена (а.с. 74).

Відповідно до ч.1 ст. 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у разі зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Повідомленням №01 від 20 червня 2017 року роз'яснено позивачу ОСОБА_2, що у зв'язку зі скороченням посади, на який він перебував, та з наступним звільненням йому був запропонований перелік вакантних посад, на які позивач міг бути переведений після надання ним на те відповідної письмової заяви. Крім того, позивач був попереджений, що у разі його відмови від зайняття запропонованих йому посад або ненадання ним відповідної заяви до відділу кадрів через два місяці він буде звільнений на підставі ч.1 ст. 40 КзПП України. З повідомленням апелянт був ознайомлений 20 червня 2017 року (а.с. 77). Повідомленням №03 від 30 червня 2017 року відповідач повторно звернувся до позивача ОСОБА_2 з переліком вакантних посад, на зайняття яких міг претендувати останній. З даним повідомленням позивач ознайомився 30 червня 2017 року (а.с. 78).

Матеріали справи не містять доказів подання заяви ОСОБА_2 до відповідача про зайняття запропонованих йому вакантних посад.

На підставі Наказу №624 від 16 червня 2017 року профспілковий комітет надав згоду адміністрації порту на звільнення за ч.1 ст. 40 КзПП України в зв'язку зі скороченням штату інженера технологічної служби холодильника і складу генеральних вантажів ОСОБА_2, що підтверджується копією виписки з протоколу засідання №26 від 27 липня 2017 року (а.с. 76).

Відповідно до ст. 43 КзПП України власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніше як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації.

21 серпня 2017 року позивач ОСОБА_2 був звільнений з посади інженера технологічної служби холодильника і складу генеральних вантажів, що підтверджується копією наказу №308-ОК від 21 серпня 2017 року (а.с. 75).

З вищевикладеного вбачається, що суд першої інстанції вірно встановив, що відповідач не порушив законодавчо встановлену процедуру звільнення позивача ОСОБА_2, оскільки останній був попереджений про звільнення в зв'язку зі скороченням посади за два місяці, а саме 20 червня 2017 року, згоду на обіймання запропонованих йому посад не надав та був звільнений з посади інженера технологічної служби холодильника і складу генеральних вантажів 21 серпня 2017 року. А тому підстави для поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом невірно встановлено, що доказів відмови позивача ОСОБА_2 від переведення на іншу посаду матеріали справи не містять, а тому у відповідача законні підстави для звільнення були відсутні не заслуговують на увагу, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що повідомленням №01 від 20 червня 2017 року було запропоновано ОСОБА_2 вакантні посади, на які апелянт міг бути переведений, та попереджено його, що зокрема у разі ненадання ОСОБА_2 до 20 серпня 2017 року відповідної письмової заяви він буде звільнений на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП України. З вказаним повідомленням скаржник був ознайомлений 20 червня 2017 року, проте, матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_2 з такою заявою до відповідача (а.с.77).

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд не дослідив незаконність накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани та не обґрунтував свій висновок стосовно грубого порушення ОСОБА_2 трудової дисципліни, зважаючи на наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 займав посаду інженера технологічної служби холодильника і складу генеральних вантажів та наказом №191 від 23 березня 2016 року був призначений відповідальним за справний стан, правильну та безпечну дію апаратів (місткостей), трубопроводів та пристроїв холодильної установки (а.с. 72). Проте, наказом №280 від 13 березня 2017 року вищевказані обов'язки були перекладені на начальника технологічної служби холодильника і складу генеральних вантажів ОСОБА_3, зі змістом якого позивач був ознайомлений особисто (а.с. 73 та зворот).

З доповідної записки ОСОБА_2 від 04 серпня 2017 року вбачається, що останній, виконуючи свої посадові обов'язки, піднявся на дах холодильника для огляду ізоляційних конструкцій. Проте, станом на час вчинення даної дії обов'язок забезпечувати справний стан, правильну та безпечну дію апаратів (місткостей), трубопроводів та пристроїв холодильної установки були покладені на ОСОБА_3 З копії рапорту ОСОБА_3 вбачається, що вказівок для інспектування даху холодильника та подальших дій, вчинених ОСОБА_2, він особисто не давав, та вказані дії не входять до посадових обов'язків позивача (а.с. 70).

За змістом ст. 159 КЗпП України працівник зобов'язаний додержувати зобов'язань щодо охорони праці, передбачених колективним договором (угодою, трудовим договором) та правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства, установи, організації.

Пунктом 3.5 правил внутрішнього трудового розпорядку для керівників, службовців та робочих ТОВ «ІМРП» вбачається, що працівники порту зобов'язані дотримуватися технологічної дисципліни, вимог інструкції з охорони праці за професією та посадової інструкції.

Таким чином, ОСОБА_2 04 серпня 2017 року самовільно без наявних на те повноважень здійснював огляд ізоляційних камер, чим порушив вимоги колективного договору, правил внутрішнього розпорядку та трудового законодавства, а тому підстави визнати наказ про накладення на нього дисциплінарного стягнення недійсним відсутні.

Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 274, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2»г» ч.3 ст. 389 ЦПК України

Повний текст постанови складено 14 березня 2019 року

Судді Одеського

апеляційного суду А.А. Калараш

О.М. Таварткіладзе

А.П. Заїкін