Номер провадження 22 -ц/804/1166/19
У Х В А Л А

20 березня 2019 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 223/263/18

Головуючий у 1 інстанції Яненко Г.М.

Донецький апеляційний суд у складі судді Кочегарової Л.М., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 11 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності, виселення та вселення,

в с т а н о в и в :

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 11 січня 2019 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України зазначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційне провадження у справі не може бути відкрито з наступних підстав.

Статтею 356 ЦПК України детально регламентовано вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року N 5076-VI (далі - Закон) адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов'язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Пунктами 1,2,6 статті 19 Закону визначено, що видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема.

Згідно з ст. 26 Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

З аналізу наведених норм вбачається, що адвокат в межах повноважень, наданих йому, здійснює представництво інтересів клієнта. Повноваження адвоката на представництво підтверджується та визначаються, зокрема, договором про надання правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга підписана ОСОБА_1, з зазначенням, що вона є представником ОСОБА_2

Проте, ні матеріали справи ні апеляційна скарга не містять належних доказів того, що ОСОБА_1, від імені якої подана апеляційна скарга, є адвокатом і відповідно до закону має право подавати апеляційну скаргу від імені ОСОБА_2

У справі відсутній ордер та відомості щодо повноважень адвоката як представника на вчинення усіх процесуальних дій, в тому числі права на оскарження судового рішення до апеляційної судової інстанції з правом підпису, від імені особи, яку вона представляє.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановленихст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст.185 ЦПК України.

Згідност. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способом і строком їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати строк для усунення виявлених судом недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 11 січня 2019 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали, але не пізніше 08 квітня 2019 року.

Якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк заявник виконає зазначені вимоги, апеляційна скарга вважатиметься поданою в день її первісного подання. Інакше, буде вирішуватись питання про визнання скарги неподаною і повернення її заявнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Кочегарова