У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Тептюк Є.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (зареєстрована в АДРЕСА_1 ) звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 (згідно відповіді на запит суду від 15.05.2019 року зареєстрованого в АДРЕСА_2 ) на утримання малолітньої дитини.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року , котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Заявниця просить видати судовий наказ про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Заявницею не надано жодного доказу на підтвердження того, що дитина перебуває на її утриманні і фактично проживає разом з нею.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 161, ст. 163 ЦПК України, у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 163,165,166,167,260,261,353 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на ухвалу можуть бути подані протягом 15 днів з дня її складення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області або безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Є. П. Тептюк