Провадження № 22-ц/801/457/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 березня 2019 року місто Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Стадника І.М. (судді-доповідача),

суддів: Міхасішина І.В., Матківської М.В.п

з участю секретаря судового засідання Безрученко Н.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2

апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2018 року, постановлену під головуванням судді Вохмінової О.С. повний текст якої складено того ж дня

в справі №127/ 23144/18

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (позивач)

до ОСОБА_3 (відповідач)

про стягнення заборгованості , -

встановила:

У вересні 2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Вінницького міського суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого посилалось на те, що 17.12.2013 року з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої останній приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 17.12.2013 року.

Відповідно до укладеного договору від 17.12.2013 року б/н фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 9860 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта, що визначено та врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

У зв'язку з невиконанням взятих на себе зобов'язання відповідач має заборгованість перед банком, яка станом на 10.05.2018 року складає 24322,82 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2018 року провадження у зазначеній справі закрито.

Не погодившись із ухвалою АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що вимоги кредиторів фізичної особи- підприємця, чия діяльність була припинена, можуть бути заявлені в порядку цивільного судочинства.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача ОСОБА_3 не надійшов.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Ткач Ю.А. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах викладених в ній, просив скаргу задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 повідомлений в установленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, до суду не з'явився, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦП України не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним і зроблений відповідно до норм процесуального права.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 взятий на облік як фізична особа-підприємець 13 грудня 2013 року, проте 05 серпня 2014 року його підприємницька діяльність була припинена.

Частиною першою статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства .

За змістом статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі (позивачем і відповідачем) можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава.

Господарський процесуальний кодекс (далі - ГПК) України в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, встановлює юрисдикцію господарських судів у вирішенні, зокрема, спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів (пункт 1 частини першої статті 20).

Визначальною ознакою для розмежування юрисдикції за пунктом 1 частини першої цієї статті ГПК України є участь у відносинах, з приводу яких виник спір, суб'єкта господарської діяльності.

Фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до відповідного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (частина восьма статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

У разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права й обов'язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

З 15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи-підприємця, яка є однією зі сторін у справі.

Відтак, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб'єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов'язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Судом від 05 червня 2018 року № 338/180/17, постанові Верховного Суду в складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року в справі №724/38/18 (провадження №61-45804св18).

Відповідно до вимог пункту першого частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2018 року постановлена з додержанням вимог закону, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 13.03.2019 року.

Головуючий: Стадник І.М.
Судді:Міхасішин І.В.
Матківська М.В.