Справа № 615/104/19
Провадження № 2/615/16/19
05 березня 2019 року м. Валки
Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Товстолужського О. В.,
при секретареві Неділько І.О.,
розглянувши в спрощеному провадженні в заочному порядку цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1про стягнення заборгованості за кредитним договором,
16.01.2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Представник позивача надав заяву, в якій зазачено, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу за його відсутності, та постановити заочне рішення.
31.01.2019 року ухвалою судді Валківського районного суду Харківської області відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження.
На виконання вимог ст. 277 ЦПК України, на адресу відповідача була направлена ухвала із роз'ясненням його права подати заперечення та відзив.
Зазначена ухвала повернулась до суду без вручення адресату із приміткою «за даною адресою не проживає».
У зв'язку з цим судом була винесена ухвала про перехід до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін та відповідача було викликано в судове засідання через повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Натомість, ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзив не надала, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 11.12.2015 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1було укладено договір б/н, згідно змісту якого, відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 1400 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Вказані обставини підтверджено долученою до позову копією анкети-заяви від 11.12.2015 року, яка містить підпис ОСОБА_1про ознайомлення нею з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які разом становлять договір про надання банківських послуг (кредитний договір).
Отже, уклавши кредитний договір, сторони погодили його істотні умови, які визначені Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку.
Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.
Згідно умов договору позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.
Пунктом 2.1.1.5.6 Умов встановлено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, клієнт зобов'язаний на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі прострочених кредитах і овердрафту), оплату винагороди банку.
Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни.
Як витікає з п. 2.1.1.4.6 Умов, позивач має право, у разі порушення Клієнтом зобов'язань з погашення заборгованості перед Банком протягом 90 днів з моменту виникнення таких порушень - змінити умови кредиту, встановивши термін повергнення кредиту дев'яносто першого дня з моменту порушення зобов'язань Клієнта з погашення кредиту і вимагати від Клієнта повернення кредиту, сплати винагороди , комісії та відсотків за його використання, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та не сплатила платежі по відсоткам, а також іншим витратам відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором - зобов'язання за вказаним договором належним чином відповідач не виконала.
Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги умови кредитного договору та розрахунок наведений позивачем.
Отже, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами та пенею є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Також судом встановлено, що у зв'язку з порушенням відповідачем ОСОБА_1умов договору позивачем нараховано штрафні санкції, а саме: 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 685 грн. 66 коп. - штраф (процентна складова).
Що стосується даних позовних вимог про стягнення з відповідача штрафів (фіксованої частини та процентної складової), суд зазначає наступне.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов'язку новим, або приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з положенням ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.
Аналогічна правова позиція висловлена ВСУ у постанові від 23.01.2018 року у справі № 554/2743/14-ц.
За таких обставин, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача штрафів (фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової в розмірі 685 грн. 66 коп.).
Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та з врахуванням ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати в розмірі 1768 грн. 09 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 223, 247, 259, 263-265, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 549, 1049, 1054 ЦК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.
1303 грн. 99 коп. - заборгованість за кредитом;
573 грн. 92 коп. - нараховано відсотків за користування кредитом;
В решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1768 грн. 09 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду або через Валківський районний суд Харківської області.
Суддя О.В. Товстолужський