Справа № 229/4105/18
Провадження №2/229/57/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 міської ради про скасування рішення, зобов"язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить оштрафувати відповідача за самовільне зміщення межі при будівництві будинку по вул.Депутатська,12а;

сплатити йому моральну шкоду в сумі 133600грн;

зобов"язати відповідача ОСОБА_6 установити межу між будинками на відстані 1м від виступаючих частин будинку №14по вул.Депутатській і зняти самовільно встановлений паркан;

перенести водопровід на відстань від його будинку №14 відповідно діючого законодавства;

винести вигрібну яму на відстань, яка б унеможливлювала підтоплення будинків №14 та 12а по вул.Депутатській;

скасувати рішення ОСОБА_7 міської ради №7/46-46 від 08.08.2018року, як таке, що не вирішує проблему руйнування і ремонту будинку №14 по вул.Депутатській;

зобов"язати ОСОБА_6 за свій рахунок відремонтувати фундамент і глуху стіну будинку №14 по вул. Депутатській.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що 27.05.2011 року позивач придбав будинок по вул. Депутатська, 14 м. Дружківка. При купівлі зазначеного будинку йому було видано технічну документацію. Зазначає, що ОСОБА_6 захопив земельну ділянку між будинком по вул. Депутатська, 14 та 12 а і самовільно встановив межу на відстані 0,5 м на відстані від задньої стіни будинку № 14 і 3,09 м від стіни будинку № 12 а. Вказує, що при ретельному вивченні вказаної вище документації йому стало відомо, що будинок № 14 по вул. Депутатська м. Дружківка було побудовано в 1937 році та обкладено в 1982 році, при цьому обкладення виходить за межі фундаменту. В свою чергу, при будівництві будинку по вул. Депутатська, 12а ОСОБА_6 самовільно змінив відстань між будинками 12 а та 14 та встановив межу.

На теперішній час, будинок № 14 по вул. Депутатська м. Дружківка, потребує капітального ремонту, проте ОСОБА_6 встановив паркан біля будинку, який заважає йому провести необхідні ремонті роботи свого будинку. Крім того, по напрямку від будинку, який належить ОСОБА_6, до інших будинків потрапляють рідкі відходи, що не відповідає державним санітарним нормам. Усунути вказані порушення можливо шляхом проведення необхідних інженерно технічних заходів.

Вищезазначене є наслідком порушення земельною комісією ОСОБА_7 міської ради проведення замірів земельної ділянки при приватизації будинку № 10 по вул. Депутатська м. Дружківка.

Ним на імя голови ОСОБА_7 міської ради було направлено лист заяву про розгляд спірних питань на засіданні земельної комісії. Земельна комісія виїжджала на місцевість, однак жодних заходів не було вжито та рішення з приводу спірних питань не було прийнято.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 14 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про зобов"язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, скасування рішення було залишено без руху.

28 вересня 2018 року позивачем надано заяву про усунення неділіків позовної заяви на виконання ухвали суду.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 02 жовтня 2018 року було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 міської ради про зобов"зання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, скасування рішення, та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити в загальному порядку позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 28 листопада 2018 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 міської ради про зобов'язання вчинити певні дії,скасування рішення, до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтвердив обставини викладені в позовній заяві та просив її задовольнити з підстав викладених в ній.

Представник відповідача ОСОБА_6, адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Обгрунтовує свою позицію тим, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження дат будування перепланування, проведеної реконструкції. Також не надано документів на підставі чого було проведено зазначені роботи. Крім того, заміри 3,09 від будинку № 12а не обгрунтовані та нічим не підтверджені. На підставі рішення ОСОБА_7 міської ради від 31.08.2016 року № 7/13-13 позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність шляхом безоплатної передачі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Депутатській, 14. Позивачем додані правостановлюючі документи з фактичними розмірами, а не з тими, що зазначені в акті встановлення та узгодження меж земельної ділянки ОСОБА_8 Важливо й те, що до теперішнього часу на затвердження міській раді проект землеустрою позивачем не надавався та земельна ділянка знаходиться у комунальній власності. Також, позивач посилається на вимоги ДБН 360-92**, проте зазначені норми поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень України, тому вони не можуть бути застосовані при вирішенні питання за даним спором. З позовних вимог не вбачається якими саме неправомірними діями чи бездіяльності відповідачем порушено права та законні інтереси позивача. Вважає, що вимоги позивача є необгрунтованими та обставини, на які посилається позивач в позовній заяві - недоведеними та не відповідають дійсності.

Представники відповідача ОСОБА_7 міської ради Ларина та ОСОБА_4 позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні. Обгрунтовують свою позицію тим, що рішенням міської ради №7/46-46 від 08.08.2018року було затверджено протокол комісії з вирішення земельних спорів від 26.07.2018 №1/2018. Цим рішенням і не повинна вирішуватися проблема руйнування і ремонту будинку позивача. Будинок позивача розташований на межі з земельною ділянкою за адресою вул.Депутатська, 12. 26.07.2018 року земельний спір щодо погодження межі земельної ділянки з боку домоволодіння за адресою вул. Депутатська, 14 за зверненням ОСОБА_6 було розглянуто на засіданні комісії з вирішення земельних спорів. За результатом розгляду земельного спору комісією ОСОБА_7 міської ради прийнято рішення про погодження межі земельної ділянки за адресою: вул. Депутатська, 12А за з розмірами зазначеними у схемі привязки межових знаків до обєктів і контурів місцевості.

Заслухавши думку сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст..2 ЦПК України)

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 ЦПК України)

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. (ст..19 ЦПК України)

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач є власником будинку №14 по вул. Депутатській м.Дружківки з 27 травня 2011року на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 2647. Будинок розташований на землі, площею 0,1000га, яка належить ОСОБА_7 міській раді. Розміри ділянки становлять ширина з боку вулиці Депутатська 24,2м, з протилежного боку 25м, довжина 61м (а.с. 44-47)

Судом встановлено, що позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Депутатська,14 , у приватну власність шляхом безоплатної передачі для будівництва і обслуговування жилого будинку , проте до теперішнього часу на затвердження міській раді проект землеустрою не надавався. Земельна ділянка знаходиться у комунальній власності дружківської міської ради. Ці обставини визнаються позивачем і відповідачем ОСОБА_7 міською радою.

Відповідач ОСОБА_6 є власником будинку №12а по вул..Депутатська м.Дружківка (а.с.144)

Земельна ділянка, на якій розташований будинок відповідача, була відведена останньому згідно Акту від 10.09.1972року на підставі рішення Виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради №94 від 30.08.1972року, площею 600кв.м, ширина 12м, довжина 50м . (а.с.138-142)

Відповідно до абрису земельної ділянки від 16.09.1976р відстань від будинку до межі з земельною ділянкою за адресою: вул.. Депутатська,14 становила 3,10м та 3,30м.

Відповідно до матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність шляхом безоплатної передачі ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з земель житлової та громадської забудови комунальної власності , розробленого ФОП ОСОБА_10 на підставі дозволу , наданого рішенням ОСОБА_7 міської ради від 31.08.2016 №7/13-13, а саме : кадастрового плану, креслення перенесення меж земельної ділянки в натуру , схеми привязки межових знаків до обєктів і контурів місцевості , площа земельної ділянки по вул. Депутатська,12а становить 0,06га, сумарна ширина 12,0м, сумарна довжина 50м ( а.с.208,209)

Судом встановлено, що ОСОБА_2 від погодження межі земельної ділянки з боку домоволодіння за адресою вул..Депутатська,14 відмовився.

В судовому засіданні позивач пояснив, що його відмова від погодження межі обґрунтована тим, що за його переконанням межа має проходити на відстані 1м від його будинку.

ОСОБА_6 звернувся до міської ради з проханням розглянути земельний спір у звязку з відмовою суміжного землекористувача ОСОБА_2 у погодженні межі земельної ділянки з боку домоволодіння за адресою вул. Депутатська,14.

26 липня 2018року комісією розглянуто звернення ОСОБА_6 і вирішено погодити межі земельної ділянки за адресою: вул. Депутатська,12а з розмірами, зазначеними у схемі привязки межових знаків до обєктів і контурів місцевості (додаток 2 до Акту приймання-передачі межових знаків на зберігання від 22 вересня 2017року). Суміжним землекористувачам ОСОБА_6 та ОСОБА_2 під час використання земельних ділянок дотримуватись правил добросусідства та виконувати обовязки землекористувачів відповідно до норм чинного законодавства. (а.с.117-117,147).

Рішенням ОСОБА_7 міської ради від 08.08.2018р № 7/46-46 затверджено протокол комісії з вирішення земельних спорів від 26.07.2018р № 1/2018 за зверненням ОСОБА_6 , що мешкає за адресою м.Дружківка, вул. Депутатська,12А (а.с.116)

Позивач в позові просить оштрафувати відповідача ОСОБА_6 за самовільне зміщення межі при будівництві будинку 12а, однак до компетенції суду в порядку цивільного судочинства не відноситься розгляд питання щодо притягнення особи до адміністративної, кримінальної відповідальності. Статтею 16 ЦК України не передбачено такого способу захисту цивільних прав як накладення штрафу на особу.

Позивач в судовому засіданні стверджує, що відповідач самовільно змістив межу в бік його будинку, через що відстань між будинком і парканом становить 0,5м, що перешкоджає йому обслуговувати будинок з боку ділянки відповідача ОСОБА_6.

Проте в судовому засіданні не доведено, що відповідач самовільно змістив межу. Навпаки встановлено, що площа земельної ділянки, на якій знаходиться будинок відповідача не змінилася з часу її виділення в натурі і становить 600кв.м., ширина 12м, довжина 50м.

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11, який працює інженером землевпорядником у ФОП ОСОБА_10, пояснив, що до них звернувся з початку ОСОБА_2 з питанням щодо приватизації земельної ділянки по вул.Депутатській,14 , і повідомив, що є спір по межі. Через місяць прийшов до них ОСОБА_6 також з питанням щодо виготовлення проекту землеустрою ділянки по вул. Депутатській ,12а. Він особисто виїхав на місцевість для виміру ділянок. На момент виміру паркану між домоволодіннями 14 та 12а не було.

Передні лінії по ділянках вул. Депутатська №12, вул. Депутатська № 12а збігалися з розмірами ділянок по даним БТІ. Охоронна зона по водопроводу складає 1 метр в кожний бік. Відстань від водяної труби до будинку № 14 склала 1,99м. Від центру вигрібної ями до будівлі №14 3,06м.

Порядок встановлення та відновлення меж земельних ділянок регламентується ст. 55 Закону України «Про землеустрій», а також Інструкцією про встановлення (відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом держкомзему від 18.05.2010 № 376, а саме: встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі якої працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників або фізична особа - підприємець, яка володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованим інженером-землевпорядником;

Умови і строки розроблення документації із землеустрою визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору.

Державні будівельні норми "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" ДБН 360-92 поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень України. Ці норми обов'язкові для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об'єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, і виходячи з аналізу ст. 55 Закону України «Про землеустрій» та вказаної Інструкції, суд приходить до висновку , що вимога позивача щодо зобовязання відповідача встановити межу між будинками на відстані 1м від виступаючих частин будинку № 14по вул. Депутатській, і зняти самовільно встановлений паркан , не ґрунтується на вимогах діючого законодавства і є такою, що не підлягає задоволенню.

Позивач просить зобовязати відповідача перенести водопровід, який практично вийшов з ладу на відстань від його будинку відповідно діючого законодавства, також винести вигрібну яму , яка побудована з порушенням вимог п. 2.2.1 Наказу Міністерства охорони здоровя , між будинками на відстань, яка б унеможливлювала підтоплення будинків №14 і №12а по вул..Депутатській; відремонтувати фундамент і стіну його будинку, яка руйнується.

В судовому засіданні позивач пояснив, що перебування водопроводу біля його будинку руйнує фундамент його будинку, через що будинок дав тріщину. Такі ж наслідки і від вигрібної ями.

Але, всупереч вимогам ст.81 ЦПК України, позивачем не доведено, що внаслідок розташування вигрібної ями на ділянці відповідача, відбуваються порушення санітарних норм. Також не доведено, що тріщина на його будинку виникла внаслідок близького розташування до його будинку водопроводу відповідача, підтоплення рідкими відходами, що утворилися у житловому будинку відповідача.

Тому суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні цих вимог.

Підставою для скасування рішення міської ради № 7/46-46 позивач зазначає те, що рішення міської ради не вирішує проблему руйнування його будинку.

Як вже встановлено судом, земельний спір щодо погодження межі земельної ділянки з боку домоволодіння за адресою вул. Депутатська, 14 за зверненням ОСОБА_6 був розглянутий на засіданні комісії з вирішення земельних спорів.

За результатом розгляду земельного спору комісією ОСОБА_7 міської ради прийнято рішення про погодження межі земельної ділянки за адресою: вул. Депутатська, 12А за з розмірами зазначеними у схемі привязки межових знаків до обєктів і контурів місцевості.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Відповідно до п. 3.7 Положення про комісії з вирішення земельних спорів затвердженого рішенням ОСОБА_7 міської ради від 26.06.2013 року № 6/34-22, протокол підлягає затвердженню на засіданні міської ради.

Протокол комісії від 26.07.2018 року № 1/2018 затверджено рішенням ОСОБА_7 міської ради від 08.08.2018 року № 7/46-46 «Про затвердження протоколу комісії з вирішення земельних спорів від 26.07.2018 року № 1/2018».

Враховуючи викладене рішення ОСОБА_7 міської ради від 08.08.2018 року № 7/46-46 «Про затвердження протоколу комісії з вирішення земельних спорів від 26.07.2018 року № 1/2018» було прийнято в установленому законом порядку, тому воно не підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд вказує на наступне.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає серед іншого у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов'язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч.3 ст.12, та 81ЦПК України.

Відповідно до п. 3Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.95р.№4(із змінами та доповненнями) відшкодування моральної шкоди - це вчинення стосовно людини, котрій спричинено таку шкоду порушенням її загально соціальних (природних) прав чи свобод, певних дій, які спрямовані на усунення або ж послаблення у неї негативних психічних станів і процесів, викликаних приниженням її гідності внаслідок цього порушення. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду.

Як роз'яснено у п. 4 та 5 вказаної Постанови у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями (бездіяльністю) її заподіяно та якими доказами вона підтверджується. Факт заподіяння моральної шкоди повинен довести позивач; при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Наявність причинного зв'язку між протиправним діянням і моральною шкодою, що є третьою підставою відповідальності за завдану моральну шкоду, виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

Встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою і моральною шкодою дає можливість визначати суб'єкта її відповідальності та її межі, тобто особа має нести відповідальність лише за ту шкоду, яка викликана саме її поведінкою.

Звернувшись із даним позовом ОСОБА_2 не надав доказів суду щодо причинного зв'язку між порушеннями допущеними відповідачем, на які він посилається, та завданою моральною шкодою, якщо така існує. Із наданих документів вбачається, що заявник є інвалідом 3 групи і має право на пільги , встановлені законодавством України для ветеранів війни, інвалідів війни (а.с.106). Відповідно позивач має право , згідно норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на безкоштовне лікування у госпіталях для ветеранів війни за місцем постійного проживання.

Позивач в судовому засіданні стверджує, що через непорозуміння з сусідом ОСОБА_6 його стан здоровя погіршувався, що вимусило його звертатися за лікуванням у госпіталь, проте не довів, що погіршення стану його здоровя є наслідком саме дій відповідачів. (а.с.106)

Суд зауважує на те, що в судовому засіданні не встановлено порушення прав позивача внаслідок дій відповідача ОСОБА_6 та прийняття зазначеного рішення ОСОБА_7 міської ради.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимога позивач щодо відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.стс. 2,4,5, 10 -13,76-81, 89, 258-259, 265,268,273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 міської ради про скасування рішення , зобов"язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 07 березня 2019року.

Суддя: Т. Л. Панова

повний текс рішення складено 15 березня 2019року

Суддя: Т.Л. Панова