Справа№592/1056/19
Провадження №2/592/1756/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Хитрова Б.В., за участю секретаря судового засідання Сахненко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку.

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що 21.04.2018 року був звільнений з займаної посади. При звільнені з позивачем не був проведений повний розрахунок.

Згідно зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, але відповідач цього не зробив.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.06.2018 р. позов ОСОБА_1 до ПАТ «СМНВО» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено повністю. Стягнуто з ПАТ «СМНВО» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату в сумі 91646,31 грн. Стягнуто з ПАТ «СМНВО» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 22.04.2018 р. по 20.06.2018 р. включно в сумі 11231,52 грн., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обовязкових платежів.

Заробітна плата ОСОБА_1 виплачена 10.01.2019 р. Тому період затримки розрахунку при звільненні позивача по день здійснення виплати заборгованості по заробітній платі становить з 21.06.2018 р. по 10.01.2019 р.

Стаття 117 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за період затримки розрахунку в сумі 38842,34 грн.

Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Справу просить розглядати без його участі.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та заперечення проти позову суду не надав.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» та 21.04.2018 року був звільнений з займаної посади.

Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ч.1ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Судом встановлено, що в день звільнення позивачу в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивачки заборгованості по заробітній платі, з урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.06.2018 р. позов ОСОБА_1 до ПАТ «СМНВО» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено повністю. Стягнуто з ПАТ «СМНВО» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату в сумі 91646,31 грн. Стягнуто з ПАТ «СМНВО» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 22.04.2018 р. по 20.06.2018 р. включно в сумі 11231,52 грн., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обовязкових платежів.

Заробітна плата ОСОБА_1 виплачена 10.01.2019 р. Тому період затримки розрахунку при звільненні позивача по день здійснення виплати заборгованості по заробітній платі становить з 21.06.2018 р. по 10.01.2019 р.

Судом встановлено, що відповідно до копії довідки №16-07/806 від 04.06.2018 р. позивач на день звільнення мав середньоденну заробітну плату в розмірі 467,98 грн.

Відповідно до наказу № 75 від 21.03.2014 року про встановлення режиму неповної робочої неділі, з 26.05.2014 року на Публічному акціонерному товаристві «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» встановлено триденну неповну робочу неділю, понеділок, вівторок, середа.

Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р. при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100 ,середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якої повязана відповідна виплата.

Згідно п.8 Порядку , нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Отже, розмір середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку становить 38842,34 грн. з розрахунку: 83 р.д. (з 21.06.2018 р. по 10.01.2019 р.) х 467,98 грн. (середньоденна заробітна плата позивача на день звільнення) - відповідно до розрахунку, наданого позивачем, проти якого відповідач фактично не заперечує не надавши суду відзив або заперечення на позов.

Згідно зі ст.ст.12-13 та 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до вимог ч.2 ст.229 ЦПК України, докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Статтею 83 ЦПК України передбачено, що позивач … повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються…

Тому докази не надані сторонами суду першої інстанції не можуть в подальшому подаватись судам інших інстанцій і такі докази не можуть бути покладені в основу їхніх рішень.

Отже, вирішуючи позов у межах заявлених вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 38842,34 грн.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 141, 280-282 ЦПК України, ст.ст.116,117 КЗпП України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку, за період з 21.06.2018 р. по 10.01.2019 р., в розмірі 38842,34 грн. з подальшим утриманням податків та загальнообовязкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, ) на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Б.В. Хитров