Постанова
Іменем України

27 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 521/512/16-ц

провадження № 61-23263св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач);

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач військова частина НОМЕР_1 ,

третя особа командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 16 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Фальчука В. П., Комлевої О. С., Кравця Ю. І.,

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст позовних вимог
У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , третя особа командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Позов мотивовано тим, що з 16 березня 2015 року вона працювала на посаді старшого наукового співробітника науково-інформаційного відділу у військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29 липня 2015 року № 122 її переведено на посаду старшого наукового співробітника науково-організаційного відділу.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31 грудня 2015 року № 213 її було звільнено із займаної посади у зв`язку зі скороченням штату працівників, відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КзпП України.
Позивач посилалась на те, що її звільнення проведено з порушенням норм чинного законодавства України. Відповідач не запропонував їй наявну вакантну посаду у військовій частині НОМЕР_1 , не отримав згоди профспілкового органу на її звільнення, не перевірив, чи має вона переважне право залишитися на роботі.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила визнати незаконним її звільнення з посади старшого наукового співробітника науково-організаційного відділу військової частини НОМЕР_1 та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2016 року у складі судді Леонова О. С. позов ОСОБА_1 задоволено. Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого наукового співробітника науково-організаційного відділу військової частини НОМЕР_1 (м. Одеса).
Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 11 382 грн 82 коп.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі і стягнення заробітної плати, але не більше, ніж за один місяць. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що звільнення позивача відбулося з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що позивач відмовилася від переведення її на запропоновану відповідачем посаду.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16 листопада 2016 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2016 року залишено без змін.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що звільнення позивача з роботи за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України відбулось із порушенням статей 40, 49-2 КЗпП України, зокрема, відповідач не запропонував ОСОБА_1 усі наявні вакантні посади у військовій частині НОМЕР_1 .

Короткий зміст касаційної скарги та її доводи
У касаційній скарзі військова частина НОМЕР_1 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувану судову ухвалу та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що військова частина є науково-дослідною установою, і порядок заміщення вакантних посад наукових працівників здійснюється на конкурсних засадах. ОСОБА_1 було запропоновано взяти участь у конкурсі на заміщення вакантних посад, але позивач відмовилася. Повідомлення про проведення конкурсу на посади наукових працівників у військовій частині НОМЕР_1 публічно оголошувалося для всіх працівників військової частини та оголошення належним чином подавалися у друкованих засобах інформації Міністерства оборони України.

Короткий зміст позиції інших учасників справи
У травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшов відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_1 , в яких вона просила залишити оскаржувані судові рішення без змін, оскільки вони прийняті при всебічному та повному з`ясуванні обставин справи, ґрунтуються на правильному застосуванні норм чинного законодавства України.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду
22 березня 2017 року ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в указаній справі.
Ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 13 лютого 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанцій
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судами попередніх інстанцій установлено, що відповідно до наказу від 16 березня 2015 року № 37 ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду старшого наукового співробітника науково-інформаційного відділу військової частини НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 15, 16).
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29 липня 2015 року № 122 ОСОБА_1 переведено на посаду старшого наукового співробітника науково-організаційного відділу військової частини НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 17).
30 вересня 2015 року ОСОБА_1 була попереджена відповідачем про її звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України та ознайомлена із наказом, про що свідчить її підпис (т. 1 а.с. 3538, 39, 40).
18 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 із заявою про прийняття її на вакантну посаду помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи тимчасово. Аналогічна пропозиція була висловлена нею 29 грудня 2015 року на засіданні комісії щодо працевлаштування працівників, посади яких скорочуються. Комісія також запропонувала командиру військової частини перевести ОСОБА_1 на посаду помічника командира військової частини з правової роботи тимчасово. Командир військової частини ОСОБА_2 відмовив у переведенні позивача на цю посаду та не запропонував інших посад (т. 1 а.с. 62).
Відповідно до протоколу засідання профспілкового комітету від 30 грудня 2015 року № 8 постановлено, що у зв`язку з тим, що посада працівника Збройних Сил України ОСОБА_1 скорочена, заява написана на переведення на посаду помічника командира військової частини з правової частини (військова посада), комісія клопоче про переведення працівника Збройних Сил України ОСОБА_1 на зазначену посаду, а в разі неможливості працевлаштування на цю посаду, звільнити її за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України (т. 1 а.с. 61).
31 грудня 2015 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31 грудня 2015 року № 213 ОСОБА_1 звільнено із займаної посади у зв`язку зі скороченням штату працівників, відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України (т. 1 а.с. 5).
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. На час виникнення спірних правовідносин правовий статус суб`єктів наукової та науково-технічної діяльності, у тому числі порядок прийняття на роботу наукових працівників, регулювався Законом України від 13 грудня 1991 року № 1977-XII «Про наукову і науково-технічну діяльність».
Відповідно до частини четвертої статті 6 вказаного Закону прийняття на роботу наукових працівників здійснюється на основі конкурсного відбору.
15 січня 2016 року українським науково-дослідним центром (військовою частиною НОМЕР_1 ) оголошено конкурс на заміщення вакантних посад наукових співробітників у військовій частині НОМЕР_1 . Зазначене оголошення оприлюднено в газеті «Флот України» (т. 1 а.с. 99, 100). ОСОБА_1 не скористалася можливістю подати документи та взяти участь у конкурсі на заміщення вакантних посад наукових співробітників у військовій частині НОМЕР_1 .

Ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції, ні в запереченнях на касаційну скаргу позивач не надала пояснення щодо обставин, які перешкоджали їй взяти участь у конкурсі і, таким чином, дотриматися вимог законодавства України щодо обіймання посад наукових працівників.

Вирішуючи справу, суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували спеціальні норми законодавства України, які регулюють трудові відносини у наукових установах, і, як наслідок, дійшли помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 та ухвалили судові рішення, які не відповідають вимогам закону.

Відповідно до частин першої, третьої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 16 листопада 2016 року скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк