РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18932/18

пр. № 2/759/2574/19

14 березня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А,

при секретарі Грень О.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона із 16.07.1977 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Проте, їх подружнє життя не склалося, спільне господарство із відповідачем не ведеться, шлюбні відносини фактично припинено, а тому подальше збереження шлюбу є неможливим.

Позивач у судове засідання не з'явилась. До суду подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила позов задовольнити та розірвати шлюб.

Відповідач до суду також не прибув. Згідно поданого відзиву на позовну заяву від 26.01.2019 р. позовні вимоги визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, що викладені у позовній заяві.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши наявні докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 липня 1977 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб за актовим записом № 40, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1, видане повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського району Київської області. Від шлюбу у сторін народилися: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, видане Макарівським райвідділом ЗАГС Київської області; дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3, видане Відділом ЗАГС Ленінградського району м. Києва.

Причиною розпаду сім'ї сторін стали різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Сторони тривалий час не ведуть сумісне господарство, шлюбні відносини фактично припинені, що не заперечується обидвома учасниками. Подальше збереження шлюбу є недоречним і суперечить інтересам обох із подружжя. Таким чином, шлюб носить лише формальний характер та суперечить інтересам обох із подружжя.

Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не заявляла клопотань про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй після розірвання шлюбу фамілію «ОСОБА_1».

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 110-112 СК України, ст. 81, 141, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 16 липня 1977 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського району Київської області за актовим записом № 40 - розірвати.

Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити - «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О.А. Коваль