Справа №198/324/19
Провадження № 2/0198/154/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду смт. Юр`ївка, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в редакції уточненої позовної заяви, що надійшла до суду 07.05.2019 року (ас.33-40), про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною, визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в обгрунтування своїх вимог вказуючи на те, що є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому іншими спадкоємцями після смерті останнього за законом є відповідачі по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та за заповітом відповідач ОСОБА_3

04.04.2019 року, позивачка , звернувшись до приватного нотаріуса Юр`ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , отримала відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв`язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини.

Позивачка зазначала, що причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини є те, що остання перебувала і працювала на території, яка на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території України і не могла відновити чи отримати документи, які б посвідчували її особу, в зв`язку з чим була позбавлена можливості надати такі документи нотаріусу, у визначений законом шестимісячний строк , для прийняття спадщини на неокупованій території.

Посилаючись на ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, позивачка просила визнати причину пропуску строку для прийняття нею спадщини поважною та визначити їй додатковий строк , тривалістю в три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Сагайдак А.В. не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при цьому позовні вимоги повністю підтримав, судові витрати по справі просив залишити за позивачкою (ас.21-22, 200).

Відповідачка по справі ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України, при цьому в матеріалах справи мається заява останньої про визнання позову, що надійшла до суду 03.09.2019 року, згідно якої остання просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 (ас.117-118,192-194).

Відповідачі по справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, при цьому позовні вимоги визнали в повному обсязі (ас.201,202).

В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії:

- 23.04.2019 року постановлено ухвалу про залишення позову без руху (ас.27-28);

- 23.07.2019 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами загального позовного провадження (ас. 76-78);

- 20.08.2019 року постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання (ас.102-103);

- 18.09.2019 року постановлено ухвалу про витребування доказів та продовження строку проведення підготовчого провадження (ас.135-138);

- 11.10.2019 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (ас.178-179);

- 21.10.2019 року постановлено ухвалу про відкладення судового засідання (ас.189-190).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності сторін по справі на підставі наявних у справі доказів, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного:

- з матеріалів спадкової справи № 35/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , копія якої надана до суду приватним нотаріусом Юр`ївського районного нотаріального округу Григор`євою О.Л. (ас. 147-175), вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.08.2018 року (ас.149). Після смерті останнього з заявами про прийняття спадщини в установлені законом строки до приватного нотаріуса Юр`ївського районного нотаріального округу Григор`євої О.Л. звернулися дружина померлого ОСОБА_4 (ас.148), спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 (ас.160), донька померлого ОСОБА_2 (ас.163).

З матеріалів спадкової справи також вбачається, що позивачкою ОСОБА_1 заява про прийняття спадщини за законом після смерті батька подана приватному нотаріусу 04.04.2019 року (ас.171), з долученням до такої копії паспорта громадянина України (ас.172), копії довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру (ас.173).

Згідно постанови приватного нотаріуса Юр?ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григор`євої О.Л. від 04. 04. 2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у зв`язку з пропуском строків для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України (ас. 175).

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 09.02.1990 року є зареєстрованою та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на підтвердження чого позивачці видано документ, а саме «адресная справка» № 480 від 20.03.2019 року, що є «Приложение 11 к Порядку регистрации по месту жительства и месту пребывания физических лиц в Донецкой Народной Республике» (ас.45).

Також про постійне перебування та проживання позивачки на території Донецької Народної Республіки свідчить і документ, а саме « справка - подтверждение об участии в лабараторно - экзаменационной сессии», згідно якої студент-заочник ОСОБА_1 , яка працює в КП адміністрації Донецька ДЕАТ, приймала участь в сесії з 13.02.2019 року по 26.02.2019 року (ас.46).

Грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої договірної сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, органами реєстрації актів цивільного стану, закладами охорони здоров`я), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивачка після смерті спадкодавця ОСОБА_5 перебувала та працювала на території, що має статус тимчасово окупованої території України, а відтак не могла відновити чи отримати документи, які б посвідчували її особу, у зв`язку з чим була позбавлена можливості надати такі документи нотаріусу в шестимісячний строк для прийняття спадщини на неокупованій території України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 лише 04.04.2019 року після фактичного отримання нею паспорту громадянина України № НОМЕР_2 від 14.02.2019 року змогла звернутись до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (ас.42), при цьому як зазначає остання в позовній заяві вона восени 2018 року та взимку 2019 року перебувала без чинних документів, що посвідчують її особу в Україні, а тому об`єктивно не мала змогу переміщатися через лінію розмежування з окупованою територією України та подати заяву про прийняття спадщини в передбачений законом строк на неокупованій території України.

Суд зауважує, що вимога щодо надання спадкоємцями заяв про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини є цілком виправданою в звичайній ситуації.

В ситуації позивачки вимоги реалізувати її права на спадкування в строк шість місяців з дня відкриття спадщини та, в свою чергу, відмова позивачці у вчиненні нотаріальної дії з підстав спливу цього строку становить дискримінаційне поводження по відношенню до осіб, які залишились на тимчасово окупованій території, адже такі особи із-за обстрілів та ризику для їх життя при відсутності документів, які посвідчують особу в Україні, не можуть своєчасно надати відповідні документи до нотаріальної контори, а отже позбавляються права на прийняття спадщини на неокупованій території України.

З огляду на дане, суд вважає причину пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини поважною.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. ст. 1220, 1222 ЦК України).

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець на протязі строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Однак, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Строк, встановлений судом не може бути більшим шести місяців і його сплин починається з моменту вступу рішення суду в законну силу.

Відповідно до п. 24 постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суди відкривають провадження у справі про продовження строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які б могли дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину.

При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади, в особі відповідних органів місцевого самоврядування, за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд повинен дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому такі причини мають бути пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами у спадкоємця на вчинення таких дій. Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Разом з тим, суд зазначає, що поняття поважності причини пропуску строку носить оціночний характер і має визначатися судом з урахуванням всіх обставин справи.

Суд, дослідивши всі обставини справи приходить до висновку, що строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини пропущений позивачкою з поважної причини, з огляду на те , що остання проживаючи та працюючи на тимчасово окупованій території України, а згодом перебуваючи без чинних документів, що посвідчують її особу, в Україні, при цьому отримавши такі лише 14.02.2019 року, була об`єктивно позбавлена можливості своєчасно та в установлені законом строки подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Суд також враховує, що отримавши паспорт громадянина України 14.02.2019 року, позивачка через нетривалий час, а саме 04.04.2019 року, подала відповідну заяву приватному нотаріусу Юр`ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, з доданими до неї необхідними документами, що посвідчують особу, при цьому в матеріалах спадкової справи міститься також заява позивачки про прийняття спадщини направлена нею до нотаріальної контори в лютому місяці 2019 року , однак без документів, які б посвідчували її особу (ас.167), що в свою чергу свідчить про дійсні наміри позивачки прийняти спадщину після смерті батька в установлені законом строки.

Відтак, суд знаходить можливим визначити позивачці додатковий строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини терміном на три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, враховуючи волю представника позивачки про залишення судових витрат за позивачем (ас.200), суд знаходить можливим залишити судові витрати по справі за позивачкою.

Керуючись ст. ст. 211, 247, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити у повному обсязі.

Визнати причину пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 поважною.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженці м. Макіївка Донецької області, гр. України, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , додатковий строк для подання нею заяви приватному нотаріусу Юр?ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Варварівка Юр`ївського району Дніпропетровської області, терміном на три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 4 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місцепроживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

- відповідач 1: ОСОБА_2 , місцепроживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

- відповідач 2: ОСОБА_3 , місцепроживання - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

- відповідач 3: ОСОБА_4 , місцепроживання - АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Рішення складено та підписано 14 листопада 2019 року.

Суддя С. О. Маренич