Провадження № 2/760/851/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2019 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

представника позивача- ОСОБА_1

відповідача- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах на утримання дітей: синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка утворилася з 15 жовтня 2015 року по 01 грудня 2017 року.

Посилається в позові на те, що 10 червня 2000 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, який розірваний рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 03 серпня 2015 року.

Від шлюбу мають двох дітей: синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1 750, 00 гр. на кожну дитину.

Станом на 01 грудня 2017 року виконавчий лист звернутий до виконання.

Відповідно до розрахунку державного виконавця від 20 грудня 2017 року заборгованість по аліментах становить 42 559, 68 гр.

Зазначає, що з 22 вересня 2016 року по червень 2017 року він перебував на посаді електрика у ТОВ « Сільвестр-Буд» та отримував заробітну плату в розмірі 1 500 гр.

З червня 2017 року по грудень 2017 року він перебував на посаді електрика у ТОВ «Остерс» та отримував заробітну плату в сумі 3 300, 00 гр.

В період утворення заборгованості, крім дітей, на його утриманні знаходилися непрацездатні батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Його мати довгий час хворіла на рак зовнішньопечінкових проток з метастазами та 02 вересня 2017 року померла, що підтверджується медичною документацією та свідоцтвом про смерть.

Зазначає, що заборгованість виникла у зв'язку обставиною, що має істотне значення, а тому просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що з аналогічним позовом позивач звертався до суду у 2018 році.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року позивачу було відмовлено в частині звільнення його від сплати заборгованості по аліментах та змінено спосіб утримання з нього аліментів.

Однак на сьогоднішній день позивач не сплачує навіть зміненого розміру аліментів.

Вказує, що у всіх довідках, наданих позивачем, відсутні будь-які дані про сплату ним аліментів.

За отриманою 11 січня 2019 року інформацією від Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції в м. Києві за період з 2015 року по 2017 рік аліменти з позивача не утримувались у роботодавців, оскільки він постійно умисно приховував місце своєї роботи, однак як тільки зазначена інформація ставала відомою, він звільнявся з роботи.

У багатьох провадженнях інших цивільних справ між нею та позивачем, останній посилається на те, що офіційно працевлаштований в ТОВ «Компанія Хмарочос», проте такі дані Солом'янським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції в м. Києві підтверджені не були.

Вважає, що посилання позивача на тяжкий стан здоров'я та непрацездатність батьків нічим не підтверджується і він навмисно ухиляється від сплати аліментів.

Враховуючи викладене, просить відмовити в позові.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов'язок також передбачений ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках - і своїх повнолітніх дітей.

Судом встановлено, що сторони з 10 червня 2000 року перебували в шлюбі, який був розірваний рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 03 серпня 2015 року.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1 750, 00 гр. на кожну дитину щомісяця.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року змінено розмір аліментів, які стягувалися з позивача на користь відповідачки з твердої грошової суми на 1/3 частину від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року з позивача стягнуто 85 119, 36 гр. пені по аліментах за період з 15 жовтня 2015 року по 01 грудня 2017 року.

/ а.с. 39 - 43, 62 - 67 /

Відповідно до до ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

За змістом ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами.

За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

В пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз»яснено, що суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

З приведеного вище аналізу випливає, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв'язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Тобто, лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Звертаючись до суду, позивачем надана довідка Святошинського районного центру зайнятості в м. Києві від 12 жовтня 2016 року, згідно з якою в період з грудня 2015 року по вересень 2016 року він перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітній, та отримував дохід як безробітний.

Сума державної грошової допомоги, отриманої позивачем за період з грудня 2015 року по вересень 2016 року, становить 3 472, 24 гр.

/ а .с. 5, 103 /

Як зазначено вище, урахуванням зміни матеріального становища позивача рішенням суду від 12 червня 2018 року за змінено розмір аліментів, які стягувалися з нього на користь відповідачки з твердої грошової суми на 1/3 частину від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому суд не знайшов підстав для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах з приведених ним підстав.

Відповідно до ч.ч.3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено та підтверджується рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року, стягнення аліментів з позивача проводиться в межах двох виконавчих проваджень: № 51627407 на утримання сина ОСОБА_7, та № 51545824 на утримання сина ОСОБА_4.

Сума заборгованості в розмірі 42 559, 68 гр., приведена позивачем у позові, виникла в межах виконавчого провадження № 51627407 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_7.

/ а. с. 65 - 67 /

Саме дана сума є предметом спору в даній справі і саме від сплати цієї суми заборгованості просить його звільнити позивач.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що безробіття позивача та перебування його на обліку в центрі зайнятості як безробітного є суттєвою і такою підставою, що має істотне значення, та дає право для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах за цей період часу, яка становить з грудня 2015 року по вересень 2016 року 17 500, 00 гр. / 10 міс. х 1 750. 00 = 17 500, 00 гр./

Що стосується посилання позивача на утримання своїх батьків, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.

З пенсійного посвідчення, наданого позивачем, убачається, що його мати з 2003 року перебувала на пенсії та отримувала пенсію.

В той же час, який розмір пенсії отримувала мати позивача, представник позивача в судовому засіданні інформації не надав у зв»язку з її відсутністю.

З наданої меддокументації вбачається, що мати позивача дійсно досить короткий час з червня по вересень 2017 року хворіла та померла 02 вересня 2017 року.

/ а.с. 9 - 16 /

Будь-яких доказів витрат, які ніс позивач у зв»язку з хворобою матері, представник останнього суду також не надав.

Тобто, станом на період ухвалення рішення про стягнення аліментів, зміну розміру аліментів та виникнення заборгованості мати позивача уже була пенсіонеркою, отримувала пенсію,вважалася відповідно до діючого законодавства непрацездатною громадянкою, а тому вказана обставина не може бути підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах.

Крім того, суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

З точки зору закону необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків.

До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги.

Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум.

При цьому суд враховує, що держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.

Доказів, які б свідчили про те, що батьки позивача потребували матеріальної допомоги, представник позивача суду також не надав, а тому сам факт їх непрацездатності не може свідчити про потребу в матеріальні допомозі з боку позивача та підставою для звільнення його від обов»язку утримувати дітей.

Частиною 1 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене вище, суд не приймає наведені доводи позивача як належні та такі, що мають істотне значення та є достатніми для звільнення від сплати заборгованості по аліментах у повному обсязі.

Керуючись, ст.ст.180-183,192, 197 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2,4, 10, 12, 13, 19, 76- 81, 141, 259, 263-265. 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати заборгованості по аліментах за період з грудня 2015 року по вересень 2016 року в розмірі 17 500, 00 гр.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 березня 2019 року.

Суддя: Л.А. Шереметьєва