Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2726/18 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 50 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Коломієць О.С., Микитюк О.Ю.

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №296/2726/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира, ухвалене 30 жовтня 2018 року суддею Галасюком Р.А. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви від 24.10.2018 (а.с. 22), посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», просила збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 22.11.2013 та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 2000 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 30 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 22.11.2013, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та постановити нове, яким стягувати з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

На його думку судом не враховано, що він не працює, має на утриманні іншу малолітню дитину. Крім того, ОСОБА_1 не надала доказів можливості ним надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у визначеному нею розмірі, відомостей про витрати на дитину. Також вважає, що суд безпідставно, у порушення вимог ч. 5 ст. 49 ЦПК України, прийняв уточнену позовну заяву ОСОБА_1 без доказів направлення її копії йому.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2037-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Судом першої інстанції встановлено, що за рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 22.11.2013 з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 жовтня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3).

Не погоджуючись з таким розміром аліментів, з підстав невідповідності його мінімально встановленому розміру аліментів на дитину, позивач, з урахуванням заяви від 24 жовтня 2018 року, просила збільшити розмір аліментів до 2000 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та збільшив розмір аліментів до 2000 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи, що прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції частково погоджується з розміром стягнутих з відповідача аліментів з огляду на наступне.

Зокрема, чинне законодавство покладає обов'язок на обох батьків утримувати своїх дітей. На час ухвалення оскаржуваного рішення мінімальний прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становив 1944 грн (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»). Позивачка не довела належними і допустимими доказами наявність у відповідача доходу, який надавав би йому можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі, а також необхідність витрат у такому розмірі, враховуючи обов'язок обох батьків утримувати свою дитину. Крім того, суд не врахував, що на утриманні відповідача перебуває також дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 26).

Тому, суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції у частині розміру аліментів, зменшує суму стягнення з 2000 грн до 1000 грн. В іншій частині рішення суду є законним, обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Вимога апеляційної скарги про часткове задоволення позову із визначенням аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не відповідає положенням ч. 3 ст. 181 СК України. Згідно даної норми закону за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, аліменти за рішенням суду присуджуються або у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі за вибором позивача і не можуть бути меншими ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилання відповідача на порушення судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті заяви ОСОБА_1 від 24.10.2018 без доказів направлення копії такої заяви іншим учасникам справи судом апеляційної інстанції не враховуються, оскільки відповідач не заперечував, що ознайомився із цією заявою в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 30 жовтня 2018 року змінити, зменшивши розмір стягнутих аліментів з 2000 грн до 1000 грн.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 18 березня 2019 року.