Березівський районний суд Одеської області
Справа № 490/3274/18
Провадження № 2/494/265/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського С.Й.,

за участю:

секретаря судових засідань Авдєєвої С.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Кір'яківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області «Про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини», 3-тя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в:

Позивач, звернувшись до суду із цим позовом просив визначити йому додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 р. після смерті його батька ОСОБА_4.

На обґрунтування поданого позову позивач вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер його батько ОСОБА_4, після смерті якого залишилася спадщина у виді земельної ділянки площею 4,52 га., яка розташована на масиві №14, ділянка НОМЕР_1 на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю. Проте, протягом встановленого законом 6-ти місячного строку він не звернувся до нотаріуса у зв'язку із хворобою дружини, низьким матеріальним становищем, пов'язаним із погашенням кредиту. Також позивач зазначав, що у 2011 р. його батько поїхав до його брата ОСОБА_3 де і помер.

Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності про що подав заяву відповідного змісту.

3-тя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_3, у судове засідання не з'явився, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, про що подала заяву відповідного змісту.

У судовому засіданні встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер батько позивача ОСОБА_4, що було зареєстровано виконавчим комітетом Кир'яківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, а.з. №04. Свідоцтво про смерть НОМЕР_2.

Після смерті ОСОБА_4, залишилася спадщина у виді земельної ділянки площею 4,52 га., масив №14, ділянка НОМЕР_1 на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 17 грудня 2002 р. яку останній заповідав позивачу ОСОБА_2 (заповіт від 04 грудня 2006 р.)

Протягом встановленого законом строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач не звертався.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. померла ОСОБА_5, що було зареєстровано Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ Юв Одеській області, а.з.№760, свідоцтво про смерть НОМЕР_4.

Згідно довідки з Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області від 12 вересня 2017 р. за №764 померла ОСОБА_5 проживала разом і вела спільне господарство з ОСОБА_6, яка її поховала після смерті.

Як свідчить з заяви про надання кредиту на споживчі цілі, та додатку до договору №R051.008-TEK.0044951 кредитний договір між ПАТ банк «ТРАСТ» та позивачем ОСОБА_2 був укладений 23 травня 2014 р..

Як свідчить з виписного епікризу №24326 від 20 жовтня 2014 р. ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні в Одеській обласній клінічній лікарні, в урологічному відділенні з 10 по 20 жовтня 2014 р..

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, у межах наданих ними доказів та доведення їхньої переконливості суд дійшов до висновку про нижченаведене.

Як свідчить з встановленого у судовому засіданні позивач ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 є рідними дітьми померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_4

Також, у судовому засіданні було встановлено, що після смерті батька позивача і третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_4, залишилася спадщина у виді земельної ділянки площею 4,52 га., яка розташована на масиві 14, ділянка НОМЕР_1 на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 17 грудня 2002 р.

Таким чином, в залежності від ухваленого судом рішення у позивача, як у спадкоємця першої черги, згідно ст.1261 ЦК України, виникає право на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яке залишилось після смерті батькау виді земельної ділянки площею 4,52 га, яка розташована на масиві 14, ділянка НОМЕР_1 на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 17 грудня 2002 р.

Однак, правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин.

Як свідчить з встановленого у судовому засіданні батько позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., а тому передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України строк на звернення із заявою про прийняття спадщини закінчується 11 липня 2012 р.

На обґрунтування підстав поновлення пропущеного строку позивач посилався на хворобу, а згодом смерть дружини, кредитне зобов'язання, скрутне матеріальне становище, перебування заповіту та документів на земельну ділянку у його брата ОСОБА_3 яке в сукупності призвело до не своєчасного звернення ним до нотаріуса з питань спадкових справ.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р. померла ОСОБА_5, що зареєстровано Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а.з. №760.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №56 від 25 серпня 2017 р. безпосередня причини смерті сепсис, пієлонефрит, каміння в нирках та сечоводі.

Однак, позивачем не було надано доказів про перебування ним у шлюбі із померлою ОСОБА_5, або рішення суду про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, що набрало чинності.

Окрім того, судом було вставлено, що ОСОБА_5 до моменту смерті проживала разом з ОСОБА_6, саме вони вели спільне господарство, яка і понесла витрати на поховання.

Також, судом було встановлено, що кредитний договір №R051.008-TEK.0044951 між ОСОБА_2 та ПАТ Банк «ТРАСТ» був укладений 23 травня 2014 р., тобто після спливу 6-ти місячного терміну для звернення із заявою до нотаріуса.

Суд вважає, що згідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, поважними обставинами пропуску строку для прийняття спадщини можуть бути визнані такі як:

тривала хвороба;

перебування спадкоємця тривалий час за межами України;

відбування покарання в місцях позбавлення волі;

перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Аналогічний правовий висновок зроблений у зокрема у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2018 року у справі № 705/3890/16-ц, провадження № 61-18875св18 (ЄДРСРУ № 75691382), від 05 вересня 2018 року у справі № 178/560/16, провадження № 61-18010св18 (ЄДРСРУ № 76673164), від 20 вересня 2018 року у справі № 385/483/17, провадження № 61-16102св18 (ЄДРСРУ № 76859659) та інших.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Крім вищенаведеного на думку суду не заслуговують і посилання 3-ї особи ОСОБА_3 у своєму відзиві на позовну заяву про те, що він знайшов заповіт на ім'я свого брата позивача по справі і в супереч думкам родичів вирішив передати заповіт і державний акт на право приватної власності на земельну ділянку своєму брату, позивачу по справі, лише у 2018 р..

По-перше, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 до компетентних органів, за якою він відмовляється від своїх прав на спадщину, що залишилась після смерті батька, при цьому датована ця заява 20 грудня 2016 р..

По-друге, знаходження право установчих документів після спливу строку на звернення до нотаріуса або суперечки між родичами з приводу прав на спадщину у зв'язку з чим був пропущений встановлений законом строк до поважних причин, які можуть бути враховані судом для продовження строку - не відносяться.

З огляду на вище наведене суд вважає, що підстав для судового захисту прав позивача не встановлено, у зв'язку з чим її позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11-13, 81,89, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

ОСОБА_2 у задоволенні позову до Кір'яківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області «Про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини», 3-тя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_3 - відмовити.

Згідно до пункту 15 підпункту 15.5 частини 1 Перехідних положень та ст. 352, 354 ЦПК України редакції від 15 грудня 2017 року, рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя:____________________________________________-