Житомирський апеляційний суд
Справа №279/561/18 Головуючий у 1-й інст. Коренюк В. П.
Категорія 5 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю представника третьої особи

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 грудня 2018 року під головуванням судді Коренюка В.П.

у цивільній справі №279/561/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про розірвання договору купівлі-продажу квартири та повернення об'єкта купівлі-продажу, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом. Просив розірвати договір купівлі-продажу приватизованої квартири №139, розташованої по вул.Кірова,8 у м.Коростені Житомирської області, укладений 06.07.2007 року між ним та ОСОБА_4 та повернути позивачу у власність вказану квартиру. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 06 липня 2007 року між ним та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу приватизованої квартири №139, розташованої по вул. Кірова (Шевченка), 8 у м.Коростені Житомирської області, що посвідчено приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області. Даним договором погоджено, що продаж кватири проводиться на загальну суму 126 250 грн. (на день укладання договору за курсом НБУ еквівалентне та складає 25000 доларів США), з яких 18 937 грн. 50 коп. (на день укладання договору за курсом НБУ еквівалентне та складає 3750 доларів США) покупець сплатив до підписання договору, а решту 107 312 грн. 50 коп. (на день укладання договору за курсом НБУ еквівалентне та складає 21250 доларів США) покупець зобовязався сплатити за рахунок кредиту банку на протязі 10 банківських днів. Також договором передбачено, що право власності на квартиру у покупця виникає з моменту передачі квартири і державної реєстрації договору. Позивач вважав, що умови договору купівлі продажу він виконав, однак відповідач ОСОБА_4 порушив свої зобовязання та станом на 25.01.2018 року не сплатив борг в сумі 107 312 грн. 50 коп. (на день укладання договору за курсом НБУ еквівалентне та складає 21250 доларів США).

ОСОБА_3 зазначав, що неодноразово письмово звертався до відповідача щодо повернення суми боргу за договором купівлі-продажу, а відповідач щоразу надавав письмові розписки про виконання боргових зобовязань із новим кінцевим терміном повернення. Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на квартиру №139, розташованої по вул. Кірова (Шевченка), 8 у м. Коростені Житомирської області зареєстровано за ОСОБА_5 та знаходиться в іпотеці ПАТ "Дельта Банк". Тому позивач змушений був звернутись до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 грудня 2018 року позов задоволено.

Розірвано договір купівлі - продажу квартири №139, що розташована в будинку №8 по вул. Кірова у м. Коростені Житомирської області, укладений 06 липня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Повернуто у власність ОСОБА_3 квартиру №139, що розташована в будинку №8 по вул.Кірова у м.Коростені Житомирської області.

У поданій через свого представника апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позовних вимог та просить вирішити питання судових витрат. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема статтей 257,267,651 ЦК України. Спірний договір купівлі-продажу приватизованої квартири укладений між позивачем та відповідачем 06.07.2007 року. Проте, позов подано лише 06.02.2018 року. Тому на підставі ч.3,4 ст.267 ЦК України Банк просив суд першої інстанції застосувати строки позовної давності. Крім того вказує, що розписка відповідача не може вважатися зміною до договору купівлі-продажу квартири, оскільки не посвідчена нотаріусом у встановленому законом порядку. Тому зазначена розписка не може змінювати кінцевий строк виконання зобовязань за договором купівлі-продажу квартири від 06.07.2007 року. Також апелянт вважає, що ОСОБА_5 є добросовісним набувачем спірної квартири і вправі володіти, розпоряджатись та користуватись майном, яке належить їй на праві приватної власності згідно з вимогами ст.317 ЦК України.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 06 липня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу приватизованої квартири №139, розташованої по вул. Кірова (Шевченка), 8 у м.Коростені Житомирської області, що посвідчено приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області (а.с.6).

Пунктом 3 вказаного договору передбачено, що за погодженням сторін продаж квартири вчинено за 126 250 грн. (на день укладання договору за курсом НБУ еквівалентне та складає 25000 доларів США), з яких 18 937 грн. 50 коп. (на день укладання договору за курсом НБУ еквівалентне та складає 3750 доларів США) покупець сплатив до підписання договору, а решту 107 312 грн. 50 коп. (на день укладання договору за курсом НБУ еквівалентне та складає 21250 доларів США) покупець зобовязався сплатити за рахунок кредиту банку на протязі 10 банківських днів.

Ця обставина не є перешкодою для реєстрації даного договору в Коростенському міськрайонному бюро технічної інвентаризації.

Право власності на придбану квартиру виникає у покупця з моменту передачі квартири і державної реєстрації договору.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру №139 розташовану по вул. Кірова (Шевченка), 8 у м.Коростені Житомирської області зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.02.2008 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 за реєстровим номером №1276 (а.с.19).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач істотно порушив умови договору купівлі-продажу, а тому спірна квартира підлягає поверненню продавцеві на підставі ст.ст.694,695 ЦК.

Проте, в повній мірі погодитися з висновками суду неможливо, зважаючи на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну.

Ціна товару - це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ.

Відповідно до ч.1 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

За ч.2 ст.692 ЦК України покупець повинен виконати свій обов'язок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

Якщо покупець не виконує свого обов'язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати (ч.3 ст. 692 ЦК України) або розірвання договору з підстав, передбачених ст.651 ЦК України.

Укладення такого договору між фізичними особами, наприклад, при купівлі-продажу нерухомого майна, законом не заборонено.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Проте, в даному випадку суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ч.3 ст.692 ЦК передбачено два способи захисту прав продавця від недобросовісних дій покупця, а саме продавець має право вимагати оплати за договором або його розірвання.

Матеріали справи свідчать про те, що саме на стягнення коштів за договором купівлі-продажу були направлені дії позивача, оскільки письмовими вимогами до ОСОБА_4 від 02 жовтня 2007 року (а.с.7), 16 лютого 2008 року (а.с.8), 18 травня 2008 року (а.с.9), 12 травня 2010 року (а.с.10), 04 квітня 2013 року (а.с.11), 05 січня 2017 року (а.с.12) ОСОБА_7 спонукав останнього до виконання умов договору.

На такі звернення ОСОБА_4 розписками від 03 жовтня 2007 року (а.с.13), 19 лютого 2008 року (а.с.14), 20 травня 2008 року (а.с.15), 14 травня 2010 року (а.с.16), 5 травня 2013 року (а.с.17), 06 січня 2017 року (а.с.17) зобов»язувався повернути «борг за квартиру».

У зв»язку з цим заслуговують на увагу висновки суду щодо непропущення позивачем строку на звернення до суду. Проте, це може стосуватися лише вимог про стягнення коштів, а не розірвання договору, про що порушено спір в даній справі.

За приписами ч.1 ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вже зазначалося вище, договором купівлі-продажу між сторонами було погоджено, що частину оплати за придбану квартиру покупець зобовязувався сплатити за рахунок кредиту банку на протязі 10 банківських днів.

Тобто, з одинадцятого робочого дня після укладення договору у позивача виникло право на звернення до суду із позовом про розірвання договору. Проте, з таким позовом він звернувся лише 6 лютого 2018 року, тобто, з пропуском строку, визначеного законом.

Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК).

Крім того, повертаючи квартиру покупцеві, суд не звернув уваги на те, що спірне нерухоме майно за відплатним договором, який є чинним, перейшло у власність іншій особі ОСОБА_5 та передано в іпотеку банку.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною оспорюваного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача з підстав, передбачених ч.1 ст.388 ЦК.

За наведених обставин та відповідно до положень п.3 ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задоволити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 грудня 2018 року скасувати, ухваливши нове.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про розірвання договору купівлі-продажу квартири та повернення об'єкта купівлі-продажу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 1611 грн. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: судді:

Повний текст постанови складений 15.03.2019 року.