З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"07" березня 2019 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Заярного А.М.,
за участі секретаря Буга Р.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», представник позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,
ВСТАНОВИВ:
В грудні 2018 року представник позивача звернувся в суд з цим позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в розмірі 51 (пятдесят одна тисяча) грн. 66 коп.
Стислий виклад позицій позивача та заперечень відповідача.
Підставами звернення до суду з позовом стало те, що 02.09.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 було укладено Поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9669865, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Renault», державний реєстраційний номер «АВ 8651 ВС» сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
Представник позивача зазначив, що 09.06.2017 року на автодорозі М -12 на 379 км + 300м мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі вищевказаного автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер «АВ 8651 ВС», під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер «АА 2919 КР», якому було завдано механічних ушкоджень, а власнику матеріального збитку. Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2017 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності.
Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
Процесуальні дії, заяви та клопотання.
15.01.2019 ухвалою судді відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз'яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз'яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідачу ОСОБА_2 було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за його зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. На адресу повернувся конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи (а.с.51). В зв'язку з цим 07.02.2019 ухвалою суду вирішено судове засідання провести з повідомленням (викликом) сторін на 07.03.2019.
26.02.2019 представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 подав до суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача.
07.03.2019 відповідач ОСОБА_2 повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання про час та місце судового розгляду, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.98) наявним в матеріалах справи в судове засідання не зявився без повідомлення причин; відзиву на позовну заяву не подав.
Згідно з положеннями частини 7 та 8 статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, відповідач ОСОБА_2 вважається належним чином повідомленим про розгляд його справи судом, відзиву на позовну заяву не подав.
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України судом не вбачається.
Відповідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, за умов існування усіх підставі, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
02.09.2016 року між страховиком АТ «Українська пожежно-страхова компанія» та Страхувальником ОСОБА_3 укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9669865. Предметом зазначеного договору є страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу «Renault Master», номерний знак АВ 8651ВС. Відповідно до укладеного полісу позивач взяв на себе зобовязання сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу (а.с.10).
Відповідно до копії постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили 21.07.2017 року (а.с.11,14).
В зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно полісу № АЕ/9669865, потерпіла сторона звернулася з письмовою заявою про відшкодування оціненої шкоди завданої автомобілю марки «Volkswagen Avarok» під керуванням ОСОБА_5 (а.с.12).
09.06.2017 року особа, яка керувала застрахованим транспортним засобом Volkswagen Amarok, реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_5 повідомив про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надала при цьому усі необхідні документи (а.с.19-20).
Відповідно до копії договору добровільного комплексного страхування наземного транспорту, Цивільної відповідальності власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті та додатків до нього, укладеного між АТ «СК «АХА Страхування» та ТОВ «ОСОБА_7О.В.» від 23.12.2015 року предметом якого є відшкодування страховиком шкоди завданої життю, здоров'ю та/або майну третіх осіб внаслідок ДТП, щодо сталася з вини водія ТЗ, вказаного в розділі 6 даного Договору. Відповідно до п.п. 5.1 пункту 5 Договору страховий ліміт встановлюється відповідно до додатку до Договору. Згідно п. 19.2.2. Договору до страхових ризиків відноситься збитки внаслідок ДТП будь-якого пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин або додаткового обладнання внаслідок ДТП (а.с. 25 -29).
На підставі заяви-анкети на страхування ТОВ «ОСОБА_7О.В.» просило АТ «СК «АХА Страхування» укласти договір страхування транспортних засобів (а.с.30-31).
Згідно копії додаткової угоди № 2 до Договору добровільного комплексного страхування наземного транспорту, Цивільної відповідальності власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті та додатків до нього укладеного між АТ «СК «АХА Страхування» та ТОВ «ОСОБА_7О.В.» від 05.05.2017 року та списку застрахованих транспортних засобів до Договору страхування включено автомобіль Volkswagen Amarok, номерний знак НОМЕР_2 (а.с.32), який належить ТОВ «ОСОБА_7О.В.» та яким має право керувати ОСОБА_5 (а.с.33).
Так, на підставі страхового акта №ОЦ/001/000/17/0397 від 30 січня 2018 року Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» було виплачено страхове відшкодування ПАТ «Страхова компанія АХА Страхування» в розмірі 51 000,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 591 від 21 листопада 2017 року (а.с.37,38).
З метою досудового врегулювання спору відповідачеві було направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу. Жодних дій зі сторони ОСОБА_2 щодо добровільного відшкодування шкоди здійснено не було, тому ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося до суду для вирішення спору у судовому порядку (а.с.40).
Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом.
Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Частина 1 ст.1191 ЦК України зазначає, що особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
В статті 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальний за заподіяний збиток.
Пунктами «г», підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 Закону.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України, щодо страховика, яке виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14 передбачено, що при розгляді справ про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обовязкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 01.03.2013 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди», що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК), обовязок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК) і збирання доказів у цивільних справах за загальним правилом не є обовязком суду (ч. 2 ст. 12 ЦПК), доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК), суд наділений можливістю у виключних випадках збирати докази за власною ініціативою (ч. 7 ст. 81 ЦПК).
Розподіл судових витрат між сторонами.
З врахуванням задоволення позовних вимог позивача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 1762,00
На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 3-13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, Суд
ВИРІШИВ:
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, ); ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3).

Суддя: А.М. Заярний

Дата складання повного судового рішення 18.02.2019