Провадження № 2/638/697/19
27 лютого 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Грищенко І.О.
за участю секретаря Самогньозд О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Абу ОСОБА_3 Ходр про розірвання шлюбу,
установив:
05.09.2018 року позивач ОСОБА_1 ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що 19.06.1986 року між нею і відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що 19 червня 1986 року складено відповідний актовий запис № 1602. Від цього шлюбу мають дітей: Абу ОСОБА_5,10.08.1986р.н., ОСОБА_1 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 Спільне життя з відповідачем не склалося, вже більше 3-х років шлюбні відносини припинено , їх збереження вважає неможливим, оскільки, це суперечить її інтересам. Бажає зберегти шлюбне прізвище «Абу Шакра».
Позивач і його представник до суду не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлені належними чином, надали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримали , просили розглянути справу без їх участі. Проти ухвалення заочного рішення представник позивача не заперечує.
Відповідач повторно в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним , що підтверджено даними, які долучено до матеріалів справи.
Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідач належним чином був повідомлений про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані стороною в обгрунтвання заявлених вимог , оцінивши їх в сукупності , встановив наступні факти та обставини.
Вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог абозаперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до норм ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 19.06.1986 року між ОСОБА_1 ОСОБА_2 та Абу ОСОБА_3 Ходр було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що 19 числа червня місяця 1986 року складено відповідний актовий запис № 1602, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1- ВЛ № 373411. Від цього шлюбу мають дітей: Абу ОСОБА_5,10.08.1986р.н., ОСОБА_1 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження.
Спільне життя з відповідачем не склалося, вже більше 3-х років шлюбні відносини припинено і їх збереження позивач вважає неможливим, оскільки, це суперечить її інтересам.
За таких суттєвих обставин, суд вважає що дійсно, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
У даній позовної заяві не порушуються питання щодо розподілу спільного майна та встановлення місце проживання дитини.
За вимогами ст.3 СК України визначено, що сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки.
Ст.. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Відповідно до частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Згідно із пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Згідно з ч.2 ст.28 ЦПК України, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах шлюб може бути розірваний в Україні за місцем реєстрації проживання позивача.
З урахуванням фактичних взаємин подружжя , обставин життя подружжя, а також інших обставин, що мають істотне значення, а саме: шлюб існує формально, тому що подружжя на протязі тривалого часу стосунки не підтримують та не примирилися за час розгляду позову в суді , відсутність згоди позивача на подальше знаходження у шлюбі з відповідачем, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливо. Відповідач з свого боку не надав до суду жодного належного доказу на підтвердження того, що відсутні підстави для розірвання шлюбу.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача законні та обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, підлягають задоволенню , а шлюб між сторонами належить розірвати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4,5,12,13,76-81, 259, 263, 264,265 , 280-282 ЦПК України, ст. ст. . 110, 112, 113 СК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між подружжям - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 19.06.1986 року між ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1) , і Абу ОСОБА_3 Ходр, ІНФОРМАЦІЯ_4, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1602 , розірвати.
Залишити позивачці шлюбне прізвище «Абу Шакра»
Рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харков апротягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення процесуального строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий: І.О.Грищенко