Справа № 588/1106/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2019 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань Лободи Т.С., з участю представника позивача ОСОБА_1 , законного представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 в особі законного представника відповідача ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Тростянецької міської ради Сумської області, про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивувала тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , у якій крім неї, зареєстрований її син ОСОБА_4 ,1965 р.н.

За рішенням виконкому Тростянецької міської ради Сумської області від 17.08.2005 ОСОБА_4 був визнаний недієздатним, а з 18.07.2016 перебуває на стаціонарному дікуванні у комунальному закладі Сумської обласної ради «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2».

Рішеннями Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.01.2017,10.07.2017,28.12.2017 госпіталзацію ОСОБА_4 було продовжено із метою надання йому психіатричної допомоги у примусовому порядку без його згоди.

08.07.2017, за рішенням виконкому Тростянецької міської ради, позивача звільнено від обов`язків опікуна над недієздатним сином ОСОБА_4 та призначено опікуном ОСОБА_2 , який є братом відповідача та який проживає по АДРЕСА_2 .

Посилаючись на те, що з липня 2016 року ОСОБА_4 перебуває на примусовому стаціонарному лікуванні, а його опікун ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за іншою адресою, а отже, відповідач втратив право користування житловим приміщенням, позивач просить визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .

У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав із підстав указаних у ньому, просив задовольнити вимоги його довірителя та указав, що реєстрації відповідача у квартирі перешкоджає позивачу у отриманні нею субсидії.

Законний представник відповідача у судовому засіданні із позовом не погодився, просив відмовити у задоволенні позову. При цьому представник указав, що із приводу зняття з місця реєстрації його брата позивач до нього не зверталася. ОСОБА_4 увесь час знаходиться у лікувальному закладі, додому його не забирають. Пільгами по підопічному він не користується. За місцем свого проживання у нього не улаштована належним чином кімната для підопічного, тому на даний час зареєструвати його у своєму будинку він не має можливості.

Суд, заслухавши позицію представників сторін, пояснення свідка дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів.

На підставі договору купівлі-продажу квартири, витягу з Державного реєстру правочинів, реєстраційного напису БТІ та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності судом установлено, що ОСОБА_3 із 09.12.2005 є власницею квартири АДРЕСА_1 (а.с.13).

Відповідно до копії будинкової книги та довідки Тростянецької міської ради установлено, що за адресою АДРЕСА_3 , крім позивача, починаючи із 13.12.2005зареєстрований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14-16).

ОСОБА_4 доводиться позивачу рідним сином.

За рішенням виконкому Тростянецької міської ради Сумської області від 17.08.2005 ОСОБА_4 був визнаний недієздатним, а з 18.07.2016 перебуває на стаціонарному дікуванні у комунальному закладі Сумської обласної ради «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2», що підтверджується письмовими листами позивача про передачу у лікарні продуктів харчування, одягу та ін. відповідачу (а.с.56-58).

Рішеннями Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.01.2017,10.07.2017,28.12.2017 госпіталізацію ОСОБА_4 було продовжено із метою надання йому психіатричної допомоги у примусовому порядку без його згоди (а.с.17-19).

08.07.2017, за рішенням виконкому Тростянецької міської ради за №231, ОСОБА_3 звільнено від обов`язків опікуна над недієздатним сином ОСОБА_4 та призначено опікуном брата останнього - ОСОБА_2 (а.с.22).

ОСОБА_2 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 у належному йому домоволодінні. Відповідач за даною адресою не зареєстрований (а.с.47-55).

За актами обстеження комісії Тростянецької міської ради Сумської області від 10.10.2017 та від 23.04.2019 вбачається, що за адресою по АДРЕСА_3 ОСОБА_4 дійсно не проживає (а.с.20,21).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що вона проживає із позивачем по-сусідству, син позивача знаходиться на лікуванні у психіатричній лікарні, за місцем реєстрації не проживає, але його реєстрація перешкоджає позивачу у отриманні субсидії.

Так, відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.391 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усуненні будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.

Також права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст.156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК УРСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Отже, судом встановлено, що відповідач був зареєстрований у квартирі позивача як член сім`ї та підопічний.

Згідно ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Частиною 1 статті 63 ЦК України визначено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу.

Статтею 67 ЦК України визначено права та обов`язки опікуна, відповідно до якої опікун, зокрема, зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання недієздатної особи є місце проживання її опікуна або місцезнаходження відповідної організації, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Як установлено судом, опікуном ОСОБА_4 з 08.06.2017 є його брат ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, ОСОБА_2 , як опікун, повинен дбати про свого підопічного, у тому числі забезпечувати йому необхідні побутові та житлові умови, вирішувати питання місця проживання свого підопічного.

Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин, ураховуючи вищевикладене, а також зважаючи на те, що позивач не є опікуном недієздатного відповідача, як наслідок обов`язків щодо надання необхідних побутових та житлових умов відповідачу вона немає, а також захищаючи право позивача на вільне розпорядження своєю власністю, суд приходить до висновку про задоволення заявленої позивачем вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,141,259,279,264,265,354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 22.11.2019.

Суддя О.С.Линник