Провадження № 2-з/643/126/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Довготько Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Полковник Г.В.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ніколаєнко Вікторії Миколаївни про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВС Медіа», Товариства з обмеженою відповідальністю «АВС Медіа плюс», ОСОБА_2 про припинення порушення прав на знак для товарів і послуг,

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м.Харкова з вищевказаним позовом в якому просить:

- визнати порушеними права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг 30563, що належать ОСОБА_1 ;

- заборонити відповідачам ТОВ «АВС Медіа», ТОВ «АВС Медіа плюс» та ОСОБА_2 використовувати в будь-якій спосіб позначення «Секретные материалы 20 века» ідентичне до знаку для товарів і послуг позивача за свідоцтвом України № НОМЕР_1 ;

- прийняти рішення про вилучення з цивільного обороту та знищення товарів з використанням позначення «Секретные материалы 20 века» ідентичне до знаку для товарів і послуг позивача за свідоцтвом України №3056:

- зобов`язати відповідачів ТОВ «АВС Медіа», ТОВ «АВС Медіа плюс» та ОСОБА_2 солідарно відшкодувати матеріальні збитки в розмірі 474150грн.00коп.;

- зобов`язати відповідачів ТОВ «АВС Медіа», ТОВ «АВС Медіа плюс» та ОСОБА_2 солідарно відшкодувати моральну шкоду в розмірі 250000грн.00коп.;

- стягнути з відповідачів ТОВ «АВС Медіа», ТОВ «АВС Медіа плюс» та ОСОБА_2 солідарно судові витрати розмірі 17878грн.68коп..

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 01.07.2019року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

19.11.2019 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ніколаєнко В.М. подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на грошові кошти на всіх рахунках, що належать відповідачу ТОВ «АВС Медіа», , місцезнаходження: вул. Електриків, 26, корпус 43, м.Київ в межах суми 724150 грн.00коп.; заборонити відповідачам ТОВ «АВС Медіа», ТОВ «АВС Медіа плюс» та ОСОБА_2 використання товарного знаку за свідоцтвом № НОМЕР_1 до ухвалення рішення. Продовження вчинення відповідачем дій, які позивач просить заборонити вчиняти, може призвести до того, що охоронювані законом інтереси позивача неможливо буде поновити рішенням суду у даній праві. Невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду в частині припинення порушення прав та стягнення коштів з відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

На підставі викладеного можливо зробити висновок про те, що заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору, наприклад, укладати договір, проводити платежі, передавати майно. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Звертаючись до суду, заявник належним чином не вказав причини, у зв`язку із якими необхідно вжити заходи забезпечення позову саме обраним способом та не обґрунтував існуванням реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що предметом спору є, окрім іншого, вимога про заборону відповідачам ТОВ «АВС Медіа», ТОВ «АВС Медіа плюс» та ОСОБА_2 використовувати в будь-який спосіб позначення «Секретные материалы 20 века» ідентичне до знаку для товарів і послуг позивача за свідоцтвом України № НОМЕР_1 та стягнення з відповідачів в солідарному порядку грошових коштів.

Законодавець надав право звернення із даним позовом будь-якій особі, яка вважає, що її права порушуються внаслідок можливого використання знака для товарів і послуг відповідачем, але на думку суду до вирішення справи по суті суд не може обмежувати права на спірний знак.

Крім того, позивач, шляхом поданої заяви в частині заборонити відповідачам ТОВ «АВС Медіа», ТОВ «АВС Медіа плюс» та ОСОБА_2 використання товарного знаку за свідоцтвом № НОМЕР_1 до ухвалення рішення, фактично просить ухвалити рішення по заявленим ним позовним вимогам до вирішення справи по суті.

Окрім того, звертаючись в суд із заявою про забезпечення позову шляхом накладенні арешту на грошові кошти на всіх рахунках, що належать відповідачу ТОВ «АВС Межіа», в межах суми 724150 грн.00коп., позивачем не вказано де ці грошові кошти знаходяться.

Також, звертаючись з заявою про забезпечення позову позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Суд звертає увагу на те, що ризик невиконання ухваленого на користь позивача вірогідного судового рішення суттєво зменшує наявність співвідповідачів і солідарних боржників у даному спорі - ТОВ «АВС Медіа плюс» та ОСОБА_2 , стосовно яких ніяких сумнівів у їх платоспроможності позивач суду не заявила.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, що передбачено у ст. 78 ЦПК України про допустимість доказів.

Належними є доказами які містять інформацію щодо предмета доказування: обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, ст. 77 ЦПК України.

Оскільки всупереч свого процесуального обов`язку представник позивача не довела реальної загрози або наявність обґрунтованих сумнівів у можливості виконання рішення по цій справі, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ніколаєнко Вікторії Миколаївни про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВС Медіа», Товариства з обмеженою відповідальністю «АВС Медіа плюс», ОСОБА_2 про припинення порушення прав на знак для товарів і послуг залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Довготько Т.М.