Провадження № 2/127/1784/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2019 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Бойко В. М. ,

при секретарі Ревтюх О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з вимогами визнати за ОСОБА_1 , право на спадкування за заповітом S частки 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги аргументовані тим, що відповідно до свідоцтва на право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради згідно з рішенням №1439 від 19.11.1998р., ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належало по 1/3 часки квартири АДРЕСА_1 загальною площею 57,8кв.м.

Позивач вказує, що ОСОБА_4 , склала на ім`я заповіт, який посвідчений 11.05.1999р. державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори Гречко Ж. Б. та зареєстрований в реєстрі № 2-2242. Згідно із вказаним заповітом належну їй всю частину квартири вона заповіла ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Вінницької області 22.11.2016 року.

Позивач вказує, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за заповітом на 1/3 частини квартири, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_2 та належала матері на праві приватної власності. У передбачений законом строк позивач звернулась до приватного нотаріуса Гайдейчук Г.В. із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус сформувала витяг про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі, що підтверджую витягом від 24.03.2017 р. за № 47210252. Проте, постановою нотаріуса від 09.08.2017р. позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з наступних підстав. Згідно довідки від 10.04.2017р. №1713, виданої КП «ВМБТІ» зазначена квартира №1 станом на 28.11.2017р. була реконструйована на квартиру АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . Тому відомості щодо технічної характеристики кв. АДРЕСА_3 Амосова не відповідають даним, зазначеним в свідоцтві про право власності на житло від 19.11.1998р., що унеможливлює здійснення перевірки складу спадкового майна та належності цього майна спадкодавцю. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Позивач в заяві від 24.06.2019р. уточнив позовні вимоги та просив суд визнати за ОСОБА_1 , право на спадкування за заповітом 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , що складається : з кімнати 1-5 площею 16, 6 кв. м., 25 23/25 частки кухні 1-4 площею 2, 67 кв. м. залишивши кухню у спільній частковій власності.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі позовну заяву підтримує в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали до суду заяву про розгляд справи без його участі позов визнають в повному обсязі. Відповідачі надали до суду відзив позов визнають в повному обсязі.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва на право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради згідно з рішенням №1439 від 19.11.1998р., ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належало по 1/3 часки квартири АДРЕСА_1 загальною площею 57,8кв.м. ( а. с.10-11 )

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , склала на ім`я позивача заповіт, який посвідчений 11.05.1999р. державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори Гречко Ж. Б. та зареєстрований в реєстрі № 2-2242. Згідно із вказаним заповітом належну їй всю частину квартири вона заповіла ОСОБА_1 ( а.с.9)

Як вбачається з свідоцтва про смерть, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Вінницької області 22.11.2016 року - ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. ( а.с. 8)

Постановою нотаріуса від 09.08.2017р. позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з наступних підстав. Згідно довідки від 10.04.2017р. МІ713, виданої КП «ВМБТІ» зазначена квартира №1 станом на 28.11.2017р. була реконструйована на квартиру АДРЕСА_5 . Тому відомості щодо технічної характеристики кв. АДРЕСА_3 Амосова не відповідають даним, зазначеним в свідоцтві про право власності на житло від 19.11.1998р., що унеможливлює здійснення перевірки складу спадкового майна та належності цього майна спадкодавцю. ( а.с.12)

Висновком експерта №024/19 від 18.06.2019р. ОСОБА_5 встановлено, що площа в квартирі АДРЕСА_1 без врахування самочинно збудованих будівель і споруд, що відповідає 1/3 частці, яка належала у відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 19.11.1998 ОСОБА_4 становить 19, 27 кв.м. ( а.с. 48-54)

Ч.1 ст. 316 ЦК України встановлено, що - правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Ч.1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів.

Ч.1 ст.392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності.

Ч. 1 ст. 1261 ЦК України встановлено, що першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняті спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спад шини та згідно із ч. 3 ст. 125 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця прав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

З роз`яснень в Постанові Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження.

Отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

В позові позивач просив суд судові втирати залишити за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41 Конституції України, ст.ст.316, 317, 319, 321, 368, 392, 1216, 1218, 1261, 1297, 1299, ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 259, 260, 263, 265, ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право на спадкування за заповітом 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , що складається : з кімнати 1-5 площею 16, 6 кв. м., 25 23/25 ( двадцять п`ять цілих, двадцять три двадцять п`ятих частки) частки кухні 1-4 площею 2, 67 кв. м. залишивши кухню у спільній частковій власності.

Судовий збір залишити за позивачем

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_6 ;

Відповідачі:

ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 АДРЕСА_6 ;

ОСОБА_3 РНОКПП: НОМЕР_3 АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення виготовлено 20.11.2019р.

Суддя: