Постанова

Іменем України

06 березня 2019 року

м. Київ

справа № 226/1366/16-ц

провадження № 61-27170св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В.І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Донецької області від 11 квітня 2017 року в складі колегії суддів: Біляєвої О. М., Кішкіної І. В., Папоян В.В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (далі - ОКП «Донецьктеплокомуненерго») про компенсацію моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог указувала, що вона є споживачем теплової енергії постачання якої в її квартиру здійснює відповідач.

Судовим наказом Димитровського міського суду Донецької області від 01 вересня 2015 року з неї на користь відповідача за теплопостачання стягнуто 4 973,74 грн, 371,26 грн як три проценти річних та 2547,78 грн інфляційних втрат.

На виконання цього наказу з її пенсії було утримано 437,81 грн заборгованості за теплопостачання, 44,76 грн погашення виконавчого збору, 6,64 грн судових витрат, 2,70 грн за проведення виконавчих дій.

Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 16 травня 2016 року судовий наказ скасовано.

У зв'язку зі скасування судового наказу відповідач добровільно не погоджується повернути їй кошти, у зв'язку з чим просила стягнути з відповідача 491,91 грн.

Посилаючись на те, що зловживаючи своїм правом на звернення до суду, відповідач з 2009 року неодноразово звертався до неї із позовами про стягнення заборгованості за теплову енергію, яка насправді була відсутня, і вона була змушена витрачати час на дорогу до суду та в судових засіданнях доводити відсутність такої заборгованості, що призвело до порушення звичайного ритму та способу життя та вимагало додаткових зусиль для відновлення порушених прав, на підставі статей 23, 1167 ЦК України просила стягнути з відповідача 3000 грн компенсації моральної шкоди.

Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 09 березня 2017 року за заявою позивача позовні вимоги про стягнення 491,91 грн залишено без розгляду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Димитровського районного суду Донецької області від 09 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що правовідносини сторін виникли з договору про постачання теплоенергії, норми статті 1167 ЦК України не поширюються на спірні правовідносини, тому підстави для компенсації моральної шкоди відсутні.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 11 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що між сторонами склались договірні правовідносини щодо постачання теплової енергії, умовами договору компенсація моральної шкоди не передбачена, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2017року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Надходження касаційної скарги

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту першого Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

18 травня 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що внаслідок незаконного звернення відповідача до суду та незаконного стягнення з позивача неіснуючої заборгованості позивачу спричинена моральна шкода, яка підлягає стягненню з відповідача.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

14 листопада 2017 рокувід ОКП «Донецьктеплокомуненерго» до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу, які мотивовані тим, що рішення суду першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому касаційна скарга підлягає відхиленню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що позивач є споживачем послуг з теплопостачання, які їй надає відповідач.

Наказом Димитровського міського суду Донецької області від 01 вересня 2015 року з ОСОБА_4 на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» за період з 01 березня 2011 року до 01 серпня 2015 року стягнуто 4 973,74 грн заборгованості за послуги теплопостачання, 371,26 грн як три проценти річних та 2 547,78 грн інфляційних втрат.

На виконання цього наказу з позивача стягнуто 437,81 грн заборгованості за послуги теплопостачання, 44,76 грн погашення виконавчого збору, 6,64 грн судових витрат, 2,70 грн за проведення виконавчих дій.

Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 16 травня 2016 року судовий наказ скасовано.

У зв'язку зі скасуванням судового наказу відповідач повернув ОСОБА_4 кошти в сумі 455 грн.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норми права

Відповідно до підпункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення правовідносин є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 23 ЦК України підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов'язань у випадках, передбачених договором або законом.

Аналіз положень зазначених норм дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом підставою виникнення зобов'язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов'язання про компенсацію моральної шкоди виникає за наявності таких умов у їх сукупності: моральної шкоди; протиправності поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявності причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою; вини особи, яка завдала моральної шкоди.

Відповідно до статті 611 ЦК України відшкодування моральної шкоди в разі невиконання зобов'язання допускається, якщо такі наслідки передбачені законом або договором.

Ураховуючи те, що правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо постачання відповідачем теплової енергії до квартири позивача - споживача цієї енергії, і учасники цих правовідносин не домовились про компенсацію моральної шкоди, підстави для задоволення позову відсутні.

Такий висновок узгоджується з висновком, який зроблений у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року в справі № 6-49цс12.

Обставини, на які посилається позивач, не є підставами для компенсації моральної шкоди, тому висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову є обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги про те, що внаслідок незаконного звернення відповідача до суду та незаконного стягнення з позивача неіснуючої заборгованості позивачу спричинена моральна шкода, не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді даної справи неправильно застосовані норми матеріального права чи порушені норми процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 09 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 11 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат