Справа № 178/1522/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2019 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Берелет В.В.,

секретаря Кирсань Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Кринички цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пожежі,-

за участю представниці позивачки ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, і її представниця суду пояснила, що позивачка є спадкоємицею за заповітом ОСОБА_4 , власника будинку АДРЕСА_1 . Протягом 2017-2018 років ОСОБА_4 постійно знаходився під наглядом своєї дочки та онуки. Влітку 2017 року до ОСОБА_4 звернулася мешканка с.Весела Долина Криничанського району ОСОБА_5 з проханням, щоб її син відповідач у справі разом із сім`єю проживав у вищевказаному будинку, що належить діду позивачки на праві власності. ОСОБА_5 та її син, посилаючись на тривалі дружні сусідські стосунки, скориставшись його хворобливим станом, запевнивши, що внаслідок проживання відповідача у будинку буде здійснено належний догляд за будинком та прибудинковою територією, вмовили останнього на безоплатне передання в користування відповідачу зазначеного будинку. 07 лютого 2018 року під час перебування відповідача у зазначеному будинку, внаслідок порушення правил пожежної безпеки при експлуатації печей сталася пожежа. Як зазначив сам відповідач у своїх поясненнях «…Він розтопив піч та залишив піддувайло відчиненим, після чого пішов до своєї матері. Коли повернувся та зайшов у будинок, то побачив, що піч загорілася та полум`я перейшло на будинок…». За результатами перевірки причин зазначеної події було складено акт про пожежу від 08 лютого 2018 року комісією у складі головного інспектора Криничанського РСЧУ ДСНС ОСОБА_6 Ю.В., начальника караула МПЧ-2 ОСОБА_7 , начальника СРПП Криничанського ВП Грицай С.Ю., та ОСОБА_2 , причиною пожежі визначено порушення правил пожежної безпеки при експлуатації печей. Відповідно до звіту про причину виникнення пожежі, складений головним інспектором Криничанського РС ГУ ДСНС України ОСОБА_8 встановлено, що ймовірною причиною пожежі є порушення правил пожежної безпеки при експлуатації печей. Тому збільшивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача 50029 грн., втрат, яких вона зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речей, 128 000 грн. моральної шкоди, судові витрати.

Відповідач згідно відзиву просить розглядати справу без його участі та участі його представника, у задоволенні позову просять відмовити.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що позивачка є її дочкою. Сусід ОСОБА_10 та його мати ОСОБА_11 зателефонували ї, щоб дозволили пожити у будинку та доглядати за ним, на що дід дав згоду. Про пожежу дізналися від сусідів, які зателефонували і повідомили, що будинок згорів. Після цього вона зателефонувала матері ОСОБА_2 , яка сказала: «приїжджайте будемо розмовляти про відшкодування шкоди». Дід знайшов експерта, зробили звіт про матеріальний збиток та поїхали до матері ОСОБА_2 в с.Весела Долина, але вона повідомила, що ОСОБА_10 в селі не проживає. Після чого вони поїхали до ОСОБА_2 , показали акт про розмір шкоди, він ознайомився та сказав, що у нього грошей немає і відшкодовувати він нічого не буде.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що в с. ОСОБА_13 Долина у нього є дача, з дідом проживають на одній вулиці. Власник будинку - дід ОСОБА_14 дозволив ОСОБА_2 жити у його будинку безкоштовно, щоб той за ним доглядав. Про пожежу знав, бо бачив як приїхало МНС і з ними розмовляв ОСОБА_2 . Про причину пожежі не знає.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що позивачка є його сестрою. Дід -власник будинку проживав у м.Дніпрі. По телефону дід дозволив ОСОБА_2 проживати в будинку, щоб останній за ним доглядав, кошти за оренду не брали. Про пожежу їх по телефону повідомили сусіди. ОСОБА_2 говорив, що відшкодує завдані збитки. Говорив, що він розпалив піч, потім пішов, щось трапилося і будинок згорів.

Свідок ОСОБА_15 суду показала, що зателефонував ОСОБА_2 і попросився пожити в будинку, на що дід надав йому згоду, щоб він доглядав за будинком. Сусіди зателефонували і сказали, що сталася пожежа; збитки ОСОБА_2 говорив, що відшкодує. Причиною пожежі ОСОБА_2 говорив було те, що в печі не вистачало якоїсь деталі, коли він розпалив її, пішов з будинку, а, повернувшись побачив пожежу.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що власник будинку на усній домовленості дозволив ОСОБА_2 проживати у його будинку, але до нього у будинку проживала інша особа, яка пошкодила піч. Затопивши пічне опалення пішов до матері, повернувшись, будинок згорів. ОСОБА_2 був опитаний в Криничанській ЦРЛ з приводу пожежі. Не заперечував факт, що це з його вини сталося.

Від допиту інших заявлених раніше свідків представниця позивачки відмовилася.

Вислухавши представницю позивачки, свідків, дослідивши та перевіривши матеріали справи суд встановив, що житловий будинок, розташований в с.Весела Долина Криничанського району Дніпропетровської області, на праві свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20 січня 1993 року (а.с.5) належить ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 2017 року до ОСОБА_4 звернулася мешканка с.Весела Долина Криничанського району ОСОБА_5 з проханням, щоб її син ОСОБА_2 разом із сім`єю проживав у вищевказаному будинку, на що ОСОБА_4 погодився. 07 лютого 2018 року під час перебування відповідача у зазначеному будинку, внаслідок порушення правил пожежної безпеки при експлуатації печі сталася пожежа. Згідно висновку від 07 березня 2018 року за зверненням ОСОБА_14 до Криничанського ВП Км ВП ГУНП в Дніпропетровській області розгляд матеріалу завершено, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.7). З висновку від 07 травня 2018 року виданого Криничанським ВП Км ВП ГУНП в Дніпропетровській області вбачається, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.270 КК України (а.с.13). ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.9). Після його смерті, ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Л.Г. (а.с.10-11), однак під час розгляду справи документів щодо права власності на майно, які підтверджували б її право власності на майно після померлого ОСОБА_4 , суду не надано. Позивачка в позовній заяві посилається на акт про пожежу від 08 лютого 2018 року проте, в матеріалах справи він відсутній.

У відповідності до вимог ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Статтею ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Положеннями ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

У ч.3 ст.386 ЦК України зазначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

У відповідності до статті 827 ЦК України за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку.Договір позички будівлі, іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у формі, яка визначена відповідно до статті 793 цього Кодексу.

Згідно ст.793 ЦК УкраїниДоговір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі.

Стаття 1230 ЦК України, яка передбачає спадкування права на відшкодування збитків, моральної шкоди та сплату неустойки має такий перелік: до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях; до спадкоємця переходить право на стягнення неустойки (штрафу, пені) у зв`язку з невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних обов`язків, яка була присуджена судом спадкодавцеві за його життя; до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

Отже, ураховуючи вищевикладене, норми чинного законодавства України, оцінюючі усі докази, які були досліджені судом в ході розгляду даної цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, те, що позивачкою не надано суду належних і достатніх доказів щодо наявності договірних зобов`язань, права власності на майно після померлого ОСОБА_4 , а відтак і права на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди; спричинення саме відповідачем шкоди майну позивачки, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі через їх недоведеність.

Щодо витрат про надання професійної правничої допомоги адвоката, то відповідач зазначає, що такі витрати складають 10000 грн. Просить їх стягнути.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відповідно до вищезазначеного ОСОБА_2 не наданодокументів, які свідчать про оплату витрат:квитанцію до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пожежі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Повний текст судового рішення виготовлено 22 листопада 2019 року.

Суддя: В. В. Берелет

р