Постанова

Іменем України

13 березня 2019 року

м. Київ

справа № 757/11947/15-ц

провадження № 61-23400св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя - доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Укргазпромполіс»,

третя особа - публічне акціонерне товариство «Терра Банк»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року у складі судді Батрин О. В. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2017 року у складі колегії суддів: Слюсар Т. А., Волошиної В. М., Кирилюк Г. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Укргазпромполіс» (далі - ПАТ «СК «Укргазпромполіс»), третя особа - публічне акціонерне товариство «Терра Банк» (далі - ПАТ «Терра Банк») та просив стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 642 526, 45 грн, пеню у розмірі 83 817, 43 грн, 3 % річних у розмірі 59 728, 53 грн, інфляційні втрати у розмірі 569 958, 45 грн, а всього 1 363 030, 86 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 07 лютого 2013 року між позивачем та ПАТ «СК «Укргазпромполіс» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) № С05094, предметом страхування якого є автомобіль Land Rover Range Rover Sport, державний номерний знак НОМЕР_1. Вигодобувачем за вказаним договором виступає третя особа - ПАТ «Терра Банк». Страхова сума за договором складає 946 788 грн.

22 серпня 2013 року відбулося викрадення автомобіля Land Rover Range Rover Sport, державний номерний знак НОМЕР_1.

23 серпня 2013 року позивач звернувся до страхової компанії з письмовим повідомленням про настання страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування. 26 лютого 2014 року відповідачем відмовлено у виплаті страхового відшкодування з підстав надання позивачем неправдивих відомостей про обставини настання страхового випадку.

Вважає таку відмову незаконною, тому просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанції

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідач правомірно відмовив у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з наданням неправдивих відомостей про обставини події, що має ознаки страхової, відповідно до підпункту 21.1.3 договору добровільного страхування.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2017 року ОСОБА_3 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що ним були надані всі документи, передбачені договором добровільного страхування, необхідні для здійснення відповідачем страхового відшкодування. Інформація про страховий випадок, викладена у повідомленні про настання події та заяві про виплату страхового відшкодування, повністю співпадає з інформацією, наданою до органів внутрішніх справ щодо місця, дати та обставин викрадення застрахованого транспортного засобу.

У серпні 2017 року ПАТ СК «Укргазпромполіс» направило заперечення на касаційну скаргу, в яких просило залишити її без задоволення, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2017 року без змін.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України 15 травня 2018 року справу № 757/11947/15-ц передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частина друга статті 400 ЦПК України).

Позиція Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суди встановили, що 07 лютого 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ СК «Укргазпромполіс» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) № С05094, за умовами якого страхова компанія взяла на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов цього договору. Вигодонабувачем за договором є ПАТ «Терра Банк».

В подальшому ПАТ «Терра Банк» відмовилося від права на отримання страхового відшкодування за договором добровільного страхування на користь страхувальника за договором - ОСОБА_3

Умовами договору добровільного страхування наземного транспорту визначено, що право на керування транспортним засобом Land Rover Range Rover Sport, державний номерний знак НОМЕР_1, має будь-яка особа на законних підставах віком від 23 до 65 років зі стажем керування транспортними засобами понад 3 роки.

В ніч з 21 серпня на 22 серпня 2013 року у м. Києві по бул. Лесі Українки, 7-А стався страховий випадок - викрадення автомобіля Land Rover Range Rover Sport, державний номерний знак НОМЕР_1.

23 серпня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до страхової компанії із повідомленням про викрадення автомобіля, належного йому на праві власності, а також із заявою про виплату страхового відшкодування за добровільним страхуванням наземного транспорту.

Судами встановлено, що за фактом викрадення автомобіля здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006772 за заявою ОСОБА_5

У заяві на виплату страхового відшкодування від 23 серпня 2013 року ОСОБА_3 повідомив, що право керування автомобілем має його дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 21 серпня 2013 року автомобіль знаходився у дворі будинку № 7-А по бул. ЛесіУкраїнки у м. Києві, а комплект ключів від нього - у доньки ОСОБА_5 Вранці 22 серпня 2013 року дочка позивача, виявивши, що автомобіль викрадено, повідомила про вказану подію позивача та дорожню патрульну службу.

Позивач зазначав, що заява про викрадення автомобіля подана ним до Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві особисто.

Окрім того, надаючи письмово відповіді страховій компанії з приводу обставин страхового випадку, позивач зазначив, що вказаним автомобілем користувався лише він, та 21 серпня 2013 року близько 21 години особисто припаркував автомобіль по бул. Лесі Українки, 7-А у м. Києві.

Листом від 26 лютого 2014 року ПАТ СК «Укргазпромполіс» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування відповідно до підпункту 21.1.3 договору страхування у зв'язку з наданням ним неправдивих відомостей про факт та обставини настання страхового випадку.

Підпунктом 19.1.2 договору страхування визначено, що відповідач як страховик має право робити запити про відомості, пов'язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також самостійно з'ясовувати обставини та причини страхового випадку.

Для встановлення обставин страхового випадку відповідачем направлено запит до Печерського РУ ГУ МВС в м. Києві щодо з'ясування інформації про особу, яка в день викрадення автомобіля керувала вказаним транспортним засобом, і в який проміжок часу.

Згідно відповіді слідчого слідчого відділу Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві Мацько А. В., у провадженні вказаного слідчого відділу перебуває кримінальне провадження № 0006772, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 серпня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 289 КК України, по факту незаконного заволодіння автомобілем Land Rover Range Rover Sport, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 серпня 2013 року, приблизно о 13 годині, ОСОБА_3 передав у тимчасове користування автомобіль Land Rover Range Rover Sport, державний номерний знак НОМЕР_1, своїй дочці - ОСОБА_5, яка користувалася автомобілем протягом дня. У вечірній час ОСОБА_5 залишила вказаний автомобіль біля будинку № 7-А по бул. Лесі України в м. Києві. Наступного дня, 22 серпня 2013 року об 11 годині, ОСОБА_5 виявила відсутність зазначеного автомобіля, про що засобами телефонного зв'язку повідомила органи міліції та батька.

Звернення ОСОБА_5 до органів міліції із заявою про незаконне заволодіння невстановленою особою автомобілем Land Rover Range Rover Sport, державний номерний знак НОМЕР_1, підтверджується довідкою слідчого слідчого відділу Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві про прийняття і реєстрацію заяви від 26 серпня 2013 року № 54/6772.

Відповідно до підпункту 22.2.7 договору страхування, при настанні страхового випадку по ризику «незаконне заволодіння» додатково до документів, зазначених у підпункті 22.2.1 цього договору, надаються такі документи: довідка органів МВС про факт звернення страхувальника щодо зникнення (незаконного заволодіння) транспортного засобу із зазначенням дати, часу, місця та обставин, номеру журналу реєстрації злочинів, пригод та заяв, за яким зареєстровано заяву (звернення), та інформацію про вилучення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та комплекту ключів. У разі порушення кримінальної справи - завірена копія постанови органів МВС про порушення та призупинення або закриття кримінальної справи; копія процесуального рішення органів МВС, прийнятого по факту незаконного заволодіння транспортним засобом.

Судами встановлено, що позивач у порушення підпункту 22.2.7 договору особисто не звертався до органів МВС із заявою про незаконне заволодіння невстановленими особами автомобілем.

Підпунктом 6.1. пункту 6 договору страхування передбачено, що дія договору добровільного страхування поширюється на особу віком від 23 до 65 років включно та зі стажем керування транспортними засобами понад 3 роки.

Страховий випадок відбувся під час перебування транспортного засобу в користуванні доньки позивача - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, стаж керування транспортними засобами якої на день події становить 2 роки 9 місяців, а вік - 21 рік.

Таким чином, дія вказаного договору не поширюється на доньку позивача - ОСОБА_5, яка користувалась автомобілем на момент настання страхового випадку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку. Аналогічне положення міститься у статті 26 Закону України «Про страхування».

Підпунктом 21.1.3 договору страхування також передбачено, що відповідач має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо позивач (вигодонабувач) повідомив позивачу свідомо неправдиві відомості про предмет страхування або про факт настання страхового випадку.

Оскільки позивачем було надано свідомо неправдиву інформацію про обставини настання страхового випадку, особисто не повідомлено органи МВС про зникнення транспортного засобу, а на момент настання страхового випадку автомобіль перебував у користуванні доньки позивача, що встановлено досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006772, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв'язку з правомірною відмовою відповідача у виплаті страхового відшкодування внаслідок порушення позивачем умов договору страхування.

Крім того, судами встановлено, що застрахований автомобіль Land Rover Range Rover Sport був виявлений та вилучений працівниками поліції 02 липня 2016 року за адресою: м. Київ (Бортничі), 1-й провулок Садовий, будинок № 11, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу передане на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги ОСОБА_3 та залишення без змін рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2017 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

СуддіН. О. Антоненко В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. П. Курило