пр. № 2-з/759/13/19
ун. № 759/1541/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Ковтун М.В.,

розглянувши заяву заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову від 25 січня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва суду з заявою про забезпечення позову до подання позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно померлого ОСОБА_2, а саме: транспортні засоби, земельну ділянку, садовий будинок та корпоративні права в п'яти підприємствах.

В заяві посилається на те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено ряд позик на загальну суму 665 388 дол. США. 14.12.2018 року заявнику від знайомого стало відомо, що у 2017 році ОСОБА_2 помер. Про факт прийняття спадщини йому не відомо. На момент смерті ОСОБА_3 була дружиною ОСОБА_2 Вважає, що існує ймовірність істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду без такого забезпечення.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Архипчук Л.А. підтримав заяву та просив її задовольнити з підстав викладених в ній.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 150 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

При цьому, слід зазначити, що згідно роз'яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, звертаючись до суду з вказаною заявою, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини зазначені ним в заяві, щодо смерті боржника, перебуванні його в шлюбі з ОСОБА_3, факту прийняття спадщини та наявності ризиків невиконання зобов'язання, а заява про забезпечення позову з доданими документами, не дає можливості суду переконатись в наявності спору між сторонами, з'ясувати особу відповідача, визначитись щодо співмірності виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами в майбутньому.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову від 25 січня 2019 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя О.М. Журибеда