Дата документу 14.03.2019
Справа № 501/495/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року Іллічівській міській суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на будинок загальною площею 47,9 кв.м., житловою 27,2 кв.м. та господарчими споруди літ. «Д» котельня, літ. «С» та «З» сараї, літ. «Ж» вбиральня, що розташовані за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, с.Малодолинське, вул. Молодіжна, 1 кв. 3 (а.с.2-4).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить квартира №3 за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, с. Малодолинське, вул. Молодіжна, 1, але він не може розпорядитись належним йому майном, оскільки його цільове призначення не відповідає цільовому призначенню землі, на якій воно знаходиться, через що він вимушений звернутися до суду з цим позовом.

Позивач надав суду письмову заяву, якою просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.25).

Представник відповідача надав заяву (а.с.23), в якій проти позову не заперечував та просив розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири №3, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, с.Малодолинське, вул. Молодіжна, буд.1, що підтверджується договором дарування серії ВАС № 513079 від 21.12.2002 року (а.с.7).

Позивач також є власником земельної ділянки площею 0,0278 га, яка має кадастровий номер: :05:010:0027, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та яка розташована за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, с.Малодолинське, вул. Молодіжна, буд. 1, кв. 3, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 108868 (а.с.10-11).

З позову вбачається, що позивач має намір розпорядитись належним йому на праві власності вказаним вище нерухомим майном, але при ознайомленні органів нотаріату з вказаними правовстановлюючими документами, з посиланням на п.п.1.7, п.1 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, йому у цьому було надано усну відмову, яка була мотивована тим, що при відчуженні квартири, яка розташована на земельній ділянці з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» обєкт нерухомості повинен відповідати такому цільовому призначенню, відповідно, з таким цільовим призначенням землі можливо здійснити відчуження лише обєкт нерухомості житловий будинок.

Згідно з п.п.1.7, п.1 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зазначається, що якщо з поданих нотаріусу документів випливає, що житловий будинок, будівля, споруда тощо збудовані (або будуються) на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, нотаріус відмовляє в посвідченні договору відчуження житлового будинку та іншого нерухомого майна.

У відповідності до п.«а» ч.1 ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобовязані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням.

Таким чином, для того щоб отримати змогу по здійсненню відчуження вказаних обєктів нерухомості необхідно привести вказані обєкти у відповідність до зазначених положень Цивільного Кодексу України та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Отже, розпорядитись належними на праві власності майном позивач не має змоги, через що вимушений звернутись до суду.

Так, згідно висновку від 08.02.2019 року №7 при зіставленні обємно-планувальних та конструктивних рішень з положеннями чинної нормативно-технічної документації, які предявляються до житлових будинків (а.с.8) встановлено, що квартира №3, яка розташована за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, с.Малодолинське, вулиця Молодіжна, 1, відповідає наступним вимогам:

-за розміром площ житлових кімнат п.2.24 ДБН В. 2.2-15-2005 «Житлові будинки»;

-по ширині приміщень житлових кімнат «п. 3.1.1.6 «Методичних вказівок по здійсненню державного санітарного нагляду за пристроєм і утримання житлових будинків»;

-по висоті приміщень п.2.9 ДБН В. 2.2-15-2005 «Житлові будинки»;

-за складом приміщень - п.2.22 ДБН В. 2.2-15-2005 «Житлові будинки»;

-за наявності природного освітлення і провітрюваних житлових кімнат та кухні п.п.3.4, 3.6 ДБН В. 2.2-15-2005 «Житлові будинки»;

-за наявністю інженерного обладнання п.п.5.13, 5.23, 5.38 ДБН В. 2.2-15-2005 «Житлові будинки»;

-за лінійними розмірами дверних прорізів п.5.27 ДБН В. 1.1-7-2002;

-по несучій здатності СниП 3.03.01-87 «Несучі та огороджувальні конструкції».

В результаті проведення натурного обстеження встановлено, що квартира загальною площею 47,9 кв.м., житловою 27,2 кв.м. та господарчими спорудами: літ. «Д» котельня, літ. «С» та «З» сараї, літ. «Ж» вбиральня, що розташовані за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, с. Малодолинське, вул. Молодіжна, 1 кв. 3, фактично є житловим будинком з господарчими спорудами.

Таким чином згідно вказаного висновку квартира АДРЕСА_1, м.Чорноморська, Одеської області по своїм характеристикам фактично є житловим будинком.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.41 Конституції України, ст.ст.317, 319, 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 2 ст.383 ЦК України передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч.1 ст.8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Судовий захист цивільних прав та інтересів шляхом визнання відповідного права гарантується ст.16 ЦК України.

До вказаних правовідносин слід застосувати норми п.172.1 Податкового кодексу України а саме: дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) не частіше одного разу протягом звітного податкового року житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати, садового (дачного) будинку (включаючи земельну ділянку, на якій розташовані такі об'єкти, а також господарсько-побутові споруди та будівлі, розташовані на такій земельній ділянці), а також земельної ділянки, що не перевищує норми безоплатної передачі, визначеної статтею 121 Земельного кодексу України залежно від її призначення, та за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковується.

Вказані положення ПК України в даному випадку слід застосувати, оскільки позивач володів вказаними обєктом нерухомості з 21.12.2002 року (договір дарування серії ВАС № 513079 від 21.12.2002 року). З моменту набуття права власності з 21.12.2002 року та по день звернення до суду з даним позовом квартира № 3, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, с.Малодолинське, вул. Молодіжна, буд.1, знаходилась виключно у власності позивача, своєї технічної характеристики за вказаний час не змінила та на підставі рішення суду не змінить, таким чином таке майно у власності вказаної особи перебуває понад три роки.

Враховуючи те, що кв.3, яка розташована за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, с.Малодолинське, вул. Молодіжна, 1, відповідає наступним вимогам: п.2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки»; п. 3.1.1.6 «Методичних вказівок по здійсненню державного санітарного нагляду за пристроєм і утримання житлових будинків»; п. 2.9 ДБН В. 2.2-15-2005 «Житлові будинки»; п. 2.22 ДБН В. 2.2-15-2005 «Житлові будинки»; п.п.3.4, 3.6 ДБН В. 2.2-15-2005 «Житлові будинки»; п.п.5.13, 5.23, 5.38 ДБН В. 2.2-15-2005 «Житлові будинки»; п. 5.27 ДБН В. 1.1-7-2002; СниП 3.03.01-87 «Несучі та огороджувальні конструкції» та фактично є житловим будинком з господарчими спорудами, що підтверджується висновком від 08.02.2019 року №7, то суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на житловий будинок, загальною площею 47,9 кв.м., житловою 27,2 кв.м. та господарчими спорудами: літ. «Д» котельня, літ. «С» та «З» сараї, літ. «Ж» вбиральня, що розташовані за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, с.Малодолинське, вул. Молодіжна, 1, кв.3.

Припинити дію договору дарування серії ВАС №513079 від 21.12.2002 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя