Ухвала

19 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 750/3425/19

провадження № 61-20131ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В. розглянув касаційну скаргу Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 червня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 пред`явила позов до Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка, в якому просила стягти з останнього надбавку за особливі умови роботи за період з серпня 2014 року по жовтень 2018 року у загальній сумі 75 178 грн, 1 342,78 грн компенсації втрати частини доходу внаслідок порушення строків виплати цієї надбавки та 7000 грн у відшкодування витрат на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що наказом № 100 вк/ІІ від 21 травня 2014 відповідач з 01 серпня 2014 року необґрунтовано відмінив виплату позивачеві вказаної надбавки, що їй виплачувалася відповідно до постанови Кабміну України від 30 вересня 2009 року № 1073, яку вона отримувала у розмірі 50% посадового окладу.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті надбавки за особливі умови роботи за період з 01 серпня 2014 року по 30 жовтня 2018 року включно в сумі 75 178 грн, 1 342,78 грн у відшкодування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, а всього 76 520 грн 78 коп.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року апеляційну скаргу Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка задоволено частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 червня 2019 року в частині задоволення позовних вимог змінено; позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка на користь ОСОБА_1 невиплачену надбавку за особливі умови роботи в сумі 74 990, 14 грн, 1 342,78 грн у відшкодування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, а всього 76 332,92 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

08 листопада 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 червня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 76 520,78 грн (75 178 грн + 1 342,78 грн), яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00 грн * 100 = 192 100 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено передбачених законом підстав для перегляду оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу retione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Ураховуючи наведене, оскільки Національний університет «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Разом з тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 червня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка про стягнення коштів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко