КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/5944/2019
У Х В А Л А

15 березня 2019 року місто Київ

справа № 754/7241/18

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 07 лютого 2019 року, ухвалене під головуванням судді Панченко О.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина та додаткових витрат на утримання повнолітнього сина, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 07 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на повнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 26955,55 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Частково не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 06 березня 2019 року подала апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

судом не вирішено питання про судові витрати;

суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу;

Аналіз даної статті вказує на те, що рішення суду щодо його змісту має відповідати вимогам, які передбачені ст.265 ЦПК України, бути повним та вичерпним, але при його ухваленні можуть мати місце помилки, які стосуються його неповноти, і у випадках, передбачених цією нормою, суд повинен усунути недоліки рішення суду шляхом ухвалення додаткового рішення.

Статтею 264 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 у червні 2018 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій просила:

стягнути з відповідача на її користь аліменти (матеріальну допомогу) на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, який продовжує навчання на денній формі навчання у вищому навчальному закладі, щомісяця у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн., починаючи з моменту досягнення ним повноліття та до досягнення двадцятитрьохрічного віку;

стягнути з відповідача на її користь кошти для покриття половини витрат від зальної вартості навчання повнолітньої дитини у вищому навчальному закладі в розмірі 90000 грн. згідно договору про надання освітніх послуг з моменту винесення судового рішення не пізніше закінчення поточного навчального року;

стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання повнолітнього сина, що викликані особливими обставинами, щомісяця у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн., починаючи з моменту досягнення нимповноліття та до досягнення двадцятитрьохрічного віку.

Протягом розгляду справи у суді першої інстанції позивач ОСОБА_2 заяв про зміну або уточнення позовних вимог не подавала.

06 червня 2018 року Деснянським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони у суді першої інстанції надавали пояснення з приводу як позовних вимог про стягнення аліментів на повнолітнього сина, так і з приводу стягнення додаткових витрат на утримання повнолітнього сина.

При цьому, у вступній частині рішення суд зазначив про розгляд вимог позивача щодо стягнення додаткових вимог на дитину.

В описовій частині рішення суд зазначаючи стислий виклад позиції позивача, вказував, що позивач, крім іншого просила стягнути з відповідача на її користь аліменти (матеріальну допомогу) на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, який продовжує навчання на денній формі навчання у вищому навчальному закладі, щомісяця у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн., починаючи з моменту досягнення ним повноліття та до досягнення двадцятитрьохрічного віку.

Однак, ні в мотивувальній, ні в резолютивній частинах рішення не містить висновку щодо позовних вимог про стягнення аліментівна повнолітнього сина.

Згідно з п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до ч.3 ст.365 ЦПК України, якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Враховуючи вищевикладене, вважаю необхідним повернути справу до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення у даній справі щодо вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

Керуючись ст.365 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за апеляційною позивача ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 07 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина та додаткових витрат на утримання повнолітнього сина повернути до Деснянського районного суду міста Києва для усунення недоліків протягом одного місяця з дня надходження справи до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: О.В. Борисова