Справа № 2-6353/11
Провадження по справі № 4с/522/201/19
УХВАЛА

12 березня 2019 року

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді - Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання -Фуцур Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до зі скаргою по якій просив наступне:

-Визнати бездіяльність посадових осіб першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області;

-Скасувати постанову першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області від 14.09.2018 року ВП №42851653 в частині накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 у ТВБВ №10015/0559 філії - Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України».

Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що на примусовому виконанні Першого Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження по примусовому виконанні виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ « Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 452 115, 22 грн.. Державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, що міститься на рахунках ПАТ « Державний ощадний банк України». Службою бухгалтерського обліку підприємства на якому працює скаржник у відповідності до постанови ДВС№ В-5/722 від 22.10.2014 року проводиться списання коштів в межах діючого законодавства.

Скаржник, посилаючись на ч.1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист прав заробітної плати від 01.07.1949 року № 95, а саме, що заробітна плата повинна охоронятись від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника та його сім`ї, просить суд скасувати постанову державного виконавця про арешт рахунку, відкритого у ТВБВ № 10015/0559 філії - Одеського обласного управління ПАТ « Державний ощадний банк України».

Заявник до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Представник Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши матеріали скарги, вважає, що скарга не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Постановою від 07 квітня 2014 року Першим Малиновським РВ ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження № 42851653 з виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси про стягнення заборгованості за кредитним договором з мене на користь АТ «Райфазен Банк Аваль» у сумі 452 115,22 грн.

22 жовтня 2014 постановою головного державного виконавця зазначеного вище ДВС Васильєвою С.О. винесено постанову № В-5/722 про відрахування в межах зазначеного виконавчого провадження 20 відсотків з заробітної плати.

14 вересня 2018 року головним Державним виконавцем ДВС Заліпаєвим Ю.В. винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках ПАТ "Державний ощадний банк України".

На виконання наведеної постанови арешт накладено на рахунок НОМЕР_1 , відкритий на моє ім`я у ТВБВ №10015/0559 філії - Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України».

Згідно з заяви про приєднання № 87913416 до Договору комплексного банківського обслуговування та довідки про доходи отримані за місцем роботи вказаний рахунок є- зарплатним.

Службою бухгалтерського обліку підприємства на якому працює ОСОБА_1 у відповідності до постанови ДВС № В-5/722 від 22.10.14 проводиться списання коштів в межах діючого законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що Листом ДВС № 42851653 від 03.12.2018 року заявнику відмовлено у знятті арешту з рахунку.

Наведені вище обставини сталим підставою для звернення до суду із даною скаргою.

Згідно з нормами ЗУ «Про Виконавче провадження», а також наказу МЮУ № 512/5 від 02.04.12 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» в межах відкритого виконавчого при надходженні коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби чи рахунок авансового внеску відповідальна особа повинна невідкладно повідомити начальника органу державної виконавчої служби, від якого боржника чи стягувача надійшли кошти і в якій сумі. Начальник органу державної виконавчої служби на виписці з рахунку Державної казначейської служби України або банку ставить напис "ознайомлений", підпис та дату ознайомлення, виходячи з вищезазначеного тексу ДВС, виходячи з аналізу наведеної норми посадові особи ДВС знали про подвійне та не законне відрахування коштів з моєї заробітної плати та умисно ігнорували норми діючого законодавства України.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що виключає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільного погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно ч.1 ст.2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист прав заробітної плати від 01.07.1949 року №95, ратифікованої Україною 04.08.1961 року, Конвенція застосовується до осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Суд приймає до уваги той факт, що оскаржуваною постановою, в тому числі накладено арешт на рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_1 - № НОМЕР_1 на який йому нараховується заробітна плата, крім того суд також враховає, що на утриманні скаржника знаходиться малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, накладення арешту та в подальшому стягнення заробітної плати, яка зараховується на банківський рахунок з врахуванням вищевказаних вимог чинного законодавства, є неправомірним, з огляду на що суд вважає за необхідне скаргу задовольнити.

Згідно з положеннями ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

ВІдповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З наведеного вище, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

В ухвалі суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги в частині визнання неправомірними та скасуванні розрахунків, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Закону України « Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 12, 13, 447-449, 451 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області,- задовольнити.

Визнати бездіяльність посадових осіб першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Зобов`язати перший Малиновський відділ державної виконавчої служби м. Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області скасувати арешт , накладений постановою від 14.09.2018 року ВП №42851653 на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 у ТВБВ №10015/0559 філії - Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду виготовлено 18.03.2019 року.

Суддя: Абухін Р.Д.

18.03.2019