Головуючий в 1 інстанції Музика О.М.
Доповідач Принцевська В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого суді Принцевської В.П.

суддів Биліни Т.І., Лопатіної М.Ю.

секретар Сидельнікова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представників позивача ОСОБА_1 - адвокатів Дьоміна Олександра Миколайовича та Богославець Михайла Михайловича на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 жовтня 2019 року у цивільній справі № 263/13141/19 за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_4 про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 02 вересня 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_4 , в якій позивач спросить суд стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на її користь суму прямого збитку у розмірі 75126,70 грн. (вартість збитку за пошкоджене авто); стягнути із ОСОБА_4 вартість за проведену експертизу у розмірі 1300 грн., 38 грн. за відправку поштою повідомлення відповідачу, 30000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 06 вересня 2019 року указану позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем не сплачений судовий збір та належним чином не посвідчені копії, які додані до позовної заяви.

26 вересня 2019 року від представника позивача надійшла заява на усунення недоліків, в якій зазначено, що у матеріалах справи міститься постанова слідчого від 07 грудня 2017 року де зазначено, що ОСОБА_1 травмувалася внаслідок дій водія ОСОБА_4 , оскільки останній заподіяна шкода кримінальним правопорушення, тому вона підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_4 про відшкодування збитків повернуто позивачу. Роз`яснено позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З вказаною ухвалою не погодилася позивачка і оскаржила її в апеляційному порядку. Вона посилається на те, що суд не повно з`ясував обставини справи і постановив ухвалу з порушенням вимог процесуального і матеріального Закону. Просила скасувати ухвалу суду і направити справу до суду для продовження розгляду.

В судовому засіданні представники позивачки повністю підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Позивачка до суду не з`явилася, повідомлена про час і місце судового належним чином.

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося з заявою про розгляд справи без присутності їх представника.

Відповідач ОСОБА_4 до суду також не з`явився, повідомлений про час і місце судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивачки, дослідивши матеріали справи, апеляцій ний суд вважає необхідним частково задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір».

В статті 5 ч. 1 п. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Судом правильно вставнолено, що позивачем заявлені дві самостійні вимоги: 1) майнового характеру про стягнення матеріальної шкоди; 2) вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди, об`єднаних в одній позовній заяві. Відповідно, кожна з таких вимог є об`єктом справляння судового збору.

Позивачем не надано доказів на підтвердження його доводів щодо притягнення відповідача ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, тому суд дійшов правильного висновку, що вимоги позивача у даному випадку витікають не із шкоди заподіяної злочином, а в наслідок взаємодії джерела підвищеної небезпеки, а Законом України «Про судовий збір» у цьому випадку не передбачено підстав для звільнення від сплати судового збору.

При цьому суд не звернув увагу на вимоги ст. 5 ч. 1 п. 2 Закону України «Про судовий збір», що позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок ДТП позивачка отримала легкі тілесні ушкодження і тому вона звертається з позовними вимогами про відшкодування їй моральної шкоди, посилаючись на те, що відчуває фізичні страждання, які продовжуються по теперішній час.

Апеляційний суд дійшов висновку, що позивач звільняється від оплати судового збору при зверненні з вимогами про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок ДТП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним частково задовольнити апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 жовтня 2019 року скасувати і направити справу до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області для продовження розгляду в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. В решті частині ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 жовтня 2019 року залишити без змін.

Керуючись ст. 379, ст. 381, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представників позивача ОСОБА_1 - адвокатів Дьоміна Олександра Миколайовича та Богославець Михайла Михайловича задовольнити частко.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 жовтня 2019 року скасувати і направити справу до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області для продовження розгляду в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

В решті частині ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді

Повний текст постанови виготовлено 21 листопада 2019 року.

Суддя