Справа № 452/324/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"11" березня 2019 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Пташинського І.А.

при секретарі Терлецькій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самбір справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив :

ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що 24.05.2018 року в м. Самборі Львівської області померла її мама ОСОБА_2. Після смерті матері відкрилась спадщина на майно за заповітом. Будучи донькою померлої, вона звернувся до Державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй в цьому було відмовлено, так як з представлених ним документів не вбачається, що вона є донькою померлої матері, оскільки вказані розбіжності у написанні її прізвища до одруження « Ліпко Ірина Миколаївна», а померла « Липко Валентина Феодосівна». Встановлення факту, що має юридичне значення їй необхідно для прийняття спадщини після смерті матері.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявилась, але подала до суду заяву, в якій вимоги заяви підтримує повністю, просила слухати справу у її відсутності, просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Самбірської міської ради в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву в якій просив слухати справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви.

Дослідивши докази в справі, суд вважає, що заява підлягає до задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого 27 січня 1972 року пунктом реєстрації актів цивільного стану при 9 управлінні коменданта гарнізона радянських військ на російській мові, «Липко Ирина Николаевна», народилася 5 січня 1970 року, і її мамою записана «Липко Валентина Феодосевна».

Свідоцтвом про смерть засвідчується, що ОСОБА_2 померла 24 травня 2018 року у віці 79 років.

Із заповіту, складеного 24 січня 2012 року відомо, що ОСОБА_2 заповіла усе своє майновсе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті заповіла своїй доньці ОСОБА_3.

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища видно, що ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу 27.01.20121 року змінила своє дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка «Степай»

Із свідоцтва про розірвання шлюбу видно, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано 24 жовтня 2006 року, їй присвоєно прізвище "Степай".

Із свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 30 серпня 2016 року, дружина після реєстрації шлюбу отримала прізвище «Кронжко».

Із будинкової книги видно, що за адресою: м. Самбір ,вул. Купилева 30 «в», кв. 1 була зареєстрована ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка народилась в м. Дрезден, Німеччина, які з 1987 року по день смерті ОСОБА_2 проживали за однією адресою.

Враховуючи встановлені обставини суд вважає, що ОСОБА_2, яка померла 24 травня 2018 року, була мамою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 вАДРЕСА_1.

Встановлення факту родинних відносин має для ОСОБА_1 юридичне значення, так як дозволяє їй прийняти спадщину після смерті матері.

Керуючись ст.ст. 12,13,81, 247, 259, 263, 293, 315, 317,319ЦПК України, суд,

вирішив :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, яка померла 24 травня 2018 року, була матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя