УХВАЛА

13 березня 2019року

м. Київ

справа № 161/335/16-ц

провадження № 61-3202ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником - адвокатом Пасенком Сергієм Анатолійовичем, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 травня 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Луцької міської ради, про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, подана представником - адвокатом Пасенком С. А., на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 травня 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року, яка, зокрема,не була оплачена судовим збором за її подання.

Ухвалою суду касаційної інстанції від 15 лютого 2019 року вказану касаційну скаргу було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, зокрема, доплати судового збору у розмірі 19 847 грн 72 коп.

У березні 2019 року від ОСОБА_1 на виконання вимог вищевказаної ухвали надійшло клопотання на усунення недоліків разом із оригіналом квитанції від 05 лютого 2019 року про сплату заявником судового у розмірі 1 536 грн.

Крім того, у вказаному клопотанні ОСОБА_1, посилається на те, що предметом касаційного оскарження є лише судові рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому судовий збір оплачується як за подання касаційної скарги на рішення суду, ухвалене за результатами розгляду позовної заяви немайнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Вказаний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17.

Позивач, звертаючись з позовом, визначив, що до грошових вимог, які підлягають задоволенню за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, належить сума боргу за кредитним договором у розмірі 661 591 грн 02 коп., у зв'язку з чим розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 19 847 грн 72 коп. (9 923 грн 86 коп.*200 %).

Таким чином, заявник має доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 18 311 грн 72 коп.

Частиною другою статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи викладене, слід продовжити ОСОБА_6 строк для доплати судового збору у розмірі 18 311 грн 72 коп., який визначено в ухвалі суду касаційної інстанції від 15 лютого 2019 року.

Керуючись статтями 127, 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків до 29 квітня 2019 року , але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська