Справа № 509/5675/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бочарова А.І.;

при секретарі Бокач С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018р. до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 у якої вона наголосила, що їй на праві приватної власності належить садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться на належній мені на праві власності земельній ділянці площею 0,0592 га з кадастровим №010010437 за адресою: 67820, Одеська обл., Овідіопольський р-н, Прилиманська сільрада, СОГ «Автомобіліст» №25. У 2007 році вона надала згоду на реєстрацію місця мешкання своєї родички ОСОБА_3 та її чоловіку, відповідачу по справі - ОСОБА_2, які були зареєстровані і деякий час мешкали у належному мені будинку. За рік до розірвання 12.12.2016р. Овідіопольським районним судом шлюбу між подружжям ОСОБА_2, відповідач залишив свою сімю та пішов мешкати у невідомому їй місці. В звязку із скрутним матеріальним становищем та неможливістю утримувати будинок за існуючими житлово-комунальними тарифами позивачка має намір продати будинок, але наявність зареєстрованої особи, яка у цьому будинку не живе, є певною перешкодою для його продажу. З огляду на те, що позивачка більше 3-х років відомостей про фактичне місцезнаходження відповідача не має, а тому вона не може йому запропонувати добровільно знятися з реєстрації, то вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Крім того позивачка просила суд відшкодувати судові витрати повязані зі сплатою судового збору.

У судове засідання позивач та її представник не зявилися, однак подали до суду заяву у якої просили суд позовні вимоги задовільнити, а справу розглянути без їх участі. Крім того, представник позивачки не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, відзив на позов не надав, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, у зв"язку з чим суд ухвалює заочне рішення по справі в порядку ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та надані документи суд ваажає, що позовна заява підлягає задоволенню в звязку з наступним:

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.06.2007р., копії державного ОСОБА_3 про право власності на земельну ділянку, копії членської книжки садовода вбачається, що позивачка є членом СОГ «Автомобіліст» у якому на належній їй на праві власності земельній ділянці №25 площею 0,0592 га з кадастровим №010010437 за адресою: 67820, Одеська обл., Овідіопольський р-н, Прилиманська сільрада, СОГ «Автомобіліст» розташований належний їй на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

15.03.2003р. між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений шлюб, який рішенням Овідіопольського районного суду від 12.12.2016р. був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією рішення судку по справі №509/4131/16.

З довідки СОГ «Автомобіліст» №105 від 22.11.2018р.та відомостей імміграційної служби вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований у належному позивачці будинку, але з 2014р. у ньому не проживає.

За приписами ст.ст. 16, 319, 321 ЦК, власник житла, у разі будь-яких обмежень у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і у випадку коли особа зареєстрована у житловому приміщенні але у ньому не мешкає, має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом подачі позовної заяви про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.

Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважне або тимчасово.

Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або.

За приписами ст. ст. 3, 6, 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» під реєстрацією місця проживання розуміється - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань реєстрації. При зміні місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється повноваження органу реєстрації, особа, яка змінила місце проживання повинна письмово повідомити про це відповідний орган реєстрації протягом семи днів. Таким, кожна особа має зареєструвати своє місце проживання, а у разі зміни цього місця вона повинна у семиденний строк знятися з зареєстрованого місця мешкання.

Про такий порядок вирішення питань щодо зняття осіб з реєстрації вказав і Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.34 Постанови №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014р., а саме - усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, ст.ст. 71, 72, 116, 156ЖК, ст. 405 ЦК України).

Таким чином, для прийняття рішення відповідним органом про зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення судом однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням;про визнання особи безвісно відсутньою або про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть тощо.

Суд погоджується тезою позивачки про те, що відсутність відповідача на протязі більше ніж три роки у її будинку свідчить про порушення ним вимог законодавства щодо реєстрації місця мешкання, а також і про наявність перешкод у її вільної реалізації права власності на будинок.

ОСОБА_4 України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, то положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

За приписами ст.ст. 71, 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи провадиться в судовому порядку, а тому підставою для зняття з реєстрації місця мешкання відповідача у належному позивачці будинку відповідним органом влади є виключно рішення суду про втрату ним права на користування житлом.

З огляду на вказане суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 29, 405 ЦК України, ст.71, 72 ЖК України, ст.ст. 263,280ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 (і.п.н НОМЕР_1) таким, що втратив право користування жилими приміщеннями у належному ОСОБА_1 будинку, який розташований за адресою: 67820, Одеська обл., Овідіопольський р-н, Прилиманська сільрада, СОГ «Автомобіліст» буд. №25.

Визначити, що рішення, після набрання ним законної сили, є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстрації місця мешкання у будинку по вказаній адресі.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя А.І. Бочаров.