Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/223/19
Номер провадження: 2/511/223/19
13 березня 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Ільяшук А. В.,
секретаря судового засідання Чернецької А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 66 881,14 грн.
У лютому 2019 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» ( надалі Банк) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором про споживчий кредит № 230/0358 від 30.05.2018 року в розмірі 66 881,14 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що згідно укладеного договору № 230/0358 від 30.05.2018 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 60 000,00 грн., строком на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 29 травня 2023 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56% річних, з погашенням кредиту згідно умов кредитного договору. У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом відповідач належним чином не виконав, в звязку з чим у відповідача ОСОБА_1 перед банком станом на 28.12.2018 року виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 66 881,14 грн., яка складається з наступного: суми простроченої заборгованості по кредиту 57 999,90 грн.; суми прострочених процентів за користування кредитом 7 296,89 грн.; пені 1 242,01 грн.; суми втрат від інфляції на суму простроченого кредиту 70,00 грн.; суми втрат інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 162,76 грн.; 3% річних на суму простроченого кредиту 35,19 грн.; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 74,39 грн. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Ухвалою судді від 14 лютого 2019 року відкрито провадження у справі призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивача не зявився, в позовних вимогах просив суд, справу розглянути в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. (а.с.3 зворотна сторона)
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до повернутого поштового повідомлення відповідач за зазначеною адресою не проживає, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток. ( а.с.29)
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон ЕліментаріяСандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 1054 ч. 1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що згідно до укладеного договору №230/0358 від 30.05.2018 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 60 000,00 грн., строком на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 29 травня 2023 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56% річних, з погашенням кредиту згідно умов кредитного договору. (а.с.4-8).
Згідно п. 2.4.1 договору за користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 (пятдесят шість) процентів річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою.
Відповідно до п. 3.3.3 договору, позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1 000,00 гривень та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 01 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з червня 2018 року.
Відповідно п.п. 4.3.1-4.3.2 договору передбачено, що позичальник зобов'язаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов'язання. У строки, обумовлені Договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за цим Договором.
Згідно п. 8.3. договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування Кредитом, комісійної винагороди, позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми прострочення платежу.
Банк свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.
Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України.
Статтею 530 ч. 1 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ч.2ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 1049 ч. 1 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.
Також відповідно п. 4.2.2. договору банк при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами, більш ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку.
Відповідач ОСОБА_1 не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином у порушення умов кредитного договору, а також ст.509, 526, 530 ЦК України зобовязання за вказаним договором не виконував.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 28.12.2018 року ОСОБА_1 має заборгованість по кредитному договору в розмірі 66 881,14 грн., яка складається з наступного: суми простроченої заборгованості по кредиту 57 999,90 грн.; суми прострочених процентів за користування кредитом 7 296,89 грн.; пені 1 242,01 грн.; суми втрат від інфляції на суму простроченого кредиту 70,00 грн.; суми втрат інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 162,76 грн.; 3% річних на суму простроченого кредиту 35,19 грн.; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 74,39 грн. (а.с.18).
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 66 881,14 грн., в межах заявлених позовних вимог.
Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1 921,00грн.
На підставі ст.ст.525,526,530,549,611,625,629,1048-1050,1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,18,19,48,76- 81,95,211, 223, 247,258-259, 263, 265, 280-284 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 66 881,14 грн. задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справив апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуваннямп.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя А. В. Ільяшук