печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при помічнику судді (за дорученням судді) Чепізі Є. І.,

за участі представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року за нововиявленими обставинами за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сікуцький Олександр Анатолійович про визнання недійсним заповіту, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини, за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сікуцький Олександр Анатолійович про визнання недійсними в частині свідоцтв про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2018 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява, для розгляду якої у відповідності до пункту 15 Розділу XIII «Перехідні положення» та ст. 33 ЦПК України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) визначено суддю та передано 13 грудня 2018 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді від 24 грудня 2018 року у справі за заявою відкрито провадження /а. с. 80-81/.

Третя особа у справі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сікуцький О. А. направив засобами поштового зв'язку листа з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, оскільки з'явитися не має можливості через завантаженість у роботі /а. с. 92, 93, 104, 105/.

Позивач 05 лютого 2019 року подав до суду письмові заперечення на заяву відповідача про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами /а. с. 106-117/.

У судовому засіданні представник заявника - відповідача у справі - подану заяву підтримала та просила задовольнити з підстав наведених у ній.

Позивач, який також діє як представник третьої особи, що заявляла самостійні вимоги на предмет спору у справі, ОСОБА_5, та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви та подальшого скасування рішення з переглядом за нововиявленими обставинами, посилаючись на свої доводи, викладені у письмових запереченнях.

Відповідно до частини тринадцятої статті 33 ЦПК України, розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається, якщо справа розглядалася суддею одноособово або у складі колегії суддів. Якщо такий склад суду сформувати неможливо, суддя або колегія суддів для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначається в порядку, встановленому частиною першою цієї статті.

За нормою частини першої статті 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами міститься у частині другій зазначеної статті Кодексу.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сікуцький О. А. про визнання недійсним заповіту, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини, задоволено, а саме визнано недійсним заповіт від імені ОСОБА_7, посвідчений секретарем виконавчого комітету Березанської міської Ради народних депутатів Баришевського району Київської області ОСОБА_8 29 жовтня 1993 року та зареєстрований за № 341, та визнано недійсними видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Вказаним рішенням позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сікуцький О. А. про визнання недійсними в частині свідоцтв про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині - залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 серпня 2017 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін. Тобто судове рішення набрало законної сили 16 серпня 2017 року.

Постановою Верховного Суду від 25 липня 2018 року касаційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 серпня 2017 року відхилено.

В обґрунтування заяви про перегляд рішення суду вказано, що суд постановив рішення, яке ґрунтується виключно на доказах, які надано позивачем у справі, котрий приховав, на переконання заявника, наявність інших досліджень, які проводилися під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0007384, висновки яких суттєво відрізняються від тих, які позивач надав суду.

Так, згідно з висновком експерта № 922/тдд від 23 серпня 2016 року, на який посилається заявник, підпис у графі «підпис» у двох примірниках заповіту від імені ОСОБА_7, посвідченого 29 жовтня 1993 року за реєстровим номером № 341, виконано тією самою особою, що виконано підписи у дев'яти художніх книжках та у графі «принял» у видаткових накладних 61, 70, 82, 103.

Також, згідно з висновком експерта № 15991/15992/16-32/1864/17-33 від 09 лютого 2017 року, підписи від імені ОСОБА_7 у рядку «підпис» у двох примірниках заповіту від імені останнього, посвідченого 29 жовтня 1993 року за реєстровим номером № 341, у графі «принял» у видаткових накладних та на останньому вкладному аркуші у книгах виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовкою та використання технічних засобів, проте встановити чи виконані підписи від імені ОСОБА_7, що містяться: у рядку «підпис» у двох примірниках заповіту від імені ОСОБА_3, на ім'я ОСОБА_1, від 29 жовтня 1993 року, посвідченого секретарем виконкому Березанської міської ради народних депутатів Баришевського району, Київської області ОСОБА_8 та реєстрованого в реєстрі за номером № 341, ОСОБА_7 або іншою особою не виявились можливим з причин недостатньої кількості досліджуваних матеріалів, як і встановити чи виконані підписи від імені ОСОБА_7, що містить в графі «принял» у видатковій накладній № 61 від 20 вересня 1993 року, у видатковій накладній № 70 від 15 жовтня 1993 року, у видатковій накладній № 82 від 19 листопада 1993 року, у видатковій накладній № 103 від 20 грудня 1993 року, на останньому вкладному аркуші у книгах: «Владимир Маяковский собрание сочинений в шести томах» виданих різними редакціями, тією самою особою, яка виконала підписи від імені ОСОБА_3, що містяться у рядку «підпис» у двох примірниках заповіту від імені ОСОБА_3, на ім'я ОСОБА_1, від 29 жовтня 1993 року, посвідченого секретарем виконкому Березанської міської ради народних депутатів Баришевського району, Київської області ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за номером № 341, не виявились можливим з причин недостатньої кількості досліджуваних матеріалів.

Разом з тим, згідно з висновком комплексної судово-технічної експертизи документів, за результатами якої складено висновок експерта № 2352/17-34/14432-14439/17-34 від 15 серпня 2017 року, встановлено, що підпис в графі «підпис» у двох примірниках заповіту від імені ОСОБА_3, датованого 29 жовтня 1993 року, виконані кульковою ручкою (ручками), спорядженою пастою чорного кольору; у двох примірниках заповіту від імені ОСОБА_3, датованого 29 жовтня 1993 року, ознак штучного зістарювання документів не виявлено; підписи у графі «підпис» у двох примірниках заповіту, виданого ОСОБА_3 29 жовтня 1993 року, за реєстровим номером № 341 (як вказано у постанові) виконаний в період часу імовірно раніше травня 2009 року. Більш точно встановити період виконання досліджуваних підписів у документах не представляється можливим із причин малої кількості наданих зразків порівняння зі штрихами також рецептури пасти, як і у досліджуваних підписах; виконання підписів у графі «підпис» у двох примірниках заповіту, виданого ОСОБА_3 29 жовтня 1993 року, за реєстровим номером № 341 (як вказано у постанові), у вказану у них дату, тобто 29 жовтня 1993 року, не виключається.

Так, згідно з рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року, відповідно до висновку експерта № 254/тдд від 03 липня 2014 року, за результатом експертного дослідження судовим експертом Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України в м. Києві Мендриною С. В., на який відповідач у своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами послався лише частково, зроблено висновок, що підпис в графі «Підпис» у першому та другому примірнику заповіту № 341 від 29 жовтня 1993 року виконано не ОСОБА_7, а іншою особою, так само як і підпис в графі «Секретар виконкому міської Ради ОСОБА_8» у першому та другому примірнику заповіту № 341 від 29 жовтня 1993 року виконано не ОСОБА_8, а іншою особою /т. І а. с. 27-36/.

Окрім того, за результатами експертного дослідження, проведеного судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Чередниченко О. С., на підставі постанови від 11 листопада 2015 року про призначення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0007384, зроблено висновок, що підписи імені ОСОБА_8, що містяться у рядку «Секретар виконкому міської Ради» у двох примірниках заповіту від імені ОСОБА_7 на ім'я ОСОБА_1 від 29 жовтня 1993 року, виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів; підписи від імені ОСОБА_8, що містяться у рядку «Секретар виконкому міської Ради» у двох примірниках оспорюваного заповіту, виконані не ОСОБА_8, а іншою особою з наслідуванням її підпису /т. ІІІ а. с. 226-242/.

Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним, що зазначено у частині першої ст. 1257 ЦК України.

Таким чином, наведені заявником експертні дослідження не спростовують встановлених судовим розглядом обставин та висновків щодо порушення вимог щодо форми та посвідчення заповіту, як і не доводять того, що заповіт 29 жовтня 1993 року був складений ОСОБА_7.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 423 ЦПК України, докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 33, 423-427, 429 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сікуцький Олександр Анатолійович про визнання недійсним заповіту, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини, за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сікуцький Олександр Анатолійович про визнання недійсними в частині свідоцтв про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова