ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви

14 березня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М., за участю секретаря Омельчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

13.03.2019 року заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, посилаючись на те, що заявник проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з гр. ОСОБА_2 з якою вони проживають однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2015 року. 13.10.2015 року відповідно до договору купівлі-продажу квартири ними за спільні кошти було придбано двокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: м. Фастів, ОСОБА_3 (бувша Червоноармійська), 40 кв. 62. Право власності на вказану квартиру оформлено на цивільну дружину ОСОБА_2, але в договорі купівлі-продажу квартири п. 18 зазначено, що «… цей договір вчиняється за згодою ОСОБА_1, який проживає однією сімєю з Покупцем ОСОБА_2, викладеною в його заяві, справжність підпису на якій засвідчено ОСОБА_4, нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області 13.10.2015 року за реєстровим №2277». Однак як зазначає заявник, на теперішній час вони припинили сімейні стосунки та ведення спільного господарства і вирішили жити окремо, але при вказаних обставинах цивільна дружина не хоче мирним шляхом вирішити майновий спір, тому заявник вважає її дії такими, що порушують його права. У звязку з обставинами, які склалися заявник має намір підготувати та подати до суду позовну заяву про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, про визнання спірної квартири спільним сумісним майном подружжя та визнання права власності на Ѕ частину вищевказаної квартири. На теперішній час заявник побоюється, що його цивільна дружина ОСОБА_2, до вирішення питання в сулі може розпорядитися спірною квартирою на свій розсуд без його відома, тому на теперішній час виникла необхідність застосувати забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру. В заявника є підстави вважати, що дана квартира, що по суті є спільною сумісною власністю, без його згоди може бути відчужено на користь третіх осіб та у разі не вжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Виходячи з викладеного, заявник просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: м. Фастів, вул. Ярослава Мудрого (бувша Червоноармійська), 40 кв. 62 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Суд, дослідивши заяву та надані до неї матеріали, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст.149 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів заяви, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 (бувша Червоноармійська) в м. Фастові Київської області на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13.10.2015 року /а.с.14-16/.

Однак, як вважає заявник, є підстави вважати, що дана квартира, по суті є спільною сумісною власністю та без його згоди може бути відчужена на користь третіх осіб та у разі не вжиття заходів, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відтак, суд вважає, що між сторонами є спір про право власності на належну зареєстровану за ОСОБА_2 квартиру № 62 в житловому будинку №40 по вул. Я.Мудрого в м. Фастові Київської області.

При цьому, доводи заявника, що ОСОБА_2 може розпорядитися спірною квартирою на свій розсуд без його відома дійсно свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки існує ймовірність вчинення дій, направлених на відчуження спірного нерухомого майна.

Відповідно до ч.4 ст.152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник повинен предявити позов протягом десяти днів,

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151-153, 353-354 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Я.Мудрого (бувша Червоноармійська)АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Копію ухвали про забезпечення позову направити заявнику та іншим особам, яких позивач вказує як майбутніх учасників справи, а також державному (приватному) виконавцю - для негайного виконання та вжиття відповідних заходів.

Роз'яснити заявнику (позивачу), що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 4 ст. 152 ЦПК України).

У відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М.Ковалевська