РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4401/18

провадження у справі №2/0285/178/19

12 березня 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3, представник ОСОБА_4,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення вартості безпідставно набутого майна, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь вартість легкового автомобіля DAEWOO Т13110, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, в сумі, визначеній у національній валюті гривні, що еквівалентна 3 600 дол. США за офіційним курсом НБУ станом на день розгляду справи.

В судовому засіданні 12.03.2019 року представник ОСОБА_5 уточнив позовні вимоги та остаточно просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 вартість легкового автомобіля DAEWOO Т13110, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, в розмірі 99 302 грн. згідно звіту про оцінку майна від 21.01.2019 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_5 зазначає, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.02.2018 року їй на праві власності належить автомобіль DAEWOO Т13110, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, який вона успадкувала після смерті батька ОСОБА_6. Батько помер 25.02.2017 року, перебуваючи у цьому автомобілі, який знаходився на подвірї ОСОБА_3 по вул. Лідіївський шлях, 11 у м. Новограді-Волинському. Після смерті батька ОСОБА_3 шляхом вільного доступу заволоділа спірним автомобілем, передати автомобіль позивачу відмовилась, посилаючись на те, що зазначений автомобіль є її спільною з померлим ОСОБА_7 власністю. Відповідач, намагаючись узаконити володіння спірним автомобілем, звернулась до суду із позовом про встановлення факту проживання з померлим ОСОБА_7 однією сімєю без реєстрації шлюбу та визнання автомобіля спільним сумісним майном подружжя. Однак, рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 7.12.2017 року в задоволенні зазначеного позову відмовлено. Крім цього, зазначеним судовим рішенням було встановлено, що спірний автомобіль фактично був придбаний у березні 2014 року батьками позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_2 за суму, еквівалентну 3 600 дол. США, однак договір купівлі-продажу автомобіля було укладено у травні 2016 року. Після смерті батька позивача, автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_3 та на неодноразові звернення позивача, ОСОБА_3 категорично відмовляється повернути спірний автомобіль. Оскільки ОСОБА_3 без правової підстави набула спірний автомобіль, але заперечує перебування вказаного нерухомого майна у неї, позивач на підставі ч. 1 ст. 1212 та ч. 2 ст. 1213 ЦК України просила стягнути вартість безпідставно набутого, яка згідно звіту про оцінку майна від 21.01.2019 року становить 99 302 грн.

18.12.2018 року представник відповідача подала заперечення на позов, у якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що спірний автомобіль вже більше року не знаходиться у ОСОБА_3 Позивачем всупереч вимог статей 12, 81 ЦПК України не надано жодного доказу на підтвердження того, що на момент звернення до суду із вказаним позовом, спірний автомобіль перебуває у відповідача. Крім того, відповідно до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_8 повідомив, що дійсно 8 березня 2014 року за продаж спірного автомобіля він він отримав від ОСОБА_6 та ОСОБА_2 суму коштів в розмірі 45 000 грн.

В судовому засіданні представники позивача просили задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того зазначили, що факт перебування спірного автомобіля у ОСОБА_3 підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000618.

Відповідач та її представник просили відмовити в задоволенні позову, з підстав, викладених у запереченнях на позов. ОСОБА_3 пояснила, що спірний автомобіль вже більше року не знаходиться у неї. Місце перебування спірного автомобіля на сьогоднішній час їй невідоме, куди зник автомобіль вона не знає.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні досліджувались матеріали цивільної справи № 285/3120/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_9 про встановлення факту проживання однієї сімєю без реєстрації шлюбу та визнання автомобіля DAEWOO Т13110, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_6; матеріали кримінального провадження № 0000618 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України; матеріали клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів № 1-кс/0285/474/17.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 7 грудня 1991 року. У період шлюбу у них народилась дочка позивач ОСОБА_9.

Згідно нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_8 підтвердив, що 8 березня 2014 року він отримав від ОСОБА_6 та ОСОБА_2 за проданий автомобіль DAEWOO Т13110, 2003 року випуску, суму коштів, еквівалентну 3 600 дол. США, всього 45 000 грн. Претензій до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з приводу оплати за автомобіль ОСОБА_10 не має.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 травня 2014 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до договору купівлі-продажу автомобіля від 13 травня 2016 року ОСОБА_8 продав, а ОСОБА_6 та ОСОБА_2 купили автомобіль DAEWOO Т13110, 2003 року випуску, № кузова VIN X60T341 за ціною 45 000 грн. (а.с. 36).

25 лютого 2017 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 7 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_9 про встановлення факту проживання однієї сімєю без реєстрації шлюбу та визнання автомобіля DAEWOO Т13110, 2003 року випуску, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відмовлено. Відмовляючи в задоволенні зазначеного позову ОСОБА_3, суд виходив з того, що позивачем не доведено, що остання проживала разом з ОСОБА_7 однією сімєю без реєстрації шлюбу, а спірний автомобіль знаходився у користуванні ОСОБА_6 ще під час його перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 лютого 2018 року позивачу ОСОБА_5 належить на праві власності автомобіль DAEWOO Т13110, 2003 року випуску, після смерті її батька ОСОБА_6 (а.с. 7).

10 березня 2017 року ОСОБА_9 звернулась до Новоград-Волинського ВП ГУНП у Житомирській області із заявою про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, оскільки остання була співмешканкою батька ОСОБА_6, та після його смерті відмовляється повернути ОСОБА_9 належний померлому автомобіль DAEWOO Т13110, 2003 року випуску.

1 квітня 2017 року до ЄРДР внесено відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 від 12 квітня 2017 року, наданих прокурору Новоград-Волинської місцевої прокуратури в межах кримінального провадження, остання пояснила, що із серпня 2015 року вона почала спільно проживати із ОСОБА_7 За час спільного її проживання із ОСОБА_7, вони відповідно до договору купівлі-продажу від 13 травня 2016 року придбали автомобіль DAEWOO Т13110, 2003 року випуску за 45 000 грн. На даний час автомобіль знаходиться за її, ОСОБА_3, місцем проживання, оскільки на її думку, вона являється одноосібним власником спірного автомобіля, оскільки вказане рухоме майно вона та ОСОБА_6 придбали за спільні кошти. На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_3 надала копії документів, зокрема, копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Постановою слідчого Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області від 25 жовтня 2018 року кримінальне провадження, внесене до ЄДРДР 15 квітня 2017 року за № 0000618 закрито у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. Слідчий керувався тим, що після смерті ОСОБА_6, між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 виник цивільно-правовий спір щодо володіння спірним автомобілем, який повинен вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно із статтею 1213 ЦК України набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Аналіз статті 1212 ЦК України вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобовязання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобовязання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Суд, відповідно до положень частини четвертої статті 263 ЦПК України, враховує висновок Верховного Суду щодо застосування положень статті 1212 ЦК України, викладені у постанові від 20 червня 2018 року (справа № 126/2165/16-ц). Так, у вказаній справі суд касаційної інстанції залишив без змін рішення судів попередніх інстанцій щодо часткового задоволення позовних вимог про стягнення вартості безпідставно набутого майна, оскільки відповідач без законних на те підстав набула за рахунок позивача майно, на момент розгляду справи майно повернути неможливо, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість безпідставно набутого майна на час розгляду справи. При цьому, Верховний Суд погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанції про те, що факт безпідставного утримання майна відповідачем, підтверджується його показаннями в межах кримінального провадження.

В судовому засіданні відповідач підтвердила, що спірний автомобіль на момент смерті ОСОБА_6 25 лютого 2017 року знаходився біля її будинковолодіння, однак пояснила, що вже більше року спірний автомобіль у неї не перебуває. Місце перебування автомобіля відповідачу не відомо.

Суд враховує, що відповідач ОСОБА_3 в межах кримінального провадження у своїх письмових поясненнях від 12 квітня 2017 року підтвердила, що спірний автомобіль, після смерті ОСОБА_6, знаходиться за її місцем проживання, оскільки на її думку, вона являється одноосібним власником спірного автомобіля. Також, суд враховує ту обставину, що саме з метою набуття права власності на спірний автомобіль, ОСОБА_3 зверталась до суду з позовом про встановлення факту проживання однієї сімєю без реєстрації шлюбу та визнання спірного автомобіля спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_6, у задоволенні якого судовим рішенням від 7 грудня 2017 року - відмовлено.

Доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_3 передала спірний автомобіль позивачу, або третім особам матеріали справи не містять. Крім того, відповідачем не надано належних доказів, що вона зверталась до правоохоронних органів із письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення по факту крадіжки автомобіля невідомою особою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню вартість безпідставно набутого майна згідно ст. 1212 ЦК України, оскільки в натурі вказане майно відповідач повернути не має можливості.

Визначаючи вартість спірного автомобіля на момент розгляду справи, суд керуючись вимогами ч. 2 ст. 1213 ЦК України, виходить з наступного.

Відповідно до звіту про оцінку майна (автомобіля) від 21 січня 2019 року, проведеного субєктом оціночної діяльності на замовлення позивача, загальна ринкова вартість спірного автомобіля може становити 99 302 грн. (а.с. 43).

Згідно із звіту про оцінку майна (автомобіля) від 26 лютого 2019 року, проведеного субєктом оціночної діяльності на замовлення відповідача, орієнтовна ринкова вартість спірного автомобіля може становити 59 866 грн. (а.с. 64).

Суд критично оцінює звіт про оцінку майна від 21 січня 2019 року, проведеного на замовлення позивача, оскільки для визначення вартості спірного автомобіля субєктом оціночної діяльності для визначення середньої по Україні ціні ідентичного транспортного засобу були взяті для порівняння лише 3 транспортні засоби моделі DAEWOO згідно даних інтернет-сайту www.rst.ua (а.с. 46 зворот).

Суд також критично оцінує звіт про оцінку майна від 26 лютого 2019 року, проведеного на замовлення відповідача, оскільки за основу визначення ринкової вартості автомобіля субєктом оціночної діяльності були взяті дані про аварійні пошкодження автомобіля лише зі слів відповідача, а саме: аварійні пошкодження лівих передніх та задніх крил і дверей; підтікання паливного баку; виведений з ладу замок закривання дверей; корозійні пошкодження панелі підлоги кузова, дверей, щитка, боковини кузова, арок боковини, порогів; забруднення, пошкодження обшивки салону (а.с. 71). В судовому засіданні відповідач не надав доказів на підтвердження наявності вказаних пошкоджень автомобіля.

Як вбачається із двох звітів, вони проведені субєктами оціночної діяльності на основі порівняльного методу, виходячи із вартості автомобілів даної моделі та року випуску транспортного засобу на підставі даних, отриманих з інтернет-сайту www.rst.ua.

Згідно даних інтернет-сайту www.rst.ua середньоарифметична вартість автомобіля DAEWOO, 2003 року випуску, станом на день розгляду справи, складає

74 062, 50 коп., а тому суд приходить до висновку, що саме вказана сума підлягає стягненню з відповідача, як вартість безпідставно набутого майна.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) вартість легкового автомобіля «DAEWOO» Т13110, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в розмірі 74 062 (сімдесят чотири тисячі шістдесят дві) гривні 50 копійок та судові витрати в розмірі 740 (сімсот сорок) гривень 62 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 18 березня 2019 року.

Суддя Т.Б. Сташків