КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 755/298/13 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Гончарук В.П.

19 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

судді-доповідача - Саліхова В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Шахової О.В.,

секретаря судового засідання: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ-КРЕДО», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АСТЕР-ФІНАНС», Міністерство юстиції України про заміну стягувача у справі на стадії виконавчого провадження та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив:

замінити первісного стягувача АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника ТОВ «АСТЕР-ФІНАНС» у виконавчому провадженні №44211429 по виконанню виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 25.06.2014 по справі № 755/298/13 про солідарне стягнення з ТОВ «Французький бульвар - Еліт», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь AT «Укрсоцбанк» заборгованості за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 660/007-516 від 17.05.2007 у розмірі 6 639 491,62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 53 069 456,52 грн. та стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 2 770,99 грн. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом;

визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Дніпровського районного суду м. Києва від 25.06.2014 по справі № 755/298/13 про солідарне стягнення з ТОВ «Французький бульвар - Еліт», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь AT «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 660/007-516 від 17.05.2007 у розмірі 6 639 491,62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 53 069 456,52 грн. та стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 2 770,99 грн. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/11613/2019
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2019 року заяву задоволено частково. Замінено стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» його правонаступником ТОВ «ФК «АСТЕР-ФІНАНС» у виконавчому провадженні відкритого на підставі виконавчого листа №755/298/13 виданого Дніпровським районним судом м. Києва за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Французький бульвар - Еліт», ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду. В іншій частині задоволення заяви - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просив скасувати ухвалу суду в частині відмови в задоволенні заяви про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист та в цій частині постановити нову ухвалу про її задоволення.

Посилається на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що між стягувачем ТОВ «ФК «АСТЕР-ФІНАНС» та боржником ОСОБА_2 була укладена угода про прощення боргу, що є підставою для визнання виконавчого листа щодо солідарного стягнення з останнього заборгованості таким, що не підлягає виконанню.

Звертає увагу на те, що з мотивувальної частини постанови Південно-Західного апеляційного суду від 07.05.2019 не вбачається підтвердження боргу ТОВ «Французький бульвар - Еліт» перед АТ «Укрсоцбанк», оскільки останнім звернуто стягнення на предмет іпотеки та нерухоме майно передано третій особі.

В апеляційній скарзі АТ «Укрсоцбанк» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні заяви в повному обсязі. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що АТ «Укрсоцбанк» відступило право вимоги ТОВ «ФК Інвест-Кредо» на залишок заборгованості ТОВ «Французький бульвар - Еліт», не погашеної попереднім прийняттям у власність нерухомого майна, що було предметом іпотеки.

Зазначає, що на даний час в АТ «Укрсоцбанк» залишається, зокрема, але не виключно, право вимоги щодо погашення заборгованості до ТОВ «Французький бульвар - Еліт» та до поручителя ОСОБА_2

Вказує, що суд міг частково змінити стягувача у виконавчому провадженні на різницю між «правом вимоги», що було відступлено новому кредитору та «правом вимоги», що залишається у банку.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 просив ухвалу с3уду першої інстанції в частині визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню скасувати в іншій частині залишити без змін. Зазначив, що скасування постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду рішення суду від 15.09.2014 №916/2909/14 не мало наслідком автоматичного відновлення майнових відносин сторін. АТ «Укрсоцбанк» задовольнив свої вимоги шляхом визнання права власності на іпотечне майно та відчуження його ТОВ «Автостайл».

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , представник АТ «Укрсоцбанк» - Процько І.Я. просив її залишити без задоволення. Вказав, що заявником не було надано доказів того, що перед кредитором відсутні обов`язки повністю чи повністю інших боржників по виконавчому листу.

У судовому засіданні ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_2 підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав наведених в ній та просив останню задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Представник АТ «Укрсоцбанк» - Сосюра О.М. також підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав наведених в ній та просив останню задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленні про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомили.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності інших учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників ОСОБА_2 та АТ «Укрсоцбанк», перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до висновку, що вони не підлягають задоволенню.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що задоволення вимоги ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню може призвести до порушення прав кредитора по виконавчому листу. Суд дійшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_8 саме в частині заміни стягувача.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, враховуючи наступне.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що Дніпровським районним судом м. Києва 07.05.2014 було задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк» та видано виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07 вересня 2012 року за позовною заявою ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Французький бульвар - Еліт», ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та стягнуто солідарно з ТОВ «Французький бульвар - Еліт», ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №660/007-516 від 17.05.2007 у розмірі 6 639 491,62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 53 069 456, 52 грн. Стягнуто з ТОВ «Французький бульвар - Еліт» на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №660/007-516 від 17.05.2007 р. у розмірі 4 494 182,83 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 35 922 003,36 грн. Стягнуто з ТОВ «Французький бульвар - Еліт» на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 2 770,99 грн. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 2 770,99 грн. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 2 770,99 грн. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.

Вказаний виконавчий лист перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП 44211429.

21 серпня 2018 року було укладено договір факторингу №012-F/18-USB між АТ «Укрсоцбанк» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія Інвест - Кредо», відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених договором факторингу:

Права грошової вимоги за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №660/007-516 від 17.05.2007 укладений між клієнтом та ТОВ «Французький бульвар - Еліт» (Боржник);

Права грошової вимоги за основним договором забезпечені заставою /порукою відповідно до: договору поруки №07-15/599 від 21.05.2007 укладеного між Клієнтом, Боржником та ОСОБА_4 (Поручитель 1);

Договору поруки№07-15/598 від 21.05.2007 укладеного між Клієнтом, Боржником та ОСОБА_2 (Поручитель 2);

Договору застави корпоративних прав від 30.03.2011 року укладеного між Клієтом, ОСОБА_4 (Заставодавець 1) та ОСОБА_9 (Заставодавець 2);

Договору відступлення частки в статутному капіталі товариства під відкладальною умовою від 30.03.2011 укладеного між Клієтом, Заставодевцем 1 та Заставодавцем2.

Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №660/007-516 від 17.05.2007 укладеного між Клієнтом та Боржником (т. 1, а. с.118-121).

21 серпня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» та ТОВ «Фінансова компанія» Астер-Фінанс» було укладено договір факторингу, відповідно до якого до фактора переходять право грошової вимоги до Боржника за основним договором в розмірі та на умовах передбачених цим договором (т. 1, а. с. 114-117).

02 квітня 2019 року між ТОВ «ФК» «Астер-Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено угоду про прощення боргу, як Поручителя щодо зобов`язань Боржника за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №660/007-516 від 17.05.2007 у розмірі 6 639 491, 62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 53 069 456, 52 грн. та витрати пов`язані з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 2 770,99 грн. (т. 1, а. с. 111).

ОСОБА_2 зазначив, що на даний час належним кредитором за Договором про надання не відновлювальної кредитної лінії №660/007-516 від 17.05.2007 є ТОВ «ФК» «Астер-Фінанс» і тому саме відповідне товариство має бути стороною виконавчого провадження №44211429. Вказав, що укладена 02 квітня 2019 року між ТОВ ФК» «Астер-Фінанс» та ОСОБА_2 угода про прощення боргу є підставою для визнання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 25.06.2014 таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а відповідно до ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому.

Згідно з ч. 3 ст. 1079 ЦК України визначено, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналіз наведених норм права дає можливість зробити висновок про те, що відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором та здійснюється без згоди боржника.

Матеріали справи свідчать, що 21 серпня 2018 року було укладено договір факторингу №012-F/18-USB, між АТ «Укрсоцбанк» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія Інвест - Кредо» відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених договором факторингу до останнього перейшло право вимоги за виконавчим листом виданого на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 7 вересня 2012 року за позовною заявою ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Французький бульвар - Еліт», ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та стягнуто солідарно з ТОВ «Французький бульвар - Еліт», ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №660/007-516 від 17.05.2007 у розмірі 6 639 491,62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 53 069 456, 52 грн. Стягнуто з ТОВ «Французький бульвар - Еліт» на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №660/007-516 від 17.05.2007 р. у розмірі 4 494 182,83 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 35 922 003,36 грн. Стягнуто з ТОВ «Французький бульвар - Еліт» на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 2 770,99 грн. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 2 770,99 грн. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 2 770,99 грн. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.

21 серпня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» та ТОВ «Фінансова компанія» Астер-Фінанс» було укладено договір факторингу, відповідно до якого до фактора переходять право грошової вимоги до Боржника за основним договором в розмірі та на умовах передбачених цим договором без будь-яких обмежень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про задоволення заяви щодо заміни сторони виконавчого провадження правильними.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Встановлено, що 02 квітня 2019 року між ТОВ ФК» «Астер-Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено угоду про прощення боргу, як Поручителя щодо зобов`язань Боржника за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №660/007-516 від 17.05.2007 у розмірі 6 639 491, 62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 53 069 456, 52 грн. та витрати пов`язані з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 2 770,99 грн.

Разом з тим, виконавчий лист видано щодо трьох боржників: Товариства з обмеженою відповідальністю «Французький бульвар - Еліт», ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які не залучалися до розгляду цієї справи.

За наведеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що задоволення вимоги ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, може призвести до порушення прав кредитора по виконавчому листу.

Державний виконавець під час здійснення виконавчих дій відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний здійснити всі дії для виконання рішення суду та не позбавлений можливості врахувати угоди про прощення боргу відносно ОСОБА_2 .

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 20.11.2019.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: А.М. Андрієнко

О.В. Шахова