ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1182/18 Номер провадження 22-ц/814/2572/19Головуючий у 1-й інстанції Глущенко Н.М. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Прядкіної О.В., Хіль Л.М.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 31 липня 2019 року у складі судді Глущенко Н.М.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Акціонерне товариство «Полтавагаз» в особі Лохвицького управління експлуатації газорозподільної системи, про належне визначення дольової частки вартості монтажу відрізку газопроводу, збудованого громадянами вул. Вишневої м. Лохвиця, за надання послуги на його використання для газифікації житлового будинку,

в с т а н о в и в:

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Акціонерне товариство «Полтавагаз» в особі Лохвицького управління експлуатації газорозподільної системи, про належне визначення дольової частки вартості монтажу відрізку газопроводу, збудованого громадянами АДРЕСА_3, за надання послуги на його використання для газифікації житлового будинку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Лохвицької міської ради народних депутатів від 18 травня 1993 року № 6 надано дозвіл громадянам АДРЕСА_3 на газифікацію за власні кошти; призначено ОСОБА_2 головою кооперативу; пунктом 3 рішення зобов`язано громадян АДРЕСА_3 після закінчення будівництва передати газову мережу на баланс управління газового господарства безкоштовно.

28 січня 1995 року комісією прийнято газопровід в експлуатацію, проте ОСОБА_2 , ігноруючи рішення міськради № 6 від 18.05.1993 року, газову мережу на баланс управління газового господарства передав в травні 2007 року.

В лютому 2011 року ПАТ «Полтавагаз» в особі Лохвицького управління по експлуатації газового господарства виготовило технічні умови на газифікацію житлового будинку позивача по АДРЕСА_3 , але у наданні послуги щодо газифікації будинку йому було відмовлено.

Посилаючись на Положення про будівництво розподільних газових мереж за рахунок коштів населення Української РСР, що затверджене Міністерством житлово-комунального господарства від 31.12.1987 року, яке втратило чинність 18.03.1993 року, ПАТ «Полтавагаз» затребувало від нього оплати дольової частки вартості монтажу газопроводу.

Виходячи з того, що газопровід було передано управлінню газового господарства безкоштовно, а Положення не є чинним, він відмовився, але надав розписку, що питання дольової частки вартості монтажу газопроводу буде вирішено шляхом компромісу.

В подальшому ПАТ «Полтавагаз» поставило нову вимогу: надати письмову згоду громадян АДРЕСА_3 та підключення його будинку до газопроводу.

На його звернення до голови кооперативу «Вишневий» ОСОБА_2 затребував від нього дольову частку в розмірі 10 000 грн. для надання згоди на підключення до вуличного газопроводу.

Вважає, що дольова частка вартості монтажу газопроводу по АДРЕСА_3 встановлена неналежним чином та не підтверджена жодним фінансовим документом.

Станом на 19 липня 2007 року залишкова вартість газопроводу становить 7 080 грн, друга - 3 800 грн.

Пропозицію позивача про сплату 1 000 грн відповідач відхилив, тому домовленості про встановлення права користування газопроводом не досягнуто.

Посилаючись на викладене, зазначив, що предметом позову є порушення відповідачем його права на визначення ціни продукції, у зв`язку з порушенням права позивача на одержання послуг користування газопроводом відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», а також те, що інші громадяни підключили свої будинки до газопроводу по АДРЕСА_3 безкоштовно, а тому просив суд зобов`язати голову кооперативу громадян вул. Вишневої в м. Лохвиця на підставі даних Лохвицького району газопостачання (балансоутримувач) визначити належним чином (підтвердити документами) дольову частку вартості монтажу участі газопроводу по АДРЕСА_3 та надати суду розрахунки; надати (списочно) дані про кількість абонентів, що користуються газопроводом по АДРЕСА_3 (ПІБ, адреса споживача), повідомити спосіб оплати дольової частки монтажу газопроводу (банк, пошта, відомість); надати дозвіл (згоду) громадян АДРЕСА_3 на приєднання житлового будинку по АДРЕСА_3 (за підписами абонентів вуличного газопроводу).

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 31 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем в позовній заяві не зазначено в чому полягають його порушені права в рамках обраного способу захисту, оскільки у нього відсутні будь-які перешкоди з боку кооперативу «Вишневий» у підключенні будинку позивача до газової мережі за умови сплати, визначених загальними зборами, а не відповідачем, грошових сум.

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 16 вересня 2019 року виправлено описку у вступній частині вказаного рішення, виключено зі складу учасників, які були присутні в судовому засіданні, відповідача « ОСОБА_2 ».

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи скарги ґрунтуються на тому, що суд не перевірив належним чином існування кооперативу «Вишневий», а тому обставини, пов`язані з даним кооперативом не можуть бути підставою для відмови у позові, оскільки він не є учасником цивільних правовідносин. Суд першої інстанції також не застосував положення Закону України «Про захист прав споживачів», де зазначено, що право споживача вважається у будь-якому разі порушеним, якщо ціна продукції визначена неналежним чином, та не зазначив у своєму рішенні чи порушено таке право позивача вимогою про сплату 10 тис. грн. за згоду на приєднання будинку до вуличного газопроводу без надання жодного фінансового документу (рахунків, товарних чеків, відомостей та ін.). Судом не надано оцінку акту від 19.07.2007 р. про приймання-передачу об`єктів газового господарства, згідно якого вартість газопроводу становить 3800 грн., отже, внесок, що затребував відповідач ОСОБА_2 перевищує загальну вартість у три рази, а суд, не дослідивши належним чином вартість монтажу відрізку газопроводу, погодився із затребуваною відповідачем сумою в 10 000 грн.

Також судом не з`ясовано питання щодо права власності на газопровід по АДРЕСА_3 . Суд не дослідив в судовому засіданні акт від 28.01.1995 р. про прийняття газопроводу в експлуатацію, згідно якого газопровід будувало СМУ-24 тр. «УКМ» і ця підрядна організація передає газопровід у відання Лохвицького управління газового господарства, а мешканці вулиці лише оплатили монтаж своїх дворових газопроводів. Апелянт вважає, що право власності на газопровід по АДРЕСА_3 належить ПАТ « Полтавагаз » в особі Лохвицького району газопостачання за набувальною давністю згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України.

Посилаючись на порушення судом основних принципів цивільного судочинства, зокрема, таких, як верховенство права, прозорість і відкритість дослідження наданих суду доказів, недотримання вимог цивільного кодексу України та Закону України «Про захист прав споживачів», просив про задоволення апеляційної скарги.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що рішенням виконавчого комітету Лохвицької міської ради народних депутатів від 21 березня 1995 року позивачу ОСОБА_1 виділено для індивідуального житлового будівництва в безстрокове користування земельну ділянку по АДРЕСА_3 загальною площею 1000 кв.м.

02 лютого 2011 року ПАТ «Полтавагаз» в особі Лохвицького управління по експлуатації газового господарства виготовило технічні умови на газифікацію житлового будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 .

01 серпня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького управління по експлуатації газового господарства ПАТ «Полтавагаз» із заявою про підключення його житлового будинку до вуличного газопроводу, але йому було відмовлено по тій причині, що газопровід побудовано за рахунок коштів кооперативу «Вишневий».

Відповідно до архівного витягу з протоколу засідання виконавчого комітету Лохвицької міської ради народних депутатів від 18 травня 1993 року громадянам АДРЕСА_3 надано дозвіл на газифікацію за власні кошти довжиною 700 м діаметром 89 мм, головою кооперативу призначено ОСОБА_2 та зобов`язано після закінчення будівництва передати газову мережу на баланс управління газового господарства безкоштовно.

28 січня 1995 року газопровід по АДРЕСА_3 введено в експлуатацію.

Згідно з актом приймання-передачі об`єктів газового господарства від 19 липня 2007 року побудований газопровід по АДРЕСА_3 переданий на балансовий облік ПАТ «Полтавагаз» для обслуговування.

Відповідно до договору № 1 від 02 жовтня 2014 року кооператив «Вишневий», як власник, в особі голови кооперативу ОСОБА_2, який діє на підставі Статуту, передав у користування Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» складові Єдиної газотранспортної системи, які безпосередньо приєднані до газових мереж ПАТ «Полтавагаз».

Пунктом 3.4.9 цього договору зобов`язано користувача - ПАТ «Полтавагаз» приєднувати до майна, власником якого є кооператив «Вишневий», об`єкти системи газопостачання третіх осіб виключно за погодженням з власником - кооперативом «Вишневий».

Також встановлено, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21 грудня 2012 року, яким скасовано рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 18 вересня 2012 року у справі № 2/1629/124/12, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Полтавагаз», третя особа - кооператив «Вишневий», про порушення прав споживача на одержання послуг по газифікації житлового будинку та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 17 квітня 2013 року рішення апеляційного суду Полтавської області від 21 грудня 2012 року залишено без змін.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що ділянка газопроводу, до якої бажає підключитися позивач, збудована громадянами вул. Вишневої в м. Лохвиця, які об`єдналися у кооператив «Вишневий», і перебуває у їх спільній власності, а тому ПАТ «Полтавагаз» в особі Лохвицького управління по експлуатації газового господарства обґрунтовано відмовило позивачу в підключенні його домоволодіння до цього газопроводу.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно протоколу № 4 загальних зборів членів кооперативу «Вишневий» від 15 червня 2011 року кооперативом розглянуто усну заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на підключення до вуличного газопроводу, за наслідками розгляду якої постановлено надати дозвіл ОСОБА_1 на підключення до діючого газопроводу при сплаті ним обов`язкової частки, яка становить 10 000 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що на час вирішення спору позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки позивачем не доведено, в чому полягає порушення його прав та інтересів з боку відповідача, а зміст позовних вимог не містить ефективного способу захисту його прав, тому підстави вжиття заходів судового захисту в обраний позивачем спосіб відсутні.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та не вбачає підстав для його скасування, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визнати у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

За принципом диспозитивності цивільного судочинства (стаття 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (частина перша статті 42 ЦПК України).

Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Поняття, види, організаційно-правові форми, порядок створення та припинення юридичних осіб визначено главою 7 підрозділу 2 розділу ІІ Книги першої Цивільного кодексу України.

Згідно статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Залежно від порядку їх створення, юридичні особи поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права.

Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом (стаття 81 ЦК України).

Однією із форм юридичної особи приватного права є кооператив - добровільне об`єднання на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом.

Вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.

До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить у тому числі визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв, а також прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном кооперативу (статті 2, 3, 4, 6, 15, 19 Закону України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року № 1087-IV).

По справі встановлено, що власником об`єкту газового господарства - газопроводу по АДРЕСА_3 є кооператив «Вишневий ». Дана обставина встановлена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та апелянтом по справі не спростована. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду (частина четверта статті 344 ЦК України), тому за відсутності такого рішення доводи апеляційної скарги позивача про належність даного газопроводу ПАТ «Полтавагаз» в особі Лохвицького району газопостачання є безпідставними.

Обраний позивачем спосіб захисту спрямований на забезпечення права на підключення належного йому житлового будинку по АДРЕСА_3 до газотранспортної системи шляхом приєднання до газопроводу по АДРЕСА_3 .

Позов у справі пред`явлено ОСОБА_1 до голови кооперативу ОСОБА_2, який не є належним відповідачем.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про кооперацію» голова кооперативу представляє виконавчий орган та діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом. Тобто, голова кооперативу не є самостійною особою та не наділений правомочностями відповідача, а може лише представляти відповідну юридичну особу, яка до участі в справі позивачем не залучена.

Факту порушення прав ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2 , як фізичної особи, по справі не встановлено та позивачем суду не доведено.

Рішення про визначення обов`язкової частки для надання дозволу ОСОБА_1 на підключення до газопроводу у розмірі 10 тис. грн., що по суті є предметом спору ОСОБА_1 , прийнято на загальних зборах членів кооперативу «Вишневий» (протокол № 4 від 15.06.2011 р.), тому твердження апелянта про порушення його прав споживача відповідачем ОСОБА_2 не відповідають обставинам справи та є безпідставними.

Оскільки позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 не ґрунтуються на фактичних та правових підставах, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні даного позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Встановлено, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційним судом не вбачається.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 31 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: О.В. Прядкіна

Л.М. Хіль