У Х В А Л А

25 листопада 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Фурман О.А., розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів недійсними, --

В С Т А Н О В И В :

В провадження Житомирського районного суду Житомирської області за підсудністю з Богунського районного суду м. Житомира надійшла вказана цивільна справа, разом з якою позивачем подано заяву про забезпечення позову.

Направленою заявою заявник просить суд ухвалити рішення про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, належне відповідачу, а саме: садовий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 220; на земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0022, реєстраційний номер нерухомого майна 220; на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна 101 до вирішення по суті позову.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення.

Проаналізувавши направлену заяву, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову з огляду на наступне.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" зазначив, що "розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам" (пункт 4).

Проаналізувавши зміст заяви, поданої позивачем, суд вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню, оскільки останньою не доведено суду той факт, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Не довів, що вжиття заходів забезпечення позову саме таким шляхом, який зазначено в заяві позивача, не порушить прав, свобод та інтересів його та будь-яких інших осіб, які не є сторонами у справі.

Крім цього, заявником не доведено суду належність до майна, на яке остання просить накласти арешт.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Складення повного тексту ухвали відповідає даті її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Суддя Є.О. Грубіян