Справа №438/275/19
Провадження № 2-о/438/10/2019
У Х В А Л А

18 березня 2019 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши заяву про самовідвід, при вирішенні питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, орган опіки та піклування Бориславської міської ради Львівської області, Бориславський міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області про усиновлення дитини, -

встановив:

14.03.2019 року до Бориславського міського суду Львівської області надійшла цивільна справа за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, орган опіки та піклування Бориславської міської ради Львівської області, Бориславський міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області про усиновлення дитини.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2019 року дану справу передано на розгляд судді Слишу А.Т.

До відкриття провадження у даній справі суддею Слиш А.Т. для усунення сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді заявлено самовідвід.

Самовідвід мотивований тим, що ОСОБА_1 працює у Бориславському міському суді Львівської області на посаді головного спеціаліста з інформаційних технологій, а відтак, перебуває у трудових відносинах з головуючим суддею у справі - головою Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., а тому ці обставини можуть викликати у будь-якого з учасників справи сумнів щодо об'єктивного розгляду справи.

Відповідно до ст.39 ЦПК Україниза наявності підстав, зазначених у ст.36 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Заява про самовідвід судді заявлена до відкриття провадження у справі, а тому відповідає вимогам ст.ст.39, 40 ЦПК України.

Учасники справи про розгляд заяви не повідомлялись.

Відповідно до положень ч.1 ст.40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Пунктом 5 ч.1 ст.36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Виходячи із вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру…». Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у праві «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов'язкові для врахування судами України.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 р. і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З огляду на викладене вище, вважаю, що вказані у заяві про самовідвід обставини не впливають на розгляд справи, але можуть викликати безпідставні скарги, а тому з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді, та з метою запобігання у подальшому будь-яких нарікань на необ'єктивність та упередженість головуючого та звинуваченні у заінтересованості у результаті розгляду справи, приходжу до висновку, що при розгляді даної справи заяву про самовідвід необхідно задовольнити.

Відповідно до ч.5 ст. 40 ЦПК України якщо на час подання заяви про відвід судді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала.

Відповідно до ч.9 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Далі, якщо після задоволення відводів (самовідводів) або за наявності підстав, зазначених устатті 37 цього Кодексу, неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, справа за розпорядженням голови суду передається до іншого суду, визначеного в порядку, встановленому цим Кодексом (ч. 3ст. 41 ЦПК України).

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Передача справи з підстави, передбаченої п.2 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі розпорядження голови суду на розгляд суду, найбільш територіально наближеного суду.

Наразі у Бориславському міському суді Львівської області правосуддя здійснює один суддя та наявні дві вакантні посади, виходячи з цього, неможливо провести повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та утворити новий склад суду, а тому справу слід за розпорядженням голови суду передати на розгляд найбільш територіально наближеного суду (ч.4 ст.31 ЦПК України).

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.31, 36, 39-41, 260 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Самовідвід, заявлений головуючим по справі суддею Слиш А.Т. у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, орган опіки та піклування Бориславської міської ради Львівської області, Бориславський міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області про усиновлення дитини - задовольнити.

Відвести суддю Слиша А.Т. від розгляду цивільної справи за за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, орган опіки та піклування Бориславської міської ради Львівської області, Бориславський міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області про усиновлення дитини.

У зв'язку з неможливістю утворити новий склад суду дану цивільну справу за розпорядженням голови суду передати на розгляд найбільш територіально наближеного суду.

Ухвала в частині вирішення питання про самовідвід не підлягає окремому оскарженню. На ухвалу в частині передачі справи на розгляд іншому суду може бути подана апеляційна скарга протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: А.Т.Слиш