РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/8315/19

Провадження № 2/643/3664/19

29.10.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Єрмак Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , треті особи: Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації та виселення,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції» звернулося в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації та виселення з наданням іншого постійного житлового приміщення з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до ст. 132-2 Житлового кодексу Української РСР від 30.06.1983 року №5464-X.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.10.2008 р. між ВАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № А020217 (Ф2357/10-08), відповідно до якого Позичальником отримано в кредит гроші в сумі 60 600 доларів США, зі сплатою за користування кредитом в розмірі 16,7% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 06.10.2023 р.

В забезпечення зобов`язань по даному кредитному договору був укладений договір іпотеки від 07.10.2008 р. між ВАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в якому предметом іпотеки є нерухоме майно: трикімнатна квартира, загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 43,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з укладенням договору факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги, укладеного між ПАТ "КРЕДОБАНК" та ТОВ "ФК "Приватні інвестиції" 29.11.2011 року, а також у зв`язку з укладенням Договору про відступлення прав за договорами іпотеки, укладеного між ПАТ "КРЕДОБАНК" та ТОВ "ФК "Приватні інвестиції" 16.12.2011 року, до ТОВ "ФК "Приватні інвестиції" перейшли права та обов`язки ПАТ "КРЕДОБАНК" по кредитному договору № А020217 (Ф2357/10-08) від 07.10.2008 р., а також по договору іпотеки від 07.10.2008 р.

Відтак, право вимоги за Кредитним договором та договором іпотеки повністю перейшли до ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції».

Відповідачами було порушено взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором та Договором іпотеки щодо своєчасного та в повному обсязі погашення кредиту з нарахованими процентами за фактичний час його використання.

У зв`язку з цим, 08.11.2018 року ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом набуття права власності на неї та реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності: 28895565)

ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції», задовольнило свої кредиторські вимоги за рахунок предмету іпотеки, а саме - набуло право власності на нерухоме майно, яким є трикімнатна квартира, загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 43,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

19.04.2019 року ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» стало відомо, що у набутому ним у власність житловому приміщенні зареєстровано три особи, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Позивачем було надіслано відповідачам вимогу про звільнення разом з членами сім`ї квартири, однак відповідачі продовжують проживати у зазначеній квартирі і не мають наміру її в добровільному порядку звільняти.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися.

Відповідачами у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову.

Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надав висновок щодо недоцільності виселення неповнолітньої ОСОБА_3 зі спірної квартири.

Представник третьої особи - Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради надав пояснення, в яких просив справу розглядати за їх відсутності.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.10.2008 р. між ВАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № А020217 (Ф2357/10-08), відповідно до якого Позичальником отримано в кредит гроші в сумі 60 600 доларів США, зі сплатою за користування кредитом в розмірі 16,7% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 06.10.2023 р.

В забезпечення зобов`язань по даному кредитному договору був укладений договір іпотеки від 07.10.2008 р. між ВАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , предметом іпотеки є нерухоме майно: трикімнатна квартира, загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 43,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з укладенням договору факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги, укладеного між ПАТ "КРЕДОБАНК" та ТОВ "ФК "Приватні інвестиції" 29.11.2011 року, а також у зв`язку з укладенням Договору про відступлення прав за договорами іпотеки, укладеного між ПАТ "КРЕДОБАНК" та ТОВ "ФК "Приватні інвестиції" 16.12.2011 року, до ТОВ "ФК "Приватні інвестиції" перейшли права та обов`язки ПАТ "КРЕДОБАНК" по кредитному договору № А020217 (Ф2357/10-08) від 07.10.2008 р., а також по договору іпотеки від 07.10.2008 р.

ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції», задовольнило свої кредиторські вимоги за рахунок Предмету іпотеки, а саме, в позасудовому порядку набуло права власності на нерухоме майно, яким є трикімнатна квартира, загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 43,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

02.06.2017 року ТОВ "ФК "Приватні інвестиції» було надіслано відповідачам вимоги про усунення порушень та добровільне виселення, в якій позивач вимагав протягом 30 днів добровільно звільнити всім мешканцям житлове приміщення, яке є предметом іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 43,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору іпотеки від 07.10.2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить 2/3 частини квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданим Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду від 07.10.1993 року за реєстровим №5А-93-28389 та 1/3 частини ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою 12.08.2008 року.

Таким чином, судом встановлено, що квартира, яка є предметом іпотеки, набута не за рахунок коштів, отриманих за кредитним договором.

Відповідно до частини першої та другої статті 40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Таким чином, відповідно до частини другоїстатті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Частина друга статті 109 ЖК УРСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Однак, як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців при зверненні стягнення на жиле приміщення застосовуються як положення статті 40 Закону України "Про іпотеку", так і норма статті 109 ЖК УРСР.

У постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-447цс15 зроблено висновок, що особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), який є предметом іпотеки і придбаний не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, при зверненні стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку одночасно надається інше постійне житло. При цьому, за положенням частини другої статті 109 ЖК УРСР постійне житло вказується в рішенні суду. При виселенні з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту і забезпеченого іпотекою цього житла в судовому порядку, відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення.

Позивач просить виселити відповідачів з наданням іншого постійного житлового приміщення з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до ст. 132-2 Житлового кодексу Української РСР від 30.06.1983 року №5464-X.

Однак, відповідно до ст. 132-1 Житлового кодексу Української РСР, жилі приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються громадянам, які втратили житло внаслідок звернення стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, у порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, судом встановлено відсутність правових підстав для виселення відповідачів з жилого приміщення з наданням житлового приміщення з фондів житла для тимчасового проживання у порядку, передбаченому ст. 132-2 Житлового кодексу Української РСР.

Також, позовні вимоги не містять посилання на конкретне житло, яке повинно бути надано відповідачам, та яке повинно відповідати санітарним та технічним вимогам.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги в частині виселення відповідачів задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та, відповідно, припинення права їх користування, зняття відповідачів з реєстраційного обліку, суд зазначає наступне.

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м.Харкова від 19.04.2019 року, в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Втрата права користування житловим приміщенням регулюється ст.ст. 71,72 Житлового кодексу Української РСР та ст.405 ЦК України, однак, з урахуванням того, що відповідачі мешкають в зазначеній квартирі, дані норми закону не застосовуються до правовідносин, які виникли між сторонами.

Позовні вимоги щодо зняття відповідачів з реєстрації в спірній квартирі є похідними від вимог про втрату права користування, в зв`язку з чим також не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13,76-81,89,141,264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції», , м.Київ, вул.Жамбила Жабаєва, 7.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Третя особа: Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради, , 61003, м.Харків, м-н Конституції, 7.

Третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, , 61002, м.Харків, вул. Чернишевська, 55.

Суддя: Н.В.Єрмак