Справа № 569/3159/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

представника позивача - адвоката Жилінської Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради треті особи, які не заявляють самостійні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до дня відкриття спадщини та визнання спадкоємцем четвертої черги, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом, який 01.04.2019р. уточнено, до Рівненської міської ради треті особи, які не заявляють самостійні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до дня відкриття спадщини та визнання спадкоємцем четвертої черги.

Просив встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Вельбівне Острозького району Рівненської області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією см`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_7 , у зв`язку з чим ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у травні 1976 року його сім`ї в складі: ОСОБА_8 , ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , була надана квартира за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується ордером № 15 від 03.05.1976р.

04 вересня 1984 року був зареєстрований шлюб між його матір`ю ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу .

Він з матір`ю ОСОБА_10 проживали у даній квартирі з дня її отримання, а ОСОБА_7 з часу реєстрації шлюбу.

В подальшому квартира за адресою АДРЕСА_1 була приватизована та видане Свідоцтво про право власності на житло від 17 січня 2000 року про право приватної спільної сумісної власності гр. ОСОБА_10 та членам її сім`ї ОСОБА_7 , ОСОБА_1 .

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5 року Другою Рівненською державною нотаріальною конторою була зареєстрована спадкова справа. Після смерті матері він та її чоловік ОСОБА_11 успадкували по 1/6 частці квартири АДРЕСА_1 . 2/3 частини вказаної квартири лишились у приватній спільній сумісній власності ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , частки поділені не були.

В результаті 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 стали спільною сумісною власністю спадкодавця ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , 1/6 частка - спільною частковою власністю ОСОБА_7 , 1/6 частка - спільною частковою власністю ОСОБА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою № 154725357 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 , але не було одержане свідоцтво про право на спадщину, що пов`язано з тим, що нотаріус відмовився прийняти заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та зареєструвати спадкову справу, з тих підстав, що він не є спадкоємцем за законом четвертої черги. Письмової відмови нотаріус не надала, так як прийняття заяви та реєстрація спадкової справи не є нотаріальною дією.

Юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду так як він та ОСОБА_7 не є кровними родичами та він його не усиновлював.

Він постійно проживав разом із спадкодкодавцем на час відкриття спадщини.

Окрім того, зі спадкодавцем проживав однією сім`єю з 1984 року, тобто з дня його одруження з його матір`ю. Після її смерті продовжували жити однією сім`єю та вважав ОСОБА_12 батьком, а він його - сином, хоча факту усиновлення не було, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права і обов`язки.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Жилінська Т.П. підтримала позов у межах його доводів та просила задовольнити.

Представник відповідача Рівненської міської ради у судове засідання не з`явився повторно. Про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не звертався, відзиву на позов не подав.

Третя особа ОСОБА_3 подав до суду заяву згідно якої просив розглядати справу без його участі, з позовними вимогами погодився та не заперечив проти задоволення їх у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_5 подав до суду заяву згідно якої просив розглядати справу без його участі, з позовними вимогами погодився та не заперечив проти задоволення їх у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_6 подав до суду заяву згідно якої просив розглядати справу без його участі, з позовними вимогами погодився та не заперечив проти задоволення їх у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_4 , подала до суду заяву згідно якої просила розглядати справу без її участі, з позовними вимогами погодилася та не заперечила проти задоволення їх у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_2 , подала до суду заяву згідно якої просила розглядати справу без її участі, з позовними вимогами погодилася та не заперечила проти задоволення їх у повному обсязі.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність представника відповідача та третіх осіб.

Ухвалою суду від 01.04.2019р. у справі відкрите загальне позовне провадження.

У підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі у якості третіх осіб , які не заявляють самостійні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та задоволено клопотання про виклик та допит свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Ухвалою суду від 03.10.2019р. закрите підготовче судове засідання та призначена справа до розгляду по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно ордеру № 15 від 03.05.1976р. сім`я в складі: ОСОБА_8 - основний квартиронаймач, ОСОБА_1 - сина, ОСОБА_16 - сина , була отримана квартира за адресою АДРЕСА_1 .

З оглянутого судом свідоцтва про шлюб вбачається, що 04 вересня 1984 року був укладений шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , актовий запис № 13, зареєстрований у с.Грушвиця Рівненського району Рівненської області. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_17 .

Також судом встановлено, що квартира за адресою АДРЕСА_1 була приватизована та видане Свідоцтво про право власності на житло від 17 січня 2000 року про право приватної спільної сумісної власності гр. ОСОБА_10 та членам її сім`ї ОСОБА_7 , ОСОБА_1 на підставі наказу № 3 від 17.01.2000р., виданого УЖГ виконкому Рівненської міської ради..

З оглянутого судом свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 02.05.2010р. зроблено відповідний актовий запис № 11, зареєстрований Грушвицькою сільською радою Рівненського району Рівненської області.

Після відкриття спадщини 03.11.2010 року Другою Рівненською державною нотаріальною конторою була зареєстрована спадкова справа. Після смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_1 та чоловік ОСОБА_11 успадкували по 1/6 частці квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори Діановою А.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 2-402.

Отже 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 стали спільною сумісною власністю ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , 1/6 частка - спільною частковою власністю ОСОБА_7 , 1/6 частка - спільною частковою власністю ОСОБА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою № 154725357 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З оглянутого судом свідоцтва про смерть вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_18 , про що 01.05.2015р. складено відповідний актовий запис № 12, зареєстрований виконкомом Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Окрім того, судом оглянуто договір власника квартири багатоквартирного будинку про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 25 лютого 2002р. - у якому зазначено, що у квартирі мешкає 3 особи.

Згідно довідок, виданих на ім`я ОСОБА_10 про склад сім`ї, такими, що мешкають та зареєстровані у АДРЕСА_1 від 31.01.2006р. № 539, від 09.01.2007р. № 79 вказані: ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , а у довідці, виданій ОСОБА_1 від 12.05.2015р. № 325 зазначено, що до складу сім`ї , що зареєстровані та мешкають у кв. АДРЕСА_1 вказаний ОСОБА_7 .

У будинковій книзі міститься відмітка про реєстрацію членів сім`ї у квартирі за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 .

З оглянутої судом довідки про причину смерті (до форми № 1 Об/о № 40, видається для поховання) - підтверджується факт, що ОСОБА_1 здійснював поховання вітчима ОСОБА_12

Договір-замовлення № 205 на виготовлення надмогильної споруди від 16 серпня 2018 року - на встановлення надмогильного пам`ятника оформлений на ім`я ОСОБА_19 .

Квитанції до прибуткового касового ордера № 347 від 16.08.2018р. та № 418 від 02.10.2018р. про оплату ОСОБА_19 пам`ятника

Судом оглянуті договір купівлі продажу № РФФТ-10506 від 07.07.2013р. газової плити вартістю 4749 грн., яка була придбана ОСОБА_1 для потреб сім`ї - як доказ витрат на спільні потреби та організацію спільного побуту. Квитанції про оплату комунальних послуг у 2012, 2014 роках підтверджують оплату комунальних послуг по квартирі, де позивач та ОСОБА_20 мешкали спільно.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показала, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_1 . Підтвердила, що покійний ОСОБА_7 був чоловіком ОСОБА_10 , яка є матір`ю ОСОБА_1 ОСОБА_7 відносився до ОСОБА_1 як батько, між ними були хороші відносини. Після смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_7 і ОСОБА_1 продовжили проживати разом як одна сім`я.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показав, що він товаришує з ОСОБА_1 протягом 17 років. Був знайомий зі ОСОБА_7 , якого вважав батьком позивача, виходячи з тих відносин, які були між ними. Йому доводилося бувати у квартирі, де вони проживали, бачив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_1 проживали в одній квартирі, мали спільний побут.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У статті 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Спадкування четвертою чергою спадкоємців за законом - це нормативно визначений перелік спеціальних ознак, які спадкоємець повинен мати на момент відкриття спадщини, та процесуальні особливості набуття ним такого права.

Стаття 1222 Цивільного кодексу України встановлює загальні вимоги до спадкоємців, зокрема, ними можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1258 Цивільного кодексу України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.. 1259 Цивільного кодексу України.

Тобто, вказана норма визначає ознаку спадкування за законом кожною наступною чергою спадкоємців, яка полягає в тому, що такі спадкоємці набувають цього права лише за відсутності спадкоємців кожної попередньої черги; усунення їх від права на спадкування; неприйняття або відмови від прийняття спадщини.

Треті особи, які були спадкоємцями першої, другої та третьої черг фактично не прийняли спадщини, так як не проживали зі спадкоємцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини та не прийняли спадщину у встановлений законом строк.

Згідно зі ст.. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст.. 1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

В розумінні цієї норми, до загальних ознак, яким має відповідати зв`язок між фізичними особами, щоб вони вважалися сім`єю, належать: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом; взаємні права та обов`язки. Із загального правила про обов`язкове спільне проживання членів сім`ї законодавець робить два винятки, зокрема, подружжя вважатиметься сім`єю і тоді, коли чоловік та жінка проживають окремо з поважних причин. Приблизний перелік поважних причин окремого проживання подружжя містить ст.. З Сімейного кодексу України, до яких належать: навчання, робота, лікування, догляд за батьками або дітьми. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді спільно з ними не проживає.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Отже, спадкоємцями четвертої черги спадкування за законом є фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що сукупністю достовірних доказів, встановлених судом, підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , який був чоловіком матері позивача, з 1984 року і до дня смерті останнього, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживали однією сім`єю. Зокрема, є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , зареєстровані та постійно проживали у даній квартирі, спільно несли витрати по веденню господарства, оплату комунальних послуг, ремонт квартири, придбання майна в квартиру, що фактично підтверджує проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Окрім того, судом встановлено, що саме ОСОБА_1 організовував та оплатив обряд поховання ОСОБА_7 , та поніс витрати по придбанню та встановленню пам`ятника.

Фактично ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 , але свідоцтво про право на спадщину не отримав у зв`язку з відмовою нотаріусом прийняти заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та зареєструвати спадкову справу, оскільки позивач не є спадкоємцем за законом четвертої черги. Письмової відмови позивачу не було надано, так як прийняття заяви та реєстрація спадкової справи не є нотаріальною дією. Встановлення юридичного факту необхідно для прийняття спадщини, у інший ніж судовий спосіб встановити даний факт неможливо.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами, підлягають до задоволення та встановлення факту проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця с.Вельбівне Острозького району Рівненської області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_7 , у зв`язку з чим ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги, що не суперечить чинному законодавсту та не порушує прав інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Вельбівне Острозького району Рівненської області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_7 , у зв`язку з чим ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 : проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: Рівненська міська рада, місцезнаходження: 33028 м.Рівне, вул. Соборна, 12-а, КОД .

Третя особа: ОСОБА_2 , проживає: АДРЕСА_6 .

Третя особа: ОСОБА_3 , проживає: АДРЕСА_7 .

Третя особа: ОСОБА_4 , проживає: АДРЕСА_7 .

Третя особа: ОСОБА_5 , проживає: АДРЕСА_8 .

Третя особа: ОСОБА_6 , проживає: АДРЕСА_9 .

Повний текст рішення виготовлено - 22.11.2019р.

Суддя О.В.Панас