ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/1705/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря : Колесник О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Качмара Вячеслава Олександровича на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2019 року, постановлену у складі головуючого судді Токарєвої Н.М. по цивільній справіза позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДСПЕЦСЕРВІС» про розподіл майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про розподіл майна подружжя,

встановив:

20 вересня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДСПЕЦСЕРВІС» про розподіл майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про розподіл майна подружжя.

23.11.2016 року ОСОБА_5 збільшив позовні вимоги і на підставі відсутності у нього волі додатково просив визнати недійсними договори дарування: земельних ділянок від 07.07.2015, укладені в нотаріальній формі між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, реєстрові номери 441, 444, 447, 450, 453, та - договори від 19.02.2016р., укладені у нотаріальній формі між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, реєстрові номери 145, 148, 151, 154; житлового будинку від 19.02.2016, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, а також - визнати недійсним Договір дарування цінних паперів від 14.09.2016р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в нотаріальній формі, реєстровий номер 1445 (а.с. 58-62 т. 1).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.06.2017 року справа № 638/1627/17 була направлена до Харківського районного суду Харківської області для розгляду за підсудністю.

20 листопада 2018 року представником позивача ОСОБА_5, ОСОБА_8, було подано до суду клопотання про призначення по справі судової психіатричної експертизи.

В обґрунтування клопотання вказала те, що позивач у 2015 році страждав на стійкий психічний розлад, а саме біполярний афективний розлад з симптомами манії з психотичною симптоматикою, внаслідок якого не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Влітку та восени 2015 року він дуже погано себе почував через вживання ліків, в нього дуже часто сильно боліла голова, відбувалися запаморочення свідомості, а тому він не усвідомлював, що відбувалося з ним в той період та майже нічого не пам'ятає, а це є підставою для визнання недійсними Договорів дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 та відповідних чотирьох земельних ділянок, укладених 07.07.2015. Також 23.11.2015 позивачем була видана довіреність своєму зятю ОСОБА_9, за якою останнім було відчужено 05.02.2016 за договором купівлі-продажу з ОСОБА_10 (рідною сестрою його дружини - ОСОБА_3) за 130000,00 грн. автомобіль марки MERCEDES-BENZ GL 350 CDI 4 MATIC 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Оскільки, для всебічного, повного та неупередженого вирішення справи, для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, а саме, в області судово-психіатричної експертизи, без яких встановити відповідні обставини неможливо, представник позивача просила призначити по справі судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- чи страждав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, будь-яким психічним розладом в момент здійснення правочинів 07.07.2015 та 23.11.2015?

- чи міг ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в момент здійснення правочинів 07.07.2015 та 23.11.2015 розуміти і усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

Просив доручити проведення експертизи, згідно до ст.ст. 72,103 ЦПК України та відповідно до наказу МОЗ України №722 від 29.06.2017 року до установ в яких проводяться судово-психіатрічні експертизи належить Київський міський центр судово-медичних експертиз (04655, м. Київ, вул. Кирилівська, б.103-А), фахівці якого можуть об'єктивно та кваліфіковано провести відповідне дослідження.

Представником відповідача Качмар В.О., також було подано до суду клопотання про призначення по справі судово-психіатричної експертизи.

В обґрунтування зазначив, що з урахуванням заяви ОСОБА_5 про хронічний психологічний розлад та знаходженні на лікуванні в психіатричній установі, на розгляд експертів слід поставити наступні питання:

- чи страждає ОСОБА_5 на час проведення судово-психіатричної експертизи психічною хворобою, яким-небудь стійким хронічним психіатричним розладом або іншим психічним розладом, який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) ними керувати?

- чи може ОСОБА_5 на час проведення судово-психіатричної експертизи повною мірою розуміти значення своїх дій та керувати ними?

- чи можуть виявлені ознаки хронічного психічного розладу здоров'я ОСОБА_5, а саме біполярний афективний розлад з симптомами манії з психотичною симптоматикою, (F31.2 згідно МКХ-10), через 18 місяців від моменту виникнення такого розладу?

- чи можуть виявлені ознаки хронічного психічного розладу здоров'я ОСОБА_5, а саме біполярний афективний розлад з симптомами манії з психотичною симптоматикою, (F31.2 згідно МКХ-10), через 18 місяців від моменту виникнення такого розладу в амбулаторних умовах?

- чи можуть виявлені ознаки хронічного психічного розладу здоров'я ОСОБА_5, а саме біполярний афективний розлад з симптомами манії з психотичною симптоматикою, (F31.2 згідно МКХ-10), через 18 місяців від моменту виникнення такого розладу саме у конкретні дати, відстань у часі між якими дорівнює від 2 до 4 місяців?

- чи можуть виявлені ознаки хронічного психічного розладу здоров'я ОСОБА_5, а саме біполярний афективний розлад з симптомами манії з психотичною симптоматикою, (F31.2 згідно МКХ-10), через 18 місяців від моменту виникнення такого розладу виключно за даними амбулаторної картки хворого?

- чи можуть виявлені ознаки хронічного психічного розладу здоров'я ОСОБА_5, а саме біполярний афективний розлад з симптомами манії з психотичною симптоматикою, (F31.2 згідно МКХ-10), через 18 місяців від моменту виникнення такого розладу без особистого медичного обстеження пацієнта (ОСОБА_5.)?

- чи свідчить стан здоров'я ОСОБА_5 на дату проведення експертизи про наявність чи відсутність у нього у минулому ознак хронічного психічного розладу, а саме біполярний афективний розлад з симптомами манії з психологічною симптоматикою, (F31.2 згідно МКХ-10)?

У судовому засіданні представник відповідача просив задовольнити клопотання про призначення експертизи, а в задоволенні клопотання представника позивача відмовити, але погодився з поставленими представником позивача питаннями у її клопотанні про призначення експертизи. Заперечуючи проти задоволення клопотання представника позивача посилався на те, що відповідач взагалі не знала, що ОСОБА_5 страждає на будь-які психічні захворювання, не надано доказів, що позивач проживає у м. Київ, оскільки, останній зареєстрований на території Харківського району Харківської області, тому, доцільно призначити проведення експертизи саме в КЗОЗ «Харківська обласна клінічна лікарня № 3».

Представник позивача, ОСОБА_8, в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву, в якій просила клопотання про призначення експертизи задовольнити та розглянути його у її відсутність. Проти задоволення клопотання представника відповідача заперечувала в частині поставлених питань та місця проведення експертизи.

Відповідач ОСОБА_6 та третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДСПЕЦСЕРВІС» до суду не з'явились, про час, день та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2019 року клопотання представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_8, про призначення по справі амбулаторної судової психіатричної експертизи - задоволено.

Клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - Качмар Вячеслава Олександровича, про призначення по справі судової психіатричної експертизи - задоволено частково.

Призначено по цивільній справі № 638/15252/16-ц амбулаторну судово-психіатричну експертизу. Проведення судово-психіатричної експертизи доручено експертам Державної установи «Центр психічного здоров'я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров'я України», розташованої за адресою: 03150, місто Київ, вулиця Анрі Барбюса, будинок 5.

Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_5.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

В апеляційній скарзі адвокат Качмар В.О. просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_8 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а обставини які суд вважав встановленими, не ґрунтуються на наявних у справі доказах. Висновки суду не відповідають обставинам справи, судом допущено порушення положень ч.1, ч.5 ст.263 ЦПК України та положень ч.2 ст.12 ЦПК України у системному зв'язку з положеннями ч.3 ст.103 ЦПК України.

Вказав, що договір оренди квартири у приватної особи від 02 січня 2018 року відповідно до п.4.1 закінчився 02 січня 2019 року, доказів продовження терміну дії договору матеріали справи не містять. Представником позивача не надано будь-яких інших доказів щодо фактичного проживання позивача у м. Києві та наявності у нього членів сім'ї позивача, що у нього народилося два сини. Доказів особистого безпосереднього здійснення позивачем підприємницької діяльності у м. Києві та наявності у м. Києві майна. До клопотання про призначення експертизи цих доказів не додано.

Зазначив, що судом не наведено мотивів відхилення цих доводів представника відповідача, а судове рішення мотивоване тільки на підставі договору про оренди квартири у приватної особи від 02 січня 2018 року. Суд не обґрунтував та не навів мотивів про необхідність доручення проведення експертизи саме експертам Державної установи «Центр психічного здоров'я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров'я України», розташованої за адресом: 03150, місто Київ, вулиця Анрі Барбюса, будинок 5, бо сторонами не було досягнуто згоди щодо обрання саме цієї експертної установи.

Вважає, що експерти Комунального закладу охорони здоров'я Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3 є більш досвідченими в питаннях проведення судово-психіатричних експертиз - з огляду на належність Комунального закладу охорони здоров'я Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3 до «Переліку спеціалізованих судово-психіатричних експертних установ України та психіатричних структурі яких функціонують судово-психіатричні експертні відділення (комісії)» - з 1996 року (згідно Наказу Міністерства охорони здоров'я України «Про удосконалення організації судово- психіатричної експертизи в Україні» № 194 від 05.07.1996р., в той час як запропоновану, представником Відповідача експертну установу включено до Переліку установ, в яких проводяться судово-психіатричні експертизи (Наказ Міністерства охорони здоров'я України «Про організацію служби судово-психіатричної експертизи» № 722 від 29.06.17р.) лише з 19.07.2018 р.

Представник позивача надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні скарги відмовити, оскаржену ухвалу суду залишити без змін.

На обґрунтування послалася на те, що призначена по справі судова психіатрична експертиза перебуває в межах заявленого по справі позову про визнання договорів недійсними з передбачених ст. 225 ЦК України підстав. Оскільки про призначення такої експертизи заявили обидві сторони, відповідно до ст. 105 ЦПК України призначення судової експертизи є обов'язковим. Суд при призначенні судової експертизи у м. Києві врахував, що позивач мешкає у м. Києві, експертна установа є у офіційному переліку установ, в яких проводяться судово-психіатричні експертизи. Той факт, що позивач не мешкає за місцем реєстрації у м. Харкові, підтверджується матеріалами справи - описом арештованого майна у квартирі, в якому зазначено, що квартирою користується ОСОБА_6, а також - договором оренди від 03.01.2019.

Вважає, що доводи скарги є безпідставними, висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають та не містять обґрунтувань незаконності оскарженої ухвали суду.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явилися у судове засідання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 260 ЦПК України зазначено про обов'язковий зміст ухвали суду:

1. Ухвала, що викладається окремим документом, складається з:

1) вступної частини із зазначенням:

а) дати і місця її постановлення;

б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів);

в) імен (найменувань) учасників справи;

2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою;

3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу;

4) резолютивної частини із зазначенням:

а) висновків суду;

б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

2. Ухвала, постановлена відповідно до статей 460, 479 та 487 цього Кодексу, також повинна відповідати вимогам, що містяться у зазначених статтях.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржена ухвала суду в цілому відповідає.

Призначаючи експертизу та зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена експертиза необхідна для встановлення або спростування обставин, на які посилаються учасники процесу, а у суду відсутні спеціальні знання, які необхідні для встановлення таких обставин. Питання, поставлені представником позивача на вирішення експертизи мають істотне значення для справи і для їх вирішення необхідні спеціальні знання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них, не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Вказаним вимогам ст. 103 ЦПК України оскаржена ухвала суду відповідає.

Колегія суддів відхиляє доводи скарги про відсутність доказів, що позивач проживає у м. Києві, оскільки представник позивача під час апеляційного розгляду справи надав копію договору оренди квартири від 03.01.2019р., з якого вбачається, що позивач для свого проживання за адресом: АДРЕСА_1 уклав договір оренди. Той факт, що на день ухвалення судового рішення про призначення судової експертизи попередній договір оренди від 02.01.2018, укладений на рік стосовно вказаної квартири вже припинив свою дію, на висновки суду не вплинув, оскільки внаслідок укладення нового договору оренди позивач довів своє тимчасове місце проживання у м. Києві. При цьому не з вини позивача, який на день звернення до суду із заявою про призначення судової експертизи 20.11.2018, надав копію вказаного договору оренди від 02.01.2018, коли він ще був чинний, заявлене клопотання було розглянуто судом вже після того, коли перший договір оренди припинив свою дію і діяв новий договір оренди.

Суд призначив проведення судової експертизи у експертній установі, яка є у офіційному переліку установ, в яких проводяться судово-психіатричні експертизи, тобто де є кваліфіковані судові експерти. Доводи скарги про те, що суд повинний був призначити проведення судової експертизи іншій експертній установі є необгрунтованими і тому їх слід відхилити.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Питання, на які представник позивача бажає отримати відповідь, мають безпосередній зв'язок з вказаною підставою позову, і на них можна отримати відповідь лише експертним шляхом, призначивши судову експертизу.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з'ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з'ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

Встановлення обставин щодо психічного стану позивача на день укладення спірних правочинів входить у предмет доказування по справі, оскільки ОСОБА_5 у доводах позову про визнання договорів недійсними та щодо фіктивності (удаваності) продажу автомобілів на підставі виданої ним довіреності, стверджує, що у нього не було волі на укладення вказаних правочинів, оскільки він страждав на хронічний психологічний розлад, раніше з цього приводу знаходився на лікуванні.

З урахуванням викладеного, оскільки про призначення судової психіатричної експертизи заявили обидві сторони, відповідно до вказаної норми ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом у даній справі є обов'язковим.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо необхідності врахування усіх запропонованих відповідачем питань, оскільки та частина, яку суд першої інстанції правильно відхилив, має лише довідковий характер. Питання про те, чи свідчить стан здоров'я ОСОБА_5 на дату проведення експертизи про наявність чи відсутність у нього у минулому ознак хронічного психічного розладу, а саме біполярний афективний розлад з симптомами манії з психологічною симптоматикою, (F31.2 згідно МКХ-10), яка має загальний характер, конкретизовано судом відповідно до підстав заявленого позову.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд призначив експертну установу запропоновану представником позивача, а не визначив самостійно, - є безпідставними, оскільки такі дії суду відповідають положенням ч.3 ст.103 ЦПК України, тому колегія суддів їх відхиляє.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах процесуального права і як такі, що висновки суду не спростовують, тому скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду, як таку, що постановлену з дотриманням норм процесуального права - залишити без змін.

В контексті правил ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.367, 368, ст.374, ст.375, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Качмара Вячеслава Олександровича - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 18 березня 2019 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді П.В.Кісь.

О.М.Хорошевський.