Єдиний унікальний номер справи 363/2791/18
Провадження №22-ц/824/1243/2019
У Х В А Л А

14 березня 2019 року Київський апеляційний суд у складі судді Журби С.О., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 14 серпня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Борен-А» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 14 серпня 2018 року відкрито провадження у справі. Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 30.11.2018 року ОСОБА_2подала апеляційну скаргуз пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження. У зв'язку з цим ухвалою суду від 07.12.2018 року апеляційну скаргу було залишено без руху. Апелянту зазначено про необхідність подати клопотання із обґрунтуванням підстав для поновлення такого строку протягом десяти календарних днів з дня отримання ухвали суду.Роз'яснено, що у випадку неусунення у встановлений термін виявлених судом недоліків та неподання заяви із зазначенням підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, або якщо вказані в ній підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення встановлених законом строків, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху двічі направлялась апелянту поштовим зв'язком за адресою, вказаною апелянтом в апеляційній скарзі, але поштове відправлення направлене 12.12.2018 року та повторно направлене 04.02.2019 року повернуто до Київського апеляційного суду без вручення.

За час перебування справи в суді апеляційної інстанції заявниця ОСОБА_1 жодним чином не цікавилася станом апеляційної скарги, свої процесуальні обов'язки належно не реалізувала, вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не виконала.

Рішенням від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Таким чином, тривала відсутність інтересу з боку апелянта свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляцію.

Суд зобов'язаний прийняти і розглянути апеляційну скарги на судове рішення лише за умови дотримання скаржником вимог чинного цивільного процесуального законодавства щодо строків на апеляційне оскарження та за умови відповідності апеляційної скарги формі та змісту, як того вимагає ЦПК України. Наявність лише самої по собі апеляційної скарги не є безумовною підставою для її прийняття та відкриття апеляційного провадження.

Згідно із ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в порядку, встановленому ст.358 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що апеляційна скарга надійшла поза межами строку на апеляційне оскарження, апелянт не навів причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦПК України відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 14 серпня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Борен-А» до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя С.О. Журба