Справа № 442/4648/18 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/811/650/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

З участю: прокурора Панькевича Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 442/4648/18 за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області в інтересах держави на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівсьокої області від 10.08.2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Грін віледж груп» про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 серпня 2018 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ТзОВ «Грін Віледж груп» за якою:

позивач ОСОБА_1 відмовляється від пред`явлених до ТзОВ «Грін віледж груп» позовних вимог про визнання права власності на нежитлові приміщення.

Позивач ОСОБА_1 прийняв до моменту підписання даної Угоди від відповідача визначену у довідці КП ЛОР ДМБТІ та ЕО «№ 1205 від 25.07.2018 року та погоджену сторонами суму в розмірі 4 116 321 грн. (чотири мільйоиа сто шістнадцять тисяч триста двадцять одна гривня) в рахунок компенсації вартості самочинно збудованих нежитлових будівель: Літ-А-2 загальною площею 1074 к.м, яка була реконструйована з нежитлової будівлі контори 2А площею 623,3 кв.м;

Літ.В-3 загальною площею 227 кв.м, яка була реконструйована з нежитлової будівлі прохідної з навісом літ. Вв загальною площею 31,1 кв.м;

Літ.З-2 загальною площею 684,8 кв.м; літ.Є-1 загальною площею 135,7 кв.м;

Літ Е-2 загальною площею 212,7 кв.м ;

Літ. Д-2 загальною площею 552,1 кв.м,

Літ.1-1 загальною площею 437 кв.м,

Незавершене будівництво: літ. Л-1 готовністю 5% розмірами 41.15 х 17.75 м,

Незавершене будівництво літ.Ж.-1 готовністю 60% розмірами 16.33 х 6.86 м,

Незавершене будівництво літ. К-1 готовністю 5% розмірами 36,0 х17.0 кв.м, які знаходяться в АДРЕСА_1 .

За Відповідачем ТзОВ «Грін віледж груп» визнано право власності на наступні нежитлові будівлі: літ.А-2 загальною площею 1074 кв.м, яка була реконструйована з нежитлової будівлі контори 2 А площею 623,3 кв.м; літ.В-3 загальною площею 227 кв.м, яка була реконструйована з нежитлової будівлі прохідної з навісом; літ. Вв загальною площею 31,1 кв.м, літ.З-2 загальною площею 684,8 кв.м; літ. Є-1 загальною площею 135,7 кв.м; літ. Е-2 загальною площею 212, 7 кв.м, літ., літ.Д-2 загальною площею 552, 1 кв.м, літ.І-1 загальною площею 437 кв.м, незавершене будівництво літ. Л-1 готовністю 5% розмірами 41.15 х 17.75 м, незавершене будівництво літ.Ж-1 готовністю 60% розмірами 16.33х 6.86 м, незавершене будівництво літ. К-1 готовністю 5% розмірами 36.0х 17.0 м, які знаходяться в АДРЕСА_1 .

Ухвалу суду оскаржив заступник прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Бистрицька-Гірської сільської ради Дрогобицького району Львівської області .

В апеляційній скарзі зазначає, що судом не враховано вимоги ст.ст. 392, 331 ЦК України.

Нежитлові приміщення, на які судом визнано право власності є самочинним будівництвом, оскільки збудовані на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, без документа, який дає право на початок будівельних робіт, чим порушено вимоги ч.ч. 1,2 ст. 376 ЦК України.

Зазначає, що метою позову ОСОБА_1 є набуття права власності, що регулюється окремими правовими нормами. Самовільним будівництвом порушені інтереси Бистрицька-Гірської сільської ради Дрогобицького району, що в свою чергу порушує інтереси територіальної громади с.Старий Кропивник від імені та в інтересах якої діє вказана сільська рада. Визнанням права власності в судовому порядку порушені умови прийняття будівель в експлуатацію. Порушення інтересів с/ради полягає в обмеженні прав цього органу на розгляд питання про узаконення самочинного будівництва, а також у ненадходженні до бюджету коштів від пайової участі забудовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури, що передбачено ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Просить скасувати оскаржувану ухвалу, справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ст. 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Бистрицько-Гірською сільською радою надано суду Відзив на апеляційну скаргу. Одночасно, просять розглядати справу у відсутності представника сільської Ради.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін віледж груп» надало суду додаткові документи, а саме Технічний висновок про стан будівельних конструкцій та інженерних мереж комплексу нежитлових будівель на АДРЕСА_2 , Технічні паспорти на будівлі та Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Заслухавши пояснення прокурора прокуратури Львівської області Панькевича Р.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що у справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Грін віледж груп» про визнання права власності, затверджено мирову угоду укладену між сторонами відповідно до якої позивач ОСОБА_1 прийняв до моменту підписання мирової угоди від відповідача ТзОВ « Грін віледж груп» визначену в довідці КП ЛОР ДМБТІ та ЕО № 1205 від 25.07.2018 року та погоджену сторонами суму в розмірі 4 116 321 грн. в рахунок компенсації вартості самочинно збудованих нежитлових будівель, а за ТзОВ «Грін віледж груп» визнано право власності на нежитлові приміщення, визначені у мировій угоді , які знаходяться в АДРЕСА_2 . Провадження у справі закрито.

Відповідно до ст.207 ЦПК мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть відійти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Згідно частини 5 ст. 207 ЦПК суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує розгляд справи, якщо:

1)умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані інтереси інших осіб, є не виконуваними.

Із матеріалів справи вбачається, що нежитлові приміщення , на які судом визнано право власності, є самочинним будівництвом, оскільки відповідно до ч.1,2 ст. 376 Цивільного кодексу України (далі ЦК) збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без дозволу на початок проведення будівельних робіт, без належно затвердженого проекту будівництва, який би був погоджений відповідними службами району.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.03.2016 року вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0008 площею 2 га має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Власником земельної ділянки є ТзОВ «Грін віледж груп». (а.с.7).

Визнаючи право власності на нежитлові приміщення шляхом затвердження мирової угоди, судом першої інстанції не враховані вище зазначені обставини та підстави набуття права власності, які регулюються приписами ст.ст. 376, 392 ЦК України.

Із матеріалів справи не встановлено, що сторони по справі зверталися до органів місцевого самоврядування або Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області з приводу узаконення самочинного будівництва, оскільки відповідно до положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію, затвердженого постановою КМУ №294 від 09.07.2014 року, Держархбудінспекція України та її територіальні органи здійснюють в межах своїх повноважень державний контроль та нагляд за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил.

В ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою КМУ «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» від 13.04.2011 року № 461 застерігає, що експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Із врахуванням вище зазначеного, беручи до уваги те, що земельна ділянка, на якій здійснено самочинне будівництво має інше цільове призначення, а саме для ведення селянського господарства, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що умови мирової угоди суперечать чинному законодавству щодо набуття права власності, визнання права власності, порушені норми земельного законодавства щодо використання земельної ділянки по її цільовому призначенню.

Відповідно до ст. 379ч.1 п.4 ЦПК підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.4, 383, 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Бистрицька-Гірська сільська рада Дрогобицького району Львівської області задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 серпня 2018 року скасувати.

Справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк