ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1978/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.,

секретар судового засідання Чебан О.М.

з участю позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/25385/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2019 року у складі судді Стефанишина С.Л. про відмову у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом, просив визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 11.07.2019 року № 601, яким затверджено висновок служби у справах дітей про підтвердження місця проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, ОСОБА_2 , для її тимчасового виїзду за межі України.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2019 року відмовлено у відкритті провадження по справі. Роз`яснено, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 186 ЦПК України вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати ухвалу суду першої інстанції посилаючись на порушення норм процесуального права, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду. ОСОБА_1 вказує, що суд безпідставно відніс вказаний спір до категорії публічно-правових. Критеріями розмежування справ цивільної юрисдикції від інших, на думку апелянта, є наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у приватноправових відносинах, а також спеціальний суб`єктний склад цього спору в якому однією із сторін, як правило, є фізична особа. Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи особистого немайнового інтересу учасника таких відносин. Також, апелянт зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії виданий, зокрема, органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси. Оскаржуване рішення виконавчого комітету, на думку ОСОБА_1 , суперечить приписам Сімейного кодексу України та Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866. Тобто, апелянт вказує, що оскаржуване рішення, хоч і прийняте суб`єктом владних повноважень, однак спрямоване на реалізацію приписів сімейного законодавства та впливає, насамперед, на особисті немайнові права його як батька дитини. Аналогічні позиції займає Велика палата Верховного Суду в постановах від 29 серпня 2018 року у справі № 203/490/16-ц, від 3 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо вона постановлена з порушення норм процесуального права чи неправильним застосуванням норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_2 відповідно матір`ю.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17 листопада 2017 року зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначено порядок участі ОСОБА_1 у вихованні дитини з встановленням графіку спілкування.

4 червня 2019 року за заявою ОСОБА_2 Служба у справах дітей Хмельницької міської ради надала висновок про підтвердження місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 для його тимчасового виїзду за межі України.

Рішенням Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 11.07.2019 року № 601 даний висновок було затверджено.

Не погодившись з таким рішенням Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, ОСОБА_1 в липні 2019 року оскаржив його в порядку адміністративного судочинства до Хмельницького окружного адміністративного суду, однак ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 серпня 2019 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 було відмовлено з тих підстав, що така заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В зв`язку з цим, 17 вересня 2019 року ОСОБА_1 оскаржив рішення Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 11.07.2019 року № 601 в порядку цивільно-процесуального судочинства до Хмельницького міськрайонного суду.

Оскаржуваною ухвалою суду у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 було відмовлено з тих підстав, що така заява підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, у статті 6 вказаної Конвенції закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий, зокрема, органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси.

У відповідності до норм ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження та інших.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у приватноправових правовідносинах, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи особистого немайнового інтересу учасника таких відносин. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції належать публічно-правові спори, які виникають, зокрема, з приводу виконання чи невиконання органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою або іншим суб`єктом публічно-владних управлінських функцій і не обумовлені порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Предметом спору у вказаній справі є скасування рішенням Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 11.07.2019 року № 601, яким затверджено висновок про підтвердження місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 для її тимчасового виїзду за межі України.

В позовній заяві від 17 вересня 2019 року ОСОБА_1 обґрунтував свої вимоги тим, що висновок Служби у справах дітей Хмельницької міської ради про підтвердження місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для її тимчасового виїзду за кордон разом з матір`ю, ОСОБА_2 , від 4.06.2019 року та рішення Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 11.07.2019 року № 601, яким затверджений цей висновок, прийняті з порушенням норм ч. 5 ст. 157 Сімейного кодексу України та його прав як батька. На думку позивача, ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та умисно не виконує судові рішення, у зв`язку з чим, державним виконавцем неодноразово виносилися постанови про накладення на ОСОБА_2 відповідних штрафів. Позивач також вважає, що отримання ОСОБА_2 дозволу на тимчасовий виїзд за кордон з дитиною дають обґрунтовані підстави вважати, що її дії спрямовані на створення перешкод в його спілкуванні з дитиною, вона приховує від нього, батька, їх спільну дитину, унеможливить їх спільні побачення, остаточно уникне виконання рішення суду, а тому такі дії свідчать про порушення ОСОБА_2 його прав на участь у вихованні дитини.

За нормами ч. 5 ст. 157 Сімейного кодексу України «Вирішення батьками питань щодо виховання дитини», на яку як на підставу позову посилається позивач, той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, крім того з батьків, до якого застосовуються заходи примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця, з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей, та у разі, якщо йому відомо місце проживання іншого з батьків, який не ухиляється та належно виконує батьківські обов`язки, інформує його шляхом надсилання рекомендованого листа про тимчасовий виїзд дитини за межі України, мету виїзду, державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі.

Отже, обраний позивачем у цій справі спосіб захисту спрямований, зокрема, на скасування рішення органу місцевого самоврядування індивідуальної дії, яке, на думку позивача, суперечить актам цивільного законодавства, а саме приписам Сімейного кодексу України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що якщо особа стверджує про порушення її прав наслідками, що спричинені рішенням суб`єкта владних повноважень, яке вона вважає неправомірним, і такі наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав або інтересів цієї особи чи пов`язані з реалізацією нею майнових або особистих немайнових прав чи інтересів, то визнання незаконним вказаного рішення і його скасування є способом захисту відповідних цивільних прав та інтересів.

Спірні правовідносини виникли між учасниками справи з приводу реалізації та захисту позивачем його особистих немайнових прав та інтересів, гарантованих Сімейного кодексу України, а тому оскаржуване рішення хоч і прийняте суб`єктом владних повноважень, спрямоване на реалізацію приписів сімейного законодавства та впливає, насамперед, на особисті немайнові права позивача як батька дитини щодо його участі у вихованні дитини .

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про приватноправовий характер спірних правовідносин і не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ця справа має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Крім того, при вирішенні апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу, що до апеляційної скарги апелянт додав копію ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 серпня 2019 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 11.07.2019 року № 601 з тих підстав, що така заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Оскільки адміністративний суд відмовив позивачу у відкритті провадження у справі за позовом, поданим до того самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав, що і в цій справі, колегія суддів вважає, що з огляду на зазначені норми права позивач не зможе реалізувати його право на доступ до суду за правилами адміністративного судочинства.

Як вказує Європейський суд з прав людини, у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (mutatismutandis рішення ЄСПЛ у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. theUnitedKingdom») від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70, § 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність цих прав (mutatismutandis рішення ЄСПЛ у справі «Станєв проти Болгарії» («Stanev v. Bulgaria») від 17 січня 2012 року, заява № 36760/06, § 230).

За таких обставин постановлення оскаржуваної ухвали від 30 вересня 2019 року про відмову у відкритті провадження у справі в порядку цивільного судочинства через те, що спір необхідно розглядати за правилами адміністративного судочинства, поставили під загрозу сутність гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту, а тому навіть з огляду на існування юрисдикційного конфлікту та імперативний припис ч. 5 ст. 170 КАС України ця справа має бути розглянута за правилами цивільного судочинства.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року по справі № 490/9823/16-ц.

Вказаним обставинам суд першої інстанції належної оцінки не дав, зробив невірний висновок про відмову у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 , а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2019 року скасувати та направити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2019 року.

Судді А.М.Костенко

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох