Справа № 308/7442/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В СТ А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою, яку мотивує тим, що вона є власником житлового будинку №2 за адресою: с. Ботфала по вул. Ш.Петефі, 2 Ужгородського району, в якому є зареєстрованим відповідач ОСОБА_2 Однак, відповідач ОСОБА_2 за вказаною адресою фактично не проживає з 2013 року. Оскільки факт реєстрації відповідача за вказаною вище адресою порушує права позивача, щодо користування та розпорядження даним житловим будинком, позивачка не може отримати субсидію на комунальні послуги, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги, та винести рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщеннями, а саме: квартирою за адресою: с.Ботфала, вул. Ш.Петефі, 2, Ужгородського району.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, однак на адресу суду позивачкою подано заяву, в якій остання просить розглянути справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. 04.02.2019 року та 13.02.2019 року судом було повідомлено відповідача ОСОБА_2 про перебування у провадженні суду цивільної справи за №308/7442/18 та про його виклик в судові засідання, шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб сайті судової влади України.

Представник відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради в судове засідання не зявився повторно, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

За приписом ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, будинок, що за адресою: с. Ботфалва по вул. Ш.Петефі,2, Ужгородського району належить позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується довідкою виданою Ужгородським районним КП (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна за №152 від 17 листопада 2009 року, Договором дарування посвідченого нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_3 занесеного в реєстр за № 130 від 19.06.2007 року та витягом з Державного реєстру за №874880.

З довідки №85 від 12.01.2019 року заступника голови Тарнівецької сільської ради слідує, що в будинку №2 по вул. Ш.Петефі в с. Ботфалва значаться зареєстрованими власник - ОСОБА_1, донька - ОСОБА_4, онучка - ОСОБА_5, онук - ОСОБА_6 та зять - ОСОБА_2

З акту про встановлення факту не проживання особи за місцем проживання від 24.01.2019 року складеного головою Тарновецької сільської ради ОСОБА_7 слідує, що ОСОБА_2 за адресою: Ужгородський район, с. Ботфалва по вул. Ш.Петефі, 2, не проживає починаючи з 2013 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Виходячи з аналізу наведених вище норм матеріального права та враховуючи те, що ОСОБА_1 є законним власником вищевказаного будинку і факт реєстрації ОСОБА_2 за адресою с. Ботфалва, вул. Ш.Петефі, 2, Ужгородського району, перешкоджає позивачці у володінні, користуванні та розпорядженні належним їй будинком, суд приходить до висновку, що поданий ОСОБА_1 позов є обґрунтований і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 49, 76, 79, 211, 228, 244, 258 259, 264, 265, 280 282, 289 ЦПК України, ст.ст. 16, ч.1 ст. 383, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: Ужгородський район, с. Ботфалва, вул. Ш.Петефі, буд.2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені останньою судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення складено та проголошено 15 березня 2019 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_8