ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року м. Київ

справа № 757/36785/18

провадження № 22-ц/824/4253/19

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

ІвановоїІ.В. (суддя-доповідач), Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Аверковій А.І.

сторони :

позивач - ОСОБА_4

відповідач - Велика Палата Верховного Суду

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року у складі судді Бортницької В.В., повний текст складений 08.09.2018 року, про повернення позовної заяви

встановив:

У липні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Великої Палати Верховного Суду про стягнення завданої шкоди.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, ухвалою судді Печерськогорайонного суду міста Києва від 30 липня 2018 року дана заява залишена без руху та надано строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою Печерськогорайонного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто апелянту.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу на розгляд до суду першої інстанції

ОСОБА_4 зазначив, що недоліки позовної заяви були виправлені в заяві від 27 серпня 2018 року.

Згідно вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення позовної заяви розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 145 850 грн. матеріальної шкоди та 15 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою судді Печерського районного суду міста Києва від 30 липня 2018 року позовну заяву було залишено без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам статей 175, 177 ЦПК України. Зокрема, позивачем не зазначено ціни позову; позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують обставини вказані у позовній заяві; позовна заява не містить попередній (орієнтований) розрахунок сум судових витрат, а також не зазначено підтвердження щодо не подання іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На виконання вимог ухвали позивачем у встановлений ухвалою суду строк було подано заяву щодо виправлення недоліків, визначених судом.

Ухвалою судді Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року позовну заяву повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було усунуто недоліки не в повному обсязі, а саме не подано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом з тих самих підстав.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки останній зроблений з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до вимог статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом з тим, за правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Отже, судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року зазначено, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Отже, не надання позивачем підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, не може бути єдиною підставою для повернення позову.

В даному випадку, такий недолік позовної заяви може розглядатися більш як зловживання процесуальними правами, а не як безумовна підстава для повернення позовної заяви.

Таким чином, зазначені вище дії суду свідчать про те, що надто суворе дотримання судом правил процесуального законодавства в даному випадку фактично позбавило ОСОБА_4 можливості реалізувати своє право на вирішення спору, що свідчить про надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства, оскільки застосовані судом обмеження не повинні обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З викладених вище підстав колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду

Керуючись ст. ст. 7, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді :