Єдиний унікальний номер 235/2102/17 Номер провадження 22-ц/804/287/19

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Соломахи Л.І.,

за участю секретаря Розпутько Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2018 року у цивільній справі № 235/2102/17 за позовною заявою Акціонерного товариства «Правекс-банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, (суддя першої інстанції Бородавка Катерина Павлівна), -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс-Банк» звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що між ОСОБА_1 та АКБ «Правекс-банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-банк» 10.08.2005 року був укладений Кредитний договір № 2256-021/05Р, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 28000,00 доларів США строком до 10.08.2022 року зі сплатою 12,00% річних.

За умовами кредитного договору, банк зобовязувався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному кредитним договором, а позичальник в свою чергу зобовязувався здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення оплат рівними частинами до 10 числа наступного місяця (п. 4.4. Кредитного договору), а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у повному розмірі у строк, визначений кредитним договором.

Банк належним чином виконав свої зобовязання за кредитними договором, надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 28000,00 доларів США.

За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором в повному обсязі не погашена.

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 10.08.2016 року, за позичальником обліковується заборгованість по сплаті основної суми кредиту за кредитним договором у розмірі 13857,54 дол.США.

Умовами кредитного договору визначено, що протягом всього терміну користування кредитними коштами, позичальник зобовязаний сплачувати проценти.

Так, згідно п. 1.2. кредитного договору кредит надається строком до 10.08.2022 року зі сплатою 12,00% річних, відповідно до п. 4.4. кредитного договору, проценти за користування кредитом, що нараховуються згідно вказаного у п. 1.2. кредитного договору порядку, підлягають сплаті позичальником щомісячно (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) в строк до 10 числа місяця включно, наступного за місяцем нарахування процентів, а також в момент повернення кредиту, вказаний в п. 1.2. даного договору.

Позичальник допустив порушення своїх зобовязань щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом, а тому, згідно розрахунку заборгованості, станом на 10.08.2016 року за позичальником обліковується заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 3967,28 дол.США.

Згідно п. 10.1. кредитного договору, за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення процентів за користування грошовими коштами позичальник сплачує банку пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної у п. 1.2. кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення.

У зв'язку з порушенням строків, встановлених кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, позичальнику нарахована пеня, розмір якої згідно розрахунку заборгованості станом на 10.08.2016 року становить 1156,44 дол.США, що за курсом НБУ станом на 10.08.2016 р. становить 28700,83 грн.

Через порушення строків, встановлених кредитним договором щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, позичальнику нарахована пеня, розмір якої згідно розрахунку заборгованості станом на 10.08.2016 року становить 1118,14 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10.08.2016 р. становить 27750,29 грн.

Отже, оскільки, позичальником були порушенні строки, встановлені кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитами, з позичальника підлягає стягненню пеня у загальному розмірі 56451,12 грн.

В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором № 2256-021/05Р, між банком та ОСОБА_2 укладений договір поруки № 2256-021/05Р від 10.08.2005 року.

За умовами вказаного договору поруки, поручитель зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобовязань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом (п. 1.1. Договору поруки).

Пунктом 1.3. договору поруки передбачено, що поручитель дає свою згоду на збільшення розміру забезпеченого порукою зобовязання позичальника, що може виникнути у майбутньому, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, у випадку внесення позичальником та кредитором змін та доповнень до кредитного договору, або у випадку внесення змін до кредитного договору та/або цього договору кредитором в односторонньому порядку.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом за кредитним договором, що підлягає стягненню з позичальника станом на 10.08.2016 року становить 17824,82 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10.08.2016 р. становить 442381,07 гри., з яких: кредит - 13857,54 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10.08.2016 р. становить 343920,07 грн.; проценти - 3967,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10.08.2016 р. становить 98461,00 грн.

Сума заборгованості по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит, що підлягає стягненню з позичальника станом на 10.08.2016 року становить 2274,58 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10.08.2016 р. становить 56451,12 грн., з яких: пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 1156,44 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10.08.2016 р. становить 28700,83 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 1118,14 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10.08.2016 р. становить 27750,29 грн.

Позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом за кредитним договором у 17824,82 доларів США, з яких: кредит - 13857,54 доларів США; проценти - 3967,28 доларів США та суму заборгованості по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит у розмірі 56451,12 грн., з яких: пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 28700,83 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 27750,29 грн., стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 7482,48 грн.

Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором № 2256-021/05Р від 10 серпня 2005 року у сумі 17824 доларів США 82 центів, що станом на день ухвалення рішення еквівалентно 463861,83 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» сплачений судовий збір у сумі 6957,92 грн.

03 травня 2018 року ОСОБА_1 подала до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області заяву про перегляд заочного рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2017 року по справі № 235/2102/17.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 03.07.2017 у цивільній справі №235/2102/17 (провадження 2/235/1131/17) задоволено.

Заочне рішення від 03.07.2017 у цивільній справі №235/2102/17 (провадження 2/235/1131/17) скасоване.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2018 року позовну заяву Акціонерного товариства «Правекс-банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Правекс-банк» заборгованість за кредитним договором № 2256-021/05Р від 10 серпня 2005 року в сумі 17824,82 доларів США.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Правекс-банк» судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 6659,40 грн.

Із вказаним рішенням суду не погодилася відповідач - ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду 07 грудня 2018 року.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції вірно застосував норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» в частині відмови в стягненні пені, але порушив норми процесуального права, зокрема, ст. ст. 89, 263 Цивільного процесуального кодексу України, що призвело до порушення норм матеріального права, а саме, ст. ст. 3, 6, 627, 1050 Цивільного кодексу України та ухвалення незаконного рішення.

Приймаючи спірне рішення, суд вважав, що пункт 4.4. кредитного договору, в частині припинення строку користування грошовими коштами, не застосовується, оскільки банк не направляв боржнику письмового повідомлення про це, зосередившись на обґрунтуванні цієї позиції, суд повністю проігнорував інший істотний довід відповідача ОСОБА_1, який стосувався дострокового стягнення всієї суми кредиту.

Позивач вірно відобразив в своєму розрахунку (додаток до позовної заяви), що в період з 16.10.2009 року по 29.10.2009 року (14 календарних днів) існувала прострочення за кредитом (у розмірі 140,00 доларів США) і процентами (у розмірі 152,00 долара США). Відтак, починаючи з 26.10.2009 року строк користування грошовими коштами за кредитом є достроково припиненим, а тому подальше нарахування процентів є безпідставним.

Отже, позивач безпідставно вимагав в позові стягнення процентів за користування кредитом, нарахованих за період з 31.07.2014 року по 10.08.2016 року.

Починаючи, з 26.10.2009 року банк безпідставно нараховував проценти за користування кредитом і направляв частину внесених нею грошових коштів на їх погашення. Відповідач ОСОБА_1 всі суми, сплачені нею після 26.10.2009 року відносила на погашення заборгованості за кредитом (без нарахування процентів) і вважає, що розмір заборгованості за кредитом складає 2900 доларів США 97 центів.

Відповідач не мала фінансової можливості сплатити всю суму кредиту достроково, а тому продовжувала вносити платежі по мірі своїх можливостей.

Відтак, на час розгляду справи у позивача не було правових підстав для стягнення всієї суми кредиту у розмірі 13857,54 доларів США. Спираючись на власне переконання щодо необґрунтованості її позиції відносно п. 4.4. договору, суд мав би стягнути лише частину заборгованості, яка утворилася за період з 13.05.2014 року (початок прострочення згідно розрахунку позивача) по 31.07.2016 року (остання дата, яка врахована позивачем у розрахунку).

Згідно розрахунку позивача заборгованість за період з 13.05.2014 року по 31.07.2016 року складає 3695,54 доларів США.

Відповідач просить апеляційний суд рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2018 року по справі № 235/2102/17, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Правекс-банк» заборгованість за кредитним договором № 2256-021/05Р від 10 серпня 2005 року в сумі 2900,97 доларів США, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та надано позивачу строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі до 24 грудня 2018 року.

Копії ухвал про відкриття апеляційного провадження учасниками справи отримані (том 2, а.с. 17,18), копія апеляційної скарги відповідача позивачем отримана (том 2, а.с 18). Відзив на апеляційну скаргу від позивача по справі до Донецького апеляційного суду не надійшов.

В судове засідання апеляційного суду 13 березня 2019 року відповідач ОСОБА_1 не зявилася, хоча своєчасно і належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, що підтверджується розпискою (том № 2, а.с. 48).

В судове засідання апеляційного суду 13 березня 2019 року відповідач ОСОБА_2 не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується розпискою (том № 2, а.с. 48).

До Донецького апеляційного суду надійшло клопотання від відповідача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, оскільки вона в період з 11.03.2019 року по 15.03.2019 року буде знаходитися на стажуванні у м. Києві.

Ніякої довідки до заяви відповідач не надала, крім того, справа неодноразово слуханням відкладалася і в судовому засіданні 20 лютого 2019 року відповідач ОСОБА_1 давала пояснення по суті позову.

Пунктом 4 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи, якщо зявився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обовязковою.

З метою дотримання строків розгляду справи, передбачених статтею 371 ЦПК України, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, але в присутності їх представника, який приймав участь у справі в режимі відео конференції.

Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши пояснення представника відповідачів, представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги позивача в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Правекс-Банк» заборгованості за кредитним договором № 2256-021/05Р від 10 серпня 2005 року в сумі 17824 доларів США 82 цента, суд першої інстанції послався на те, що хоча сторони спірних кредитних правовідносин і врегулювали у кредитному договорі (пункт 4.4) питання зміни строку виконання основного зобовязання, умова настання такої зміни письмове повідомлення банка позичальнику про припинення строку користування грошовими коштами в даному випадку відсутня, а тому відсутні підстави вважати, що банк мав припинити нарахування процентів за спірним кредитним договором з 26.10.2009 року та всі наступні платежі ОСОБА_1 зараховувати в погашення заборгованості за кредитом.

З вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд частково не погоджується виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та АКБ «Правекс-банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-банк» 10.08.2005 року був укладений Кредитний договір № 2256-021/05Р, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 28000,00 доларів США строком до 10.08.2022 року зі сплатою 12,00% річних.

Пунктом 4.4. вказаного вище договору передбачено, що у випадку виникнення у позичальника прострочення по погашенню заборгованості по кредиту і сплаті процентів за користування грошовими коштами більш ніж 10 днів, термін користування грошовими коштами, передбачений в п. 1.2 даного договору, припиняється достроково, на 11-й день прострочення. Про припинення строку користування грошовими коштами, Банк письмово повідомляє позичальника.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинне виконуватись належним чином у встан6овлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

У справі, яка переглядається, суди встановили, що згідно з пунктом 4.4 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених пунктами 4.1, 4.2 цього договору, протягом більше ніж 10 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив на 11 день.

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такої зміни.

Вказане вище узгоджується з Правовим висновком у справі № 6-719цс16 Постанови Верховного Суду України від 7 грудня 2016 року.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 про те, що починаючи з 26.10.2009 року строк користування грошовими коштами за кредитом є достроково припиненим, а тому подальше нарахування процентів є безпідставним, є необґрунтованими, оскільки із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2256-021/05Р від 10 серпня 2005 року вбачається, що за вересень 2009 року ОСОБА_1 сплатила 15.10.2009 року 83 доларів США і 29.10.2009 року 152 долари США.

Згідно з пунктом 4.2 кредитного договору № 2256-021/05Р від 10 серпня 2005 року передбачено, що проценти за користування кредитом підлягають сплаті щомісячно (за час фактичного користування грошовими коштами на протязі календарного місяця) в строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування процентів, а також в момент повернення кредиту, вказаному в пункті 1.2 даного договору.

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2256-021/05Р від 10 серпня 2005 року вбачається, що останній платіж за кредитним договором позичальник здійснив 30.05.2014 року, а тому відповідно до пункту 4.4 цього договору, строк користування кредитом вважається таким, що сплив на 11 день прострочки, тобто 21.06.2014 року.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сума кредиту складала 28000 дол. США; на 30.05.2014 року відповідачем ОСОБА_1 було сплачено 14142,46 дол. США. Заборгованість за кредитом, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 складає 13857, 54 дол. США (том № 1, а.с. 26-27).

Що стосується стягнення процентів, то як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2256-021/05Р від 10 серпня 2005 року, останній платіж за процентами відповідачем ОСОБА_1 було внесено 04.07.2014 року в розмірі 141 дол. США (том № 1, а.с. 25).

Враховуючи, що останній платіж за кредитом в розмірі 84 дол. 46 центів відповідачем ОСОБА_1 був сплачений 30.05.2014 року, тому відповідно до пункту 4.4 кредитного договору № 2256-021/05Р від 10 серпня 2005 року, проценти починаючи з 21 червня 2014 року не підлягають стягненню.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що позивач безпідставно вимагав в позові стягнення процентів за користування кредитом, нарахованих за період з 31.07.2014 року по 10.08.2016 року.

Що стосується відмови у задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення пені, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено 7482,48 грн. судового збору (а.с. 1), відповідачем ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги сплачено 11223,72 грн. (том № 2, а.с. 1), тоді різницю у витратах по сплаті судового збору в розмірі 4137, 34 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2018 року підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2018 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: 83092, м. Донецьк, вул. 230 Стрілкової дивізії, б. 37 кв. 28) на користь Акціонерного товариства «Правекс-банк» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/2, ) заборгованість за кредитним договором № 2256-021/05Р від 10 серпня 2005 року в розмірі 13857 (тринадцять тисяч вісімсот пятдесят сім) доларів США 54 цента.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Правекс-банк» різницю у витратах по сплаті судового збору в розмірі 4137 (чотири тисячі сто тридцять сім) гривень 34 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 14 березня 2019 року

Суддя: О.Д.Канурна