Постанова

Іменем України

06 березня 2019 року

м. Київ

справа № 635/8910/14-ц

провадження № 61-30668св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Крата В. І., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

представники відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

третя особа - Будянська селищна рада Харківського району Харківської області,

представник третьої особи - Варєца Яна Володимирівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області у складі судді Назаренко О. В. від 08 липня 2016 року та постанову апеляційного суду Харківської області у складі колегії суддів: Кругової С. С., Піддубного Р. М., Пилипчук Н. П. від 19 березня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, який уточнила в ході розгляду справи, та остаточно просила розділити домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та визначити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою, відповідно до варіанту № 1, запропонованого судовою будівельно-технічною експертизою, виділити їй частину житлового будинку для І співвласника, як окремий об'єкт нерухомості, зобов'язати її здійснити відповідні переобладнання будинку, перерозподілити ідеальні частки, припинити право спільної часткової власності на будинок, стягнути з відповідача грошову компенсацію та вселити позивача у спірний будинок.

Позовні вимоги мотивовано тим, що спірний житловий будинок належав на праві власності ОСОБА_9 - батьку сторін, після смерті якого кожна із сторін набула право спільної часткової власності на вказаний будинок у рівних частках. На теперішній час між співвласниками не досягнута згода щодо порядку користування спадковим житловим будинком.

Посилаючись на те, що відповідач користується спільною власністю одноособово та чинить перешкоди у користуванні позивачу, ОСОБА_1 просила позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08 липня 2016 року, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 01 серпня 2016 року, позов задоволено. Поділено житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками в натурі згідно варіанту № 1 судової будівельно-технічної експертизи №11361/3896/3897 від 20 травня 2016 року. Виділено ОСОБА_1 в окремий об'єкт нерухомості приміщення і будівлі на суму 47 436 грн 50 коп., що складає 46/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1, а саме - квартиру в житловому будинку літ. «А-1» загальною площею 37,60 кв. м, житловою - 29,40 кв. м, в тому числі приміщення у житловому будинку літ. «А-1» № 1-3 площею 29,4 кв. м - житлова, приміщення у прибудові літ. «А1-1» № 1-2 площею 8, 2 кв. м - частина кухні; по надвірним будівлям та спорудам: огорожа № 1, 1/2 частину воріт № 2; хвіртка залишається в загальному користуванні. Виділено ОСОБА_3 в окремий об'єкт нерухомості та присвоєно йому іншу поштову адресу приміщення і будівлі на суму 56178 грн 50 коп., що складає 54/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1, а саме - квартиру в житловому будинку літ. «А-1» загальною площею 29,60 кв. м, житловою - 18,50 кв. м, в тому числі приміщення у житловому будинку літ. «А-1» № 1-4 площею 8,1 кв. м - житлова, № 1-5 площею 10,4 кв. м - житлова, приміщення у прибудові літ. «А1-1» № 1-6 - коридор площею 5,9 кв. м, № 1-2 площею 2,5 кв. м - частина кухні; по надвірним будівлям та спорудам: тамбур літ. «а1», ганок літ. «а3», льох літ. «А2», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», 1/2 частина воріт № 2; хвіртка залишається в загальному користуванні. Зобов'язано ОСОБА_1 зробити наступні переобладнання: в приміщенні 1-2 на відстані 1,2 м. від існуючої перегородки влаштувати нову перегородку; в приміщенні № 1-2 віконний блок демонтувати, встановити дверний блок; до приміщення № 1-2 зі сторони двору виконати добудову для розміщення тамбура, санвузла, прибудувати ганок. Зобов'язано ОСОБА_3 зробити наступні переобладнання: перегородку між приміщеннями 1-4 та 1-5 розібрати разом з дверним блоком для приведення приміщення до відповідності вимогам п. 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» - до приміщень І, 1-6 виконати прибудову для розміщення кухні та санвузла. Зобов'язано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 обладнати кожну квартиру самостійними системами електропостачання, газопостачання та опалення. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на домоволодіння АДРЕСА_1. Встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 згідно варіанту № 1 судової будівельно-технічної експертизи № № 11361/3896/3897 від 23 травня 2016 року, відповідно до якого: в користування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виділено земельні ділянки площею 457,5 кв. м з урахуванням площі земельної ділянки, зайнятої під будівлями, частину земельної ділянки загальною площею 39,0 кв. м залишити в загальному користуванні співвласників для обслуговування будинку та проходу (проїзду) на земельні ділянки особистого користування. Межу між земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проведено в такий спосіб: від т. А перпендикулярно межі по АДРЕСА_1 на відстані 6,5 м від межі земельної ділянки АДРЕСА_2 довжиною 40,8 м паралельно з межею земельної ділянки АДРЕСА_2, повернуто вліво під кутом 90 градусів довжиною 10,05 м, повернуто під кутом 90 градусів вправо до перетину з межею з тильної сторони земельної ділянки (т. Б). Від т. В перпендикулярно межі по АДРЕСА_1 на відстані 12,65 м від межі земельної ділянки АДРЕСА_3 довжиною 2,0 м, повернуто вправо під кутом 90 градусів довжиною 1,0 м, повернуто вліво до перетину з лінією розподілу житлового будинку, по лінії розподілу житлового будинку до перетину з межею земельною ділянкою АДРЕСА_3 (т. Г) від точки Д до стіни літ. «а1». Вселено ОСОБА_1 в житловий будинок АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості частки, яка після поділу стала менше за ідеальну у сумі 4 371 грн, судовий збір в сумі 1102 грн 40 коп. та витрати по оплаті судової будівельно-технічної експертизи у сумі 4 612 грн 20 коп.

Задовольняючи позов суд першої інстанції врахував відсутність згоди щодо користування спільною власністю між сторонами та технічну можливість поділу вказаного будинку з урахуванням перевлаштувань, а також згоду позивача на отримання грошової компенсації за частку, яка після поділу є меншою за ідеальну, та виходячи з того, що позивач, як співвласник, має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, обрав перший варіант поділу, оскільки він більш наближений до рівності часток співвласників.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Харківської області від 19 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Харківського районного суду Харківської області від 08 липня 2016 року без змін.

Апеляційний суд, врахувавши висновок судової будівельно-технічної експертизи № 11361/3896/3897 від 20 травня 2016 року та висновок додаткової судової будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи № 5695/24497/24498 від 18 грудня 2017 року, який не спростовує висновків раніше проведеної експертизи щодо поділу житлового будинку і порядку користування земельною ділянкою, погодився з висновком суду першої інстанції про поділ житлового будинку відповідно до першого варіанту поділу, оскільки матеріали справи містять фактично лише один варіант поділу житлового будинку, а з двох запропонованих варіантів користування земельною ділянкою більш прийнятну частину земельної ділянки за конфигурацією на якій знаходяться всі надвірні будівлі передано в користування саме відповідачу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2018 року ОСОБА_3 подала касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог відзиву на касаційну скаргу

У червні 2018 року до суду касаційної інстанції надійшов відзив ОСОБА_1, у якому остання просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 травня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано справу № 635/8910/14-ц з Харківського районного суду Харківської області; зупинено виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 08 липня 2016 року до закінчення касаційного провадження.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Будянська селищна рада Харківського району Харківської області, про поділ домоволодіння в натурі, перерозподіл часток у праві власності, припинення права спільної часткової власності, поновлення порушеного права шляхом вселення, призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач не оспорює право позивача на частину спірного будинку, проте не погоджується із виділенням їй за першим варіантом висновку судової експертизи від 20 травня 2016 року саме тієї частини будинку, в якій довгі роки проживала родина відповідача та у якій ними проводився поточний і косметичний ремонт, були утеплені стіни, проводилася заміна газового лічильника тощо, в той час як виділена відповідачу частина житлового будинку була нежила та її стан є значно гіршим. Також відповідач зазначає, що в судових рішеннях висвітлена лише позиція позивача і не взята до уваги її позиція щодо суті спору, оскільки суд позбавив її можливості надати свої заперечення. Суд зобов'язав її здійснити добудови до частини будинку, що є порушенням її прав.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

Відзив на касаційну скаргу мотивовано тим, що судовий розгляд цієї справи тривав більше трьох років, а тому доводи відповідача про недостатність часу для ознайомлення та підготовки процесуальних позицій є безпідставними. Також не заслуговують на увагу й доводи відповідача про те, що вона проживає та зробила поліпшення у спірному будинку, оскільки відповідачем чинились їй перешкоди у користуванні цим будинком, а відповідно до актів депутата Будянської селищної ради від 21 вересня 2014 року та від 18 листопада 2016 року фактично в спірному будинку проживають інші особи - ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом установлено, що станом на 02 липня 2014 року спірне домоволодіння АДРЕСА_1 складається з: житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1»; тамбуру літ. «а1»; льоху літ. «а2»; ганку літ. «а3»; сараїв літ. «Б», «Г», «Д»; вбиральні літ. «В»; огорожі № 1; воріт з хвірткою № 2; огорожі АДРЕСА_3.

Право власності на спірний будинок було набуто сторонами у рівних частках - по 1/2 частки у порядку спадкування за законом після смерті їх батька - ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 24 червня 2014 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області.

Рішенням виконавчого комітету Будянської селищної ради № 62 від 12 березня 2002 року було надано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_9 присадибну земельну ділянку площею 954 кв. м, розташовану за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Будянської селищної ради Харківського району Харківської області від 25 лютого 2016 року назва АДРЕСА_1 була змінена на «АДРЕСА_1».

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №11361/3896/3897 від 20 травня 2016 року провести розподіл в натурі домоволодіння АДРЕСА_1 в ідеальних частках співвласників з виділом приміщень квартир з надвірними будовами співвласників в точній відповідності з їх ідеальними частками в праві власності не надалося можливим та запропоновано два варіанти поділу спірного домоволодіння з відхиленням від ідеальних часток при умові виконання прибудов.

Висновком додаткової судової будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи № 5695/24497/24498 від 18 грудня 2017 року визначено ринкову вартість об'єкту нерухомості та ринкову вартість виділених співвласникам домоволодіння часток відповідно до варіанту № 1 судової будівельно-технічної експертизи № 11361/3896/3897 від 20 травня 2016 року; грошову компенсацію, яка підлягає виплаті співвласнику, частка якого після розподілу стала меншою, а також визначено ринкову вартість будівельних робіт з переобладнання житлового будинку. Встановлено, що з технічної точки зору обладнати кожну квартиру самостійним елементами електропостачання, газопостачання та опалення згідно варіанту №1 судової будівельно-технічної експертизи №11361/3896/3897 від 20 травня 2016 року можливо за умови, вказаної в дослідницькій частині висновку. При існуючий конфігурації земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1, враховуючи розташування житлового будинку на земельній ділянці та розташування виділених будівель і споруд, відстані між житловим будинком та огорожею, встановити порядок користування земельною ділянкою, при якому кожний співвласник буде мати окремий прохід (проїзд) до виділеної йому частки житлового будинку, не надається можливим. На розгляд суду запропоновано варіант порядку користування земельною ділянкою, при якому кожний співвласник домоволодіння буде мати окремий прохід (проїзд) до виділеної йому частки житлового будинку. Запропонований варіант можливий лише за умови узаконення у встановленому порядку додаткової земельної ділянки, виділеної із поруч розташованої земельної ділянки, вільної від забудови.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають.

Відповідно до статті 16 ЦК України, звертаючись до суду із позовом, позивач на власний розсуд обирає відповідний спосіб захисту.

Обравши способом захисту права подання позову про виділ в натурі частки спірного жилого будинку, позивач в силу статті 12 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Згідно зі статтею 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Статтею 367 ЦК України передбачено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку.

Під час вирішення зазначених спорів суди повинні враховувати роз'яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок».

Зокрема, виходячи з положень статей 183, 367 ЦК України та роз'яснень, що містяться в пункті 6 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі те, якщо при цьому можливо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

Провівши поділ житлового будинку між сторонами на підставі варіанту № 1 судової будівельно-технічної експертизи №11361/3896/3897 від 20 травня 2016 року, суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що зазначений висновок містить посилання на необхідність зобов'язання відповідача виконати прибудову для розміщення кухні та санвузла, а ОСОБА_1 - виконати добудову до приміщення № 1-2 зі сторони двору для розміщення тамбура, санвузла та прибудувати ганок. Зазначене свідчить про неможливість здійснення реального поділу в натурі існуючого спірного будинку із дотримання чинних норм та правил, ураховуючи те, що такий поділ призведе до порушення прав відповідача, яка позбавляється можливості володіти і користуватися жилим приміщенням будинку як цілісним об'єктом, оскільки виділена їй у користування частина житлового приміщення, не містить кухні та санвузла, відповідач для відокремлення частин будинку зобов'язана здійснити капітальні добудови - кухню, санвузол, що не відповідає інституту поділу нерухомого майна в натурі.

При цьому, суди попередніх інстанцій поділивши спірний будинок за умови проведення добудов та перебував приміщень у рішенні не зазначили ким та за чий рахунок мають здійснити сторони такі переобладнання.

Відповідно до підпункту третього частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Враховуючи, що судами попередніх інстанцій не встановленні фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення не можуть вважатися законними і обґрунтованими, а тому підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 08 липня 2016 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 19 березня 2018 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані рішення судів першої та апеляційної інстанцій втрачають законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. І. Крат
В. М. Коротун