Справа № 168/543/18 Головуючий у 1 інстанції: Назарук О. В.
Провадження № 22-ц/802/302/19 Категорія: 29 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Федонюк С.Ю., Русинчука М.М.,

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України у Старовижівському районі Волинської області, Управління інвестицій та регіонального розвитку Старовижівської районної державної адміністрації, Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 26 грудня 2018 року

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 23 січня 2017 року йому призначено пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», як державному службовцю. На підставі Постанов КМУ від 14 вересня 2017 року №622, від 13 червня 2016 року № 646, від 08 серпня 2016 року № 500, якими регулюються умови та порядок надання виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсій. 25 січня 2017 року він звернувся до Управління інвестицій та регіонального розвитку Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області з заявою про видачу йому довідки про складові заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою. Листом Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області від 24 лютого 2017 року за № 196/34/2-17 позивачу було видано довідку та роз'яснено, що остання не містить усіх складових заробітної плати, на які нараховані та з яких утримані страхові внески до Пенсійного фонду України.

Постановою Старовижівського районного суду Волинської області (№168/132/17 провадження № 2-а/168/24/17) від 21 березня 2017 року визнано протиправними дії Управління інвестицій та регіонального розвитку Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області щодо не включення до довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», інших, визначених законодавством виплат, що передбачені державному службовцю з урахуванням усіх складових заробітної плати, з яких сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Зобов'язано Управління інвестицій та регіонального розвитку Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області включити в довідку про складові заробітної плати ОСОБА_1, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», інші виплати, з яких сплачується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Позивач зазначає, що протягом періоду часу з 21 березня 2017 року по 27 листопада 2017 року рішення суду Управлінням інвестицій та регіонального розвитку Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області не виконувалось. У зв'язку з тривалим невиконанням рішення суду, позивач зазнав матеріальних збитків у вигляді недоотримання пенсійних виплат в сумі 6410, 00 гривень (640,00 гривень щомісячно х 10 місяців), які могли бути виплачені у випадку своєчасного надання довідки про усі складові заробітної плати.

Крім того, позивач зазначає про заподіяння моральної шкоди, яка виразилась у негативних переживаннях, тривозі, дратівливості, головних болях, порушенням тиску, обуренням, тривалим нераціональним витрачанням життєвого часу, обумовлене залученням значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів (поштові, транспортні, інші витрати). Розмір завданої моральної шкоди позивач обґрунтовує розрахунком прожиткового мінімуму на одну особу (1777,00 гривень х 10 місяців).

В зв'язку з наведеним просить суд стягнути з Державного казначейства України відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6 410,00 грн., моральної шкоди в розмірі 17 770,00 грн., що разом становить 24 180,00 грн. за рахунок коштів Державного бюджету шляхом одноразового списання в безспірному порядку на його користь коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України.

Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 26 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України у Старовижівському районі Волинській області, Управління інвестицій та регіонального розвитку Старовижівської районної державної адміністрації, Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про відшкодування шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У поданому Управлінням Державної казначейської служби України у Старовижівському районі Волинської області відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідає фактичним обставинам справи, вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У поданому апеляційному суду відзиві на апеляційну скаргу, відповідач Старовижівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області зазначає, що рішення місцевого суду є законним, обґрунтованим та таким, що прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи, на яких ґрунтується апеляційна скарга не є підставою для його скасування.

Відповідач Управління економіки, містобудування та архітектури Старовижівської районної державної адміністрації у поданому відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не відповідає дійсним обставинам справи, які стверджені доказами, дослідженими у порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, а тому не підлягає задоволенню, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1, підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню в частині відмови у стягненні моральної шкоди з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Старовижівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 10 грудня 2015 року. До цього працював в Управлінні агропромислового розвитку Старовижівської районної державної адміністрації на посаді заступника начальника - начальника відділу.

23 січня 2017 року позивач набув право на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Відповідно до розпорядження Старовижівської РДА від 10 лютого 2016 року № 41 «Про упорядкування структури райдержадміністрації» пунктом 3 розпочато процес ліквідації управління агропромислового розвитку Старовижівської РДА (а.с. 81-83).

Згідно з розпорядженням Старовижівської РДА від 25 квітня 2016 року №136 затверджено Положення про управління інвестицій та регіонального розвитку Старовижівської РДА (а.с. 84 - 90).

Відповідно до розпорядження Старовижівської РДА від 10 травня 2016 року № 161, у зв'язку з ліквідацією управління агропромислового розвитку Старовижівської районної державної адміністрації передано управлінню інвестицій та регіонального розвитку Старовижівської РДА основні засоби, необоротні матеріальні активи, архівні справи, особові справи, інші документи (а.с. 110).

25 січня 2017 року позивач звернувся до Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області з заявою про видачу йому довідки про складові заробітної плати, що подається до Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (а.с. 114). Виконання поданої заяви скеровано до Управління інвестицій та регіонального розвитку Старовижівської районної державної адміністрації (а.с. 110).

02 лютого 2017 року позивач звернувся до Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області із заявою про призначення пенсії у зв'язку переходом на інший вид пенсії, однак відповідач розпорядженням від 10 лютого 2017 року відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року у зв'язку з ненаданням довідок про заробітну плату одночасно із заявою про призначення пенсії.

24 лютого 2017 року позивачу видано довідку Управлінням інвестицій та регіонального розвитку Старовижівської районної державної адміністрації, без включення усіх виплат, на які нараховані та з яких утримані страхові внески до Пенсійного фонду України (а.с. 113), у зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

Постановою Старовижівського районного суду Волинської області від 21 березня 2017 року в справі № 168/132/17 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії управління інвестицій та регіонального розвитку Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області щодо не включення до довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», інших, визначених законодавством виплат, що передбачені державному службовцю з урахуванням усіх складових заробітної плати, з яких сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, протиправними. Зобов'язано Управління інвестицій та регіонального розвитку Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області включити в довідку про складові заробітної плати позивача, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», інші виплати, з яких сплачується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Постанова набрала законної сили 10 квітня 2017 року.

На підставі поданої позивачем 15 травня 2017 року заяви про призначення пенсії у зв'язку з переходом на інший вид пенсії та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 15 травня 2017 року № 243/33/2-17, позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 15 травня 2017 року. Пенсію призначено з урахуванням страхового стажу роботи 43 роки 00 місяців 27 днів, в тому числі на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16 грудня 1993 року та актами Кабінету Міністрів України 30 років 04 місяці 06 днів та заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за квітень 2017 року в сумі 7100 гривень і її розмір становить 4260 гривень (60 відсотків від 7100 гривень). При цьому, позивачу розраховано пенсію лише з посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років.

На виконання виконавчого листа від 02 жовтня 2017 року № 127/17, позивач 27 листопада 2017 року отримав довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за формою затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України 17 січня 2017 року № 1-3, про те, що середні розміри надбавок, премій та інших виплат за жовтень 2017 року, становили: премія місячна 440 гривень, інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю - 628,33 гривень, разом - 1068,33 гривень, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 20 лютого 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії задоволено частково. Зобов'язано Старовижівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести перерахунок, донарахування і виплату з 01 грудня 2017 року пенсії за віком ОСОБА_1, призначеної з 15 травня 2017 року відповідно до Закону України «Про держану службу», включивши з цією метою визначені в Довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, виданої Управлінням інвестицій та регіонального розвитку Старовижівської районної державної адміністрації 27 листопада 2017 року, за формою затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України 17 січня 2017 року № 1-3, суми виплат за жовтень місяць 2017 року. Рішення набрало законної сили 29 травня 2018 року.

В червні 2018 року проведено виконання даного рішення, здійснено перерахунок розміру пенсії з урахуванням сум внесених у довідку про заробітну плату (а.с. 56).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування або їх посадовими та службовими особами визначені статтями 1173, 1174 ЦК України.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи( стаття 1174 ЦК України).

З огляду на викладене, встановивши, що Старовижівське об'єднане управління пенсійного фонду України у Волинській області виконало рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 20 лютого 2018 року і провело перерахунок пенсії у визначеному розмірі з нарахуванням доплати суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в позові про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6410,00 грн., яка полягала у недоотриманні пенсійних виплат в сумі 640,00 гривень щомісячно за 10 місяців, в даному випадку слід відмовити, оскільки вказані кошти отримані позивачем внаслідок перерахунку пенсії.

Отже, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду в частині відмови у позові про відшкодування матеріальної шкоди.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Разом з тим, обов'язковими підставами відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. А у випадку відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 1173 ЦК України, незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена.

Обставини протиправних дій Управління інвестицій та регіонального розвитку Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області щодо не включення до розрахунку складових заробітної плати усіх виплат, та Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, які виразились у незаконній відмові в проведенні перерахунку, донарахування і виплату з 01 грудня 2017 року пенсії за віком ОСОБА_1, призначеної з 15 травня 2017 року відповідно до Закону України «Про держану службу», є встановленими судовими рішеннями, які набрали законної сили та не підлягають доведенню.

Таким чином, наявні підстави, передбачені статтями 1167, 1173, 1174 ЦК України для відшкодування завданої позивачу протиправними діями відповідачів моральної шкоди, у зв'язку з чим колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди.

При цьому слід врахувати ту обставину, що позивач не отримав призначення пенсійного забезпечення, яке йому гарантовано чинним законодавством, а відтак, був змушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав, що виразилось у душевних переживаннях.

З урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань позивача, ступеню вини відповідачів, вимог розумності та справедливості, колегія суддів приходить до висновку про визначення розміру відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Згідно з ст. 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави.

Її в таких випадках представляє орган, який здійснює функції держави у цих правовідносинах.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 15.04.2015 № 215, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке зокрема здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

З огляду на положення ст. 2, 1173 ЦК України та ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування моральної шкоди на користь позивача підлягає стягненню з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у зв'язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи,порушенням норм матеріального права в частині відмови у позові про відшкодування моральної шкоди, рішення суду підлягає скасуванню у відповідній частині на підставі ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та стягненню з Державного бюджету України на користь позивача 5000(п'ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 26 грудня 2018 року в частині відмови у задоволені позову про відшкодування моральної шкоди в даній справі скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 5000 (п'ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді