Справа № 396/2145/18
Провадження № 2/396/49/19
РІШЕННЯ

Іменем України

11.03.2019 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря судового засідання: Пономаренко Р.В.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу № 396/2145/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 31 жовтня 2017 року померла мати позивача ОСОБА_4, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 8,22 гектар, що розташова на території ОСОБА_2 сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя ОСОБА_4 склала заповіт на ім»я позивача. Протягом встановленого шестимісячного терміну вступу у спадщину позивач не звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, в звязку з тим, що не знав про існування заповіту, а тому був змушений звернутись до суду з даним позовом про надання додаткового строку для звернення в нотконтору з заявою про прийняття спадщини. Вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин та просить суд надати йому додатковий строк для прийняття спадщини.

22.11.2018 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні. Витребувано у приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу ОСОБА_5 копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4, яка померла 31 жовтня 2017 року, а також витяг зі Спадкового реєстру про заповіти.

09.01.2019 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

28.01.2019 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_3, зареєстровану в ІНФОРМАЦІЯ_1.

11.03.2019 року через канцелярію суду позивачем була подана заява в якій ОСОБА_1 просуть суд розглядати справу без участі його представника - адвоката ОСОБА_6

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві, додатково пояснивши, що не знав про існування заповіту, відповідно до якого ОСОБА_7 все своє майно заповіла йому.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Відзив до суду не подав.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Суд ухвалив розгляд справи провести у відсутність відповідача по справі та третьої особи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилом ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2017 року померла мати позивача ОСОБА_4, вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть серії I-ОЛ № 252927, яке видане Соколівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.6).

Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,22 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії II- КР № 018716 (а.с.11-12).

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно (рухоме та нерухоме), де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день її смерті належатиме їй та на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_8 (а.с. 10).

ОСОБА_1, є сином померлої, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 5).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори), інформація про заповідача: ОСОБА_4, заповіт:, номер у Спадкову реєстрі: 58921292, стан: чинний (а.с. 33).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 34).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.08.2018 року винесеної приватним нотаріусом ОСОБА_5 в зв"язку з тим, що спадкоємцем, ОСОБА_1 не було подано до нотаріальної контори чи до приватного нотаріуса за належністю у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини, що регламентується ст. 1269 ЦК України, приватним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі ОСОБА_1 свідоцтва за законом про право на спадщину після смерті його матері померлої 31 жовтня 2017 року ОСОБА_4 (а.с. 7).

Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у звязку з тим, що він не знав про існування заповіту, який було складений його матір"ю ОСОБА_4

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснив Пленум ВСУ в абз.6 п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які по'вязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 р. зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.08.2018 року винесеної приватним нотаріусом ОСОБА_5 встановлено, що спадкоємцем, ОСОБА_1 не було подано до нотаріальної контори чи до приватного нотаріуса за належністю у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини, що регламентується ст. 1269 ЦК України.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту на думку суду, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України в Постанові від 23.08.2017 року по справі №6-1320цс17.

Згідно проголошеного принципу, суд прийшов до висновку про необхідність забезпечення права позивача на спадкування, враховуючи відсутніть при цьому порушень прав третіх осіб чи інтересів держави, встановивши позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном два місяці, з моменту набрання рішенням законної сили.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Надати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк терміном два місяці, з моменту набрання рішенням законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла 31 жовтня 2017 року в с. Вишняківка Кіровоградського району Кіровоградської області до нотаріальної контори Новоукраїнського нотаріального округу Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду або через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 15.03.2019 року.

Головуючий: О. А. Гарбуз