Справа 329/73/19
Провадження 2/329/108/2019
13 березня 2019 року смт Чернігівка
Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Богослова А.В.,
за участі секретаря судового засідання - Силаєвої Т.М.,
позивача АТ КБ «Приватбанк», представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором,
АТ КБ «Приватбанк» (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_3 (далі-відповідач).
В позовній заяві позивач вказав, що ОСОБА_3 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг та підписав заяву № б/н від 17.09.2012, згідно якої отримав кредит у розмірі 3300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на веб-сайті АТ КБ «Приватбанк», складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.
АТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав, надав відповідачу кредит у розмірі згідно з Договором, в свою чергу відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тобто не виконав договірні зобовязання.
2156,80 грн. тіло кредиту,
1522,80 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом,
6798,88 грн. - заборгованість за пенею,
500,00 грн. - штраф (фіксована частина),
523,92 грн. - штраф (процентна складова).
Позивач просить суд стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості.
В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, крім того, надав заяву, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом оголошення про виклик відповідача на веб-сайті суду, заяв чи клопотань не надав.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази суд приходить до наступних висновків.
Відповідач дійсно отримав кредит у розмірі 3300,00 грн на підставі договору № б/н від 17.09.2012 у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на веб-сайті АТ КБ «Приватбанк», складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у копії заяви.
АТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав, надав відповідачу кредит у розмірі згідно з Договором, в свою чергу відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тобто не виконав договірні зобовязання.
Вищезазначені обставини підтверджуються дослідженими у справі письмовим доказами.
Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Частиною 2 ст.549 ЦК України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
Згідно частиною 3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Стаття 61 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Умовами Договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань.
Проте штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
У даному випадку саме пеня (зазначено позивачем у позовній заяві як заборгованість за пенею та комісією), як різновид неустойки, є спеціальним видом забезпечення виконання грошового зобов'язання і за змістом кредитного договору пеня (комісія) визначається як перший із способів забезпечення зобов'язання позичальника перед банком в порівнянні із штрафом і підлягає стягненню.
Саме така правова позиція викладена Верховним Судом України у справах № 6-1374цс17, № 6- 2003цс15.
Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення штрафу в сумі 500,00 грн. та в сумі 523,92 грн., задоволенню не підлягають.
В свою чергу згідно умов кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом та здійснювати погашення кредиту.
Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує в повній мірі. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення суми кредиту та процентів за ним є право кредитора вимагати повернення всієї суми кредиту та процентів за кредитом.
Відповідач в судове засідання не зявився, ніяких заяв або клопотань, а також доказів на спростування ним розміру заборгованості за кредитом не надав. Тому суд вважає доведеною суму заборгованості відповідача перед позивачем за тілом кредиту в розмірі 2156,80 грн.
З розміром нарахованих відсотків в розмірі 1522,80 грн. суд також погоджується.
Щодо стягнення з відповідача пені за невиконання зобовязання суд зазначає наступне. Відповідачу нараховано заборгованість за кредитом на суму 2156,80 грн. Згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованості відповідачу нараховано пеню на суму 6798,88 грн. Даний розмір заборгованості за пенею майже в 2 рази перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками.
Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.При цьому положеннями статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення.
Отже, установивши, що розмір пені значно більший від розміру зобов'язання за кредитним договором та враховуючи бездіяльність банку, що сприяла її збільшенню, а також, що внаслідок стягнення кредитної заборгованості, в тому числі і пені, розмір якої значно більший за розмір заборгованості за кредитним договором, будуть порушені права відповідача, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин положення частини третьої статті 551ЦК України та зменшити розмір пені з 6798,88 грн. до 3700,00 грн., яку стягнути з відповідача на користь банку.
Тому суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви в частині стягнення з відповідача наступної заборгованості: 2156,80 грн. тіло кредиту, 1522,80 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 3700,00 грн. - заборгованість за пенею, а всього на загальну суму 7379,60 грн.
За таких обставин суд доходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.
На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1232,45 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 526,530,536,546,549,551,1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 18, 76-81, 141,263-265, 280-282, 289 ЦПК України , суд -
Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», представники позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.09.2012 в розмірі 7379,60 (сім тисяч триста сімдесят девять) грн. 60 коп., з яких: 2156,80 грн. тіло кредиту, 1522,80 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 3700,00 грн. - заборгованість за пенею.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1232,45 (одна тисяча двісті тридцять два) грн. 45 коп.
Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Суддя А.В.Богослов