Справа № 523/2411/19
Провадження №2/523/2330/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Житлово-будівельного кооперативу «Суворовський-6»- про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом в якому зазначив, що він є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 . Втім, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно він дізнався, що постановою державного виконавця першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ від 02 липня 2013р. було накладено арешт на все майно належне їй на праві власності, в тому числі і на вказану вище частину квартиру. З відповіді державної виконавчої служби він дізнався, що арешт був накладений за борговими зобов`язаннями ОСОБА_2 перед ЖБК «Суворовський-6» під час виконання виконавчого провадження №36556307. Як стверджує позивач, його матір`ю під час життя була погашена заборгованість по виконавчому провадженню у повному обсязі. Втім, державний виконавець після закінчення виконавчого провадження не скасував накладений арешт. На теперішній час він не має можливість оформити спадкові права на спадщину. Посилаючись на порушення своїх прав позивач просить зняти арешт накладений постановою державного виконавця від 02 липня 2013р.

Позивач в судове засідання не з`явився. Направив письмове клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області та ЖБК «Суворовський-6» не забезпечили участі своїх представників у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені.

За письмовою згодою позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву розгляд справи проведений в заочному прядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 є власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2001р. (справа №2-404/2001р.).

З представленої копії постанови державного виконавця першого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції від 02 липня 2013р. №В-14/790 (ВН№36556307) убачається, що державним виконавцем, під час проведення примусового виконання судового наказу №2н-1527/1729/ 12 , виданого Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЖБК «Суворовський-6» заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 5276,45грн., з метою примусового виконання вказаного рішення суду, був накладений арешт на все майно, що належить боржнику,

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки №2 від 23 січня 2019р. наданої ЖБК «Суворовський-6» вбачається відсутність заборгованості по житлово-комунальним послугам по квартирі АДРЕСА_1 Тобто, заборгованість, яка стягувалась за судовим наказом, погашена.

За приписами п.8 ч.1 ст.49 Закону України № 606-XIV, в редакції, що діяла станом на 02 липня 2013р. виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. (частини 1,2 ст.50 Закону України № 606-XIV ).

При розгляд даної справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зважаючи на викладене слід дійти висновку, що державний виконавець закінчуючи виконавче провадження з підстав передбачених п.8 ч.1 ст.49 Закону України № 606-XIV не дотримався вимог визначених ст.50 того ж Закону не зняв арешт з всього належного боржнику майна в межах виконавчого провадження № 36556307, обмеження по якому тривають по теперішній час, що вказує на встановлені судом обмеження у праві розпорядження власністю позивачем, який намагається прийняти спадщину після смерті ОСОБА_2

Отже, встановлені в судовому засіданні фактичні обставини вказують на те, що накладений арешт порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, які підлягають судовому захисту, шляхом зняття такого арешту.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,259,263-265,268, 279, 280-282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Зняти арешт зі всього майна, що належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) накладений постановою державного виконавця першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 02 липня 2013року №В-14/790 у виконавчому провадженні №36556307.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційний суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 14 березня 2019р.

Суддя