Справа № 487/4301/18
Провадження № 2/487/256/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Біцюка А.В., за участю секретаря Демиденко Н.В., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 (54002, м. Миколаїв, вул. Дмитрієва, 7) до ОСОБА_2(54002, м. Миколаїв, вул. Дмитрієва, 7) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування та зустрічний позов ОСОБА_2 (54002, м. Миколаїв, вул. Дмитрієва, 7) до ОСОБА_1 (54002, м. Миколаїв, вул. Дмитрієва, 7) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

04.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на відсутність можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, просить суд:

1. Визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку площею 622 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по вул. Дмитрієва, 7 у м. Миколаєві, Миколаївської області, кадастровий номер :02:034:0006, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 14 травня 2017 року помер її чоловік ОСОБА_4. Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно, що складається із 1/2 частки в праві приватної спільної часткової власності на житловий будинок загальною площею 111,7 кв.м з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами та 1/2 частки земельної ділянки площею 622 кв.м з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул. Дмитрієва, 7, м. Миколаїв, Миколаївська область, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної спільної сумісної власності на землю серії І - МК №004259, виданого Миколаївською міською радою народних депутатів 06 жовтня 1995 року та записаного в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2261. В даному державному акті співвласником вказаної земельної ділянки також зазначений ОСОБА_5. Заяву про прийняття спадщини ОСОБА_1 було подано у встановленому порядку до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.11.2017 № НМХ 273830 вона отримала 1/2 частки в праві приватної спільної часткової власності на житловий будинок загальною площею 111,7 кв.м з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами. ОСОБА_6 нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_7 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину відносно даної земельної ділянки, оскільки в державному акті на право приватної спільної сумісної власності на землю серії І - МК № 00 не встановлений розмір часток всіх співвласників земельної ділянки. В постанові про відмову у вчинені нотаріальної дії від 21.11.2017, виданій позивачу ОСОБА_6 нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_7, зазначено, що нотаріус позбавлений можливості встановити розмір часток співвласників у праві спільної власності на вказану земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку, яка належала спадкодавцю у праві спільної власності на вказану земельну ділянку, що знаходиться за адресою: вул. Дмитрієва, 7, м. Миколаїв, Миколаївська область. Тому вказане питання має вирішуватись у судовому порядку.

21.09.2018 року до канцелярії суду надійшла зустрічна позовна заява від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування, в якій останній, посилаючись на відсутність можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, просить суд:

1. Визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_2) право власності на Ѕ частки земельної ділянки площею 622 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по вул. Дмитрієва, 7 у м. Миколаєві Миколаївської області, кадастровий номер :02:034:0006, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_8.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтував тим, що 17 листопада 1996 року помер батько позивача за зустрічним позовом ОСОБА_5, 29 листопада 2017 року померла і його мати ОСОБА_8. Після смерті батьків залишилося спадкове майно, що складається із 1/2 частки в праві приватної спільної часткової власності на житловий будинок загальною площею 111,7 кв.м з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами та 1/2 частки земельної ділянки площею 622 кв.м з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул. Дмитрієва, 7 м. Миколаїв, Миколаївська область, яка належала ОСОБА_9 на підставі державного акту на право приватної спільної сумісної власності на землю серії І-МК № 004259, виданого Миколаївською міською радою народних депутатів 06 жовтня 1995 року та записаного в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2261. В даному державному акті співвласником вказаної земельної ділянки також зазначений ОСОБА_4. Заяву про прийняття спадщини ОСОБА_10 було подано у встановленому порядку до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.06.2018 року № ННІ 200636, ОСОБА_2 отримав Ѕ в праві приватної спільної часткової власності на житловий будинок загальною площею 111, 7 кв.м з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами. За час свого життя мати позивача за зустрічним позовом ОСОБА_11 не встигла прийняти спадщину на земельну ділянку. ОСОБА_6 нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_7 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину відносно даної земельної ділянки, оскільки в державному акті на право приватної спільної сумісної власності на землю серії І - МК № 004259 не встановлений розмір всіх часток всіх співвласників земельної ділянки. ОСОБА_6 нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_12 ОСОБА_10 також було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою:вул. Дмитрієва, 7, м. Миколаїв, Миколаївська область у звязку з невизначеністю частки померлої у праві спільної власності на вказану земельну ділянку в державному акті на право приватної спільної сумісної власності на землю серії І - МК № 004259.Тому вказане питання має вирішуватись у судовому порядку.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 суду пояснила, що не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого чоловіка на земельну ділянку, оскільки невизначено частки спадкодавця у праві спільної власності на неї в державному акті на право приватної спільної сумісної власності на землю.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 суду пояснив, що не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті своїх батьків на земельнуділянку, оскільки невизначено частки спадкодавців у праві спільної власності на неї в державному акті на право приватної спільної власності на землю.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Що стосується фактичних обставин первісної позовної заяви.

Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серії І-УР № 642542, виданого 03.11.1959 року Дмитрівською сільською радою, Очаківського району, Миколаївської області між ОСОБА_4 та ОСОБА_13 було укладено шлюб, після чого дружині присвоєно прізвище чоловіка- Руда.

14.05.2017 року помер чоловік позивача ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії І-ФП № 262919, видане 16.05.2017 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом НМХ 273830 спадкоємицею ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 14.05.2017 року, є його дружина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з Ѕ (однієї другої) частини в праві приватної спільної часткової власності на житловий будинок загальною площею 111,7 кв.м з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами та 1/2 частки земельної ділянки площею 622 м? з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул. Дмитрієва, 7, м. Миколаїв, Миколаївська область, яка належала спадкодавцю на підставі Договору купівлі- продажу, посвідченого Другою миколаївською державною нотаріальною конторою від 08 серпня 1967 року за реєстровим № 1915 і зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 16 серпня 1967 року за № 3421 та Договору купівлі- продажу, посвідченого Третьою миколаївською державною нотаріальною конторою 27 лютого 1979 року за реєстровим № 2334 і зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 18 березня 1980 року за № 3421.

Як вбачається із копії державного акту на право приватної власності на землю серії 1-МК № 004259, виданого Миколаївською міською радою народних депутатів 06 жовтня 1995 року та записаного в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2261, ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів від 27.08.1995 року за № 435 передається у приватну власність земельна ділянка площею 622 м? з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул. Дмитрієва, 7, м. Миколаїв, Миколаївська область, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної спільної сумісної власності на землю серії І - МК №004259, виданого Миколаївською міською радою народних депутатів 06 жовтня 1995 року та записаного в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2261. В даному державному акті співвласником вказаної земельної ділянки також зазначений ОСОБА_5.

Заяву про прийняття спадщини ОСОБА_1 було подано у встановленому законом порядку до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області.

ОСОБА_6 нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_7. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину відносно даної земельної ділянки, оскільки в державному акті на право приватної спільної сумісної власності на землю серії І - МК № 00 не встановлений розмір часток всіх співвласників земельної ділянки.

В постанові про відмову у вчинені нотаріальної дії від 21.11.2017, виданій позивачу ОСОБА_6 нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_7, зазначено, що нотаріус позбавлений можливості встановити розмір часток співвласників у праві спільної власності на вказану земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку, яка належала спадкодавцю у праві спільної власності на вказану земельну ділянку, що знаходиться за адресою: вул. Дмитрієва, 7, м. Миколаїв, Миколаївська область.

Що стосується фактичних обставин зустрічної позовної заяви.

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії ЯЮ № 776607, виданого 21.04.1959 року Дмитрівською сільською радою, Очаківського району, Миколаївської області, батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_5, а матірю ОСОБА_8.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ФП № 261538, виданого 18.11.1996 року Виконкомом Миколаївської міської Ради народних депутатів Миколаївської області, ОСОБА_5 помер 18.11.1996 року.

Як вбачається із копії спадкової справи № 869/97, заведеної після смерті ОСОБА_5, спадщину за законом прийняла його дружина ОСОБА_8

Згідно з копією державного акту на право приватної власності на землю серії 1-МК № 004259 виданого Миколаївською міською радою народних депутатів 06 жовтня 1995 року та записаного в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2261, ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів від 27.08.1995 року за № 435 передано у приватну власність земельну ділянку площею 622 м? з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул. Дмитрієва, 7, м. Миколаїв, Миколаївська область, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної спільної сумісної власності на землю серії І - МК №004259, виданого Миколаївською міською радою народних депутатів 06 жовтня 1995 року та записаного в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2261. В даному державному акті співвласником вказаної земельної ділянки також зазначений ОСОБА_4.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.11.2017 року, виданої державним нотаріусом Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_14, ОСОБА_8 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5, який помер 17.11.1996 року, на Ѕ (одну другу) частку земельної ділянки, для обслуговування житлового будинку, площею 622 кв.м, належної померлому на підставі державного акту на право приватної спільної сумісної власності на землю серії І-МК № 004259, виданого Миколаївською міською радою народних депутатів 06 жовтня 1995 року та записаного в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2261.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-ФП № 272980, виданої 30.11.2017 року Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області, 29.11.2017 року померла ОСОБА_8

Як вбачається із копії спадкової справи № 214/2018, заведеної після смерті ОСОБА_8, спадщину за заповітом прийняв її син ОСОБА_2, донька ОСОБА_15 від прийняття спадщини відмовилась на користь іншого спадкоємця за заповітом ОСОБА_2

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ННІ № 200636 спадкоємцем ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 29.11.2017 року, є її син, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: Ѕ (одної другої) частини житлового будинку № 7 (сім) з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться по вулиці Дмитрієва в місті Миколаїв Миколаївської області, та належна спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 грудня 1997 року ОСОБА_16, державним нотаріусом Третьої миколаївської державної нотаріальної контори за реєстровим № 4-4992 та зареєстрованого Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 04.04.2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 19905709.

ОСОБА_10 також було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою:вул. Дмитрієва, 7, м. Миколаїв, Миколаївська область у звязку з невизначеністю частки померлої у праві спільної власності на вказану земельну ділянку в державному акті на право приватної спільної сумісної власності на землю серії І - МК № 004259.

Правове обгрунтування позовних вимог за первісним та зустрічним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 та відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 прийняли спадщину відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Як вбачається зі ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула права власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, у відповідності до ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Тобто, з урахуванням тієї обставини, що співвласники мають певні частки домоволодіння, частки земельної ділянки повинні визначатися відповідно до розміру часток у домоволодінні.

Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не заперечують проти задоволення позовних вимог одне одного, про що свідчать відповідні заяви, додані до первісної та зустрічної позовних заяв.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, що складається із Ѕ (однієї другої) частини в праві приватної спільної часткової власності на житловий будинок загальною площею 111,7 кв.м з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами , до її складу також входить земельна ділянка площею 622 м?.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_8, що складається із Ѕ (одної другої) частини житлового будинку № 7 (сім) з відповідною частиною господарських будівель і споруд, до її складу також входить земельна ділянка площею 622 м?.

З урахуванням положень ст. 377 ЦК України, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 та відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 мають право отримати у власність аналогічну частку земельної ділянки Ѕ частки кожен.

Обставин, які б перешкоджали цьому, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає, що первісний та зустрічний позов підлягає задоволенню.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що первісний та зустрічний позов задоволені у повному обсязі, то суд вважає за можливе провести взаєморозрахунок судових витрат шляхом зарахування суми сплаченого судового збору у розмірі 704, 80 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 13, 89, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Первісну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1), право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 622 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по вул. Дмитрієва, 7 у м. Миколаєві Миколаївської області, кадастровий номер :02:034:0006, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер 14.05.2017 року.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2), право власності на Ѕ частки земельної ділянки площею 622 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по вул. Дмитрієва, 7 у м. Миколаєві Миколаївської області, кадастровий номер :02:034:0006, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, що померла 29.11.2017 року.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або до того ж суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня складання його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 26.02.2019 року.

Суддя А. В. Біцюк