ЄУН №389/2275/18
Провадження №2/389/685/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 березня 2019 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді Ябчик Н.М.

при секретарі Данильчук Л.В.,

розглянувши у відкритому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знамянка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди транспортних засобів від 30.11.2012 року, інфляційних втрат, 3% річних та неустойки, а також інфляційних втрат та 3% річних за час виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з останнього на його користь заборгованість за договором оренди транспортних засобів від 30.11.2012 року за період з 22.10.2013 року по 25.07.2018 року в розмірі 967110 ( девятсот шістдесят сім тисяч сто десять) грн. 10 коп; інфляційні витрати за весь час прострочення в розмірі 478 632 (чотириста сімдесят вісім тисяч шістсот тридцять дві) грн. 30 коп.; 3% річних від простроченної суми в розмірі 70 885 ( сімдесят тисяч вісімсот вісімдесят пять грн).17 коп.; неустойку за час прострочення неповернення транспортних засобів з оренди в розмірі 1 934 220.20 грн (один мільйон девятсот тридцять чотири тисячі двісті двадцять) грн. 20 коп. за період з 22.10.2013 р. по 25.07.2018 р.; інфляційні витрати за весь період прострочення виконання рішення суду (справа №2/389/601/13) з 22.10.2013 р. - 25.07.2018 р. в розмірі 114961 (сто чотирнадцять тисяч девятсот шістдесят одна) грн. 30 коп. 3% річних за весь період виконання рішення суду в розмірі 11745 (одинадцять тисяч сімсот сорок п ять) грн., 17 коп.

Позовні вимоги мотивував тим, що 30 листопада 2012 р. між ним та ОСОБА_2А укладено нотаріально посвідчений договір оренди транспортних засобів, зареєстрований в реєстрі за №911. За умовами зазначеного договору відповідачем прийнято в строкове платне користування наступні транспортні засоби : сідловий тягач - Е; марка та модель : DAF FT XF - 95.430 ; номер шасі (кузова,рами): XLRTE47XS3E624566, реєстраційний номер : ВС 97S8 СВ ; рік випуску : 2003, належний йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САА528368, виданого Дрогобицьким ВРЕР ОСОБА_3 України у Львівський області 26.03.2010 р., тип транспортного засобу: Н/ПРИЧІП БОРТОВИЙ - Е; марка та модель: SCHMITZ SOI; номер шасі (кузова рами) : WSMS750; реєстраційний номер ; ВС 4946 XI, рік випуску : 2000, який належить позивачу на підставі, виданого Дрогобицьким ВРЕР ОСОБА_3 України у Львівський області 26.03.2010 р. Сідловин тягач - Е; марка та модель : DAF FT XF - 95.430; номерний знак: ВС 9758 СВ передано ним і прийнято відповідачем по акту прийому - передачі №2/30/11/2012. Напівпричіп бортовий-Е, марки SCHMITZ, модель SOI, номерний знак ВС 4946 XT, передано ним і прийнято відповідачем по акту прийому-передачі №1/30/11/2012.

Згідно п.5.1. договору строк оренди транспортних засобів становить 1 (один) рік і встановлюється з 30.11.2012 р. по 30.11.2013 р. Згідно п.3.1 договору орендна плата за користування транспортними засобами встановлюється сторонами у грошовій формі, в розмірі 17 250.00 грн. та сплачується відповідачем щомісячно, готівкою, рівними частинами не пізніше 10 числа кожного поточного місяця - перша частина та не пізніше 25 числа кожного поточного місяця - друга частина.

Відповідачем умови договору по сплаті орендної плати не виконано, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі - 82 268.00 грн., а також нараховано пеню за несвоєчасне внесення плати згідно п.п.6.1,6.2 Договору в сумі 319 160.65 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 524.65 грн. В звязку з зазначеним, позивач звернувся до Знамянського міськрайонного суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди транспортних засобів від 30.11.2012 р. в розмірі 82 268.00 грн., пеню за прострочення сплати орендної плати в розмірі 319 160.65 грн.; 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобовязання у розмірі 524.65 грн., судовий збір в розмірі 3670.40 грн. та повернути транспортні засоби.

Рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської від 09 жовтня 2013 року, його позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Рішення суду набрало законної сили 21.10.2013 року. На підставі зазначеного рішення 15.11.2013 року видано виконавчі листи, які звернуто до виконання. Однак, на даний час рішення суду не виконано, суму боргу, пеню, 3% річних, судовий збір за весь час виконавчого провадження з 04.12.2013 р. по день подання позову ОСОБА_2 не сплачено взагалі, а також не виконане зобовязання ОСОБА_4 про повернення позивачу транспортних засобів.

Позивач у судове засідання не з'явився, надіславши заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти заочного рішення.

Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та відзив на позов не подав.

Згідно з ухвалою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.03.2019 року, розгляд справи проводиться заочно.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30.11.2012 між сторонами укладено письмовий нотаріально посвідчений договір оренди таких транспортних засобів: сідловий тягач-Е, марки DAF FTXF 95.430, номерний знак НОМЕР_1, рік випуску 2003, колір синій, номер шасі: XLRTE47XS3E624566; напівпричіп бортовий-Е, марки SCHMITZ, модель S01, номерний знак НОМЕР_2, рік випуску 2000, колір синій, номер шасі: WSMS750; державні номерні знаки ВС8758СВ у кількості 2 штук та ВС4946ХТ у кількості 2 штук. Відповідно до вказаного договору та акту прийому-передачі від 30.11.2012 відповідач отримав в платне користування вказані транспортні засобі строком на 1 рік та зобовязався щомісяця сплачувати орендну плату в розмірі 17250 гривень до 10 числа кожного поточного місяця першу частину та не пізніше 25 числа кожного поточного місяця другу частину. Відповідачем умови договору по сплаті орендної плати не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 82 268.00 грн., а також нарахована пеня за несвоєчасне внесення плати згідно п.п.6.1,6.2 Договору в сумі 319 160.65 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 524.65 грн.

Згідно з рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської від 09 жовтня 2013 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.З ОСОБА_2А на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за договором оренди транспортних засобів від 30.11.2012 року в розмірі 82268 грн.; пеню за прострочення сплати орендної плати за договором оренди транспортних засобів від 30.11.2012 року в розмірі 319160 грн. 65 коп.; 3% річних за несвоєчасне виконання зобовязання в розмірі 524 грн. 65 коп.; 3670 грн. 40 коп. судового збору., а всього 405623.70 коп. Крім того, ОСОБА_2 зобовязано повернути ОСОБА_1 сідловий тягач-Е, марки DAF FTXF 95.430, номерний знак НОМЕР_1, рік випуску 2003, колір синій, номер шасі: XLRTE47XS3E624566; напівпричіп бортовий-Е, марки SCHMITZ, модель S01, номерний знак НОМЕР_2, рік випуску 2000, колір синій, номер шасі: WSMS750; державні номерні знаки ВС8758СВ у кількості 2 штук та ВС4946ХТ у кількості 2 штук. Рішення суду набрало законної сили 21.10.2013 року. Згідно з зазначеним рішенням, Знамянським міськрайонним судом 15.11.2013 року видано 2 виконавчі листа, які звернуто до виконання.

З копії виконавчого провадження, наданої на запит суду вбачається, що в провадженні Знамянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області перебуває виконаче провадження ВП №56326361 з приводу виконання рішення Знамянського міськрайонного суду від 09 жовтня 2013 року. Наразі проводяться виконавчі дії та вживаються заходи з приводу його виконання.

З відповіді регіонального сервісного центру МВС України в Кіровоградській області, наданої на запит суду, вбачається, що транспортні засобисідловий тягач-Е, марки DAF FTXF 95.430, номерний знак НОМЕР_1, рік випуску 2003, колір синій, номер шасі: XLRTE47XS3E624566; напівпричіп бортовий-Е, марки SCHMITZ, модель S01, номерний знак НОМЕР_2, рік випуску 2000, колір синій, номер шасі: WSMS750; державні номерні знаки ВС8758СВ у кількості 2 штук та ВС4946ХТ у кількості 2 штук, зареєстровано за ОСОБА_1

Відповідно до ст.ст.525, 526, 530, 610-612, 623 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати завдані цим збитки.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Обов'язок сплачувати за користування майном, в силу ст. 11 ЦК України, виникає з самого факту використання майна. Ухилення користувача від оплати за майно, що знаходиться у нього в користуванні, суперечить принципам добросовісності та справедливості встановлених ст. 3 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язаний вчинити та користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених ст. 11 ЦК України.

Ч. 5 ст. 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникнути з рішення суду.

Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох відсотків річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів передбачених законом, а також угод які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Наявність між сторонами грошових зобов'язань, які боржник належним чином не виконує дає підстави для стягнення на користь позивача інфляційних витрат за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми, які входять до складу грошовою зобов'язання, оскільки боржник зобов'язаний відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час виконання рішення суду про стягнення суми.

В таких випадках стягувач може подати позов на підставі ст. 625 ЦК України і стягнути з боржника три відсотки річних та інфляційні витрати за весь період прострочення виконання рішення суду, незалежно від діяльності виконавчої служби з цього приводу.

Початком прострочення виконання грошового зобовязання по договору оренди транспортних засобів від 30.11.2012 р. у розмірі 82268.00 грн. позивач вважає 22.10.2013 р. тобто наступний день після набрання рішенням суду законної сили і по день подання позовної заяви до суду, і суд погоджується з визначенням зазначеного періоду.

Внаслідок інфляційних процесів, відбулося знецінення національної валюти України, що завдало позивачу шкоди.

По даному зобов'язанню згідно ч.2 ст. 625 ЦК України до стягнення з відповідача в якості інфляційних витрат за весь період прострочення виконання рішення суду належить сума у розмірі 114961.30 грн. та 3% відсотки річних за весь період прострочення виконання рішення суду належить сума у розмірі 11745.17 грн., і суд погоджується з сумами зазначеними в розрахунках наданих позивачем.

На день подання позовної заяви відповідач не виконав рішення суду від 09 жовтня 2013 року та не повернув позивачеві транспортні засоби, що підтверджено відсутністю актів прийому-передачі транспортних засобів з оренди.

Договір оренди транспортних засобів від 30.11.2012 р. між сторонами розірваний з 11.05.2013 р. відповідно до ст.782 ЦПК України, про що зазначено в рішенні Знамянського міськрайонного суду від 09 жовтня 2013 р.

Отже відповідач тривалий час користується орендованим майном за його призначенням, але не сплачує орендну плату. Орендну плату за жовтень 2013 р. по липень 2018 р. відповідачем не сплачено взагалі (56 місяців підряд).

Таким чином станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем за користування транспортними засобами становить 967 110.10 грн., а саме: за жовтень 2013 р. (з 22.10.2013 р. - 25.10.2013 р. включно) - 2225.80 грн., за жовтень 2013 р. - липень 2018 р. (з 26.10.2013 р.- 25.07.2018 р. включно) - 964 884.30 грн.

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже встановлено, що відповідачем порушено п. 3.1 договору оренди транспортних засобів від 30.11.2012 р. щодо належної і своєчасної сплати орендної плати за користування транспортами засобами, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 967 110.10 грн.

Згідно зч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Отже, законодавство у сфері орендних правовідносин повязує припинення обовязків орендаря з фактом повернення обєкта договору оренди.

Тобто, відповідно до п.5.3 договору оренди транспортних засобів від 30.11.2012 р. у разі припинення договору оренди (закінчення строку оренди) Орендар зобовязаний у пяти денний термін повернути Орендодавцеві транспортні засоби разом з державними номерними знаками, талонами технічного огляду, свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів, а також поліси обовязкового страхування цивільної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст. 785 ЦК України, якщо Орендар не виконує обовязку щодо повернення речі, Орендодавець має право вимагати від Орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Неустойка, стягнення якої передбачено ч.2 ст. 785 ЦК України є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Нарахування неустойки за безпідставне користування майном відповідно до ч.2 ст.785 ЦК України згідно з наданим позивачем розрахунком здійснене з 22.10.2013 р. з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили.

Отже, в даному випадку наявні правові підстави для застосування до відповідача відповідальності за ч.2 ст.785 ЦК України у вигляді стягнення 1 934 220.20 грн. - неустойки за весь час прострочення виконання зобовязання з повернення обєктів оренди (967 110.10 грн. х 2 = 1 934 220.20 грн.)

Оскільки ця неустойка є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин, право на яку виникає у орендодавця у разі несвоєчасного повернення орендованого майна орендарем та підлягає стягненню за весь час прострочення обовязку щодо повернення речі, ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею) передбаченою ст.549 ЦК України, оскільки її обчислення не здійснюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобовязання (штраф), а також у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (пеня). (Постанова ВГСУ № 910/20246/15 від 12.04.2016 р.)

Згідно з п. 5.3. договору оренди транспортних засобів від 30.11.2012 р. у разі припинення договору оренди (закінчення строку оренди) орендар зобовязаний у пятиденний термін повернути орендодавцеві транспортні засоби разом з державними номерними знаками, талонами технічного огляду, свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів, а також поліси обовязкового страхування цивільної відповідальності.

Крім того, згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом.

Сума інфляційних витрат у даному зобов'язанні згідно з наданим позивачем розрахунком, складає 478 632.30 грн. та в якості трьох відсотків річних від простроченої заборгованості до стягнення належить сума в розмірі 70 885.17 грн.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань за договором оренди від 30.11.2012, щодо сплати орендної плати, а також у звязку з неповерненням відповідачем орендованих транспортних засобів, в звязку з чим у позивача виникло право вимагати від нього сплати заборгованості, інфляційних витрат та трьох відсотків річних за весь час прострочення, неустойки, інфляційних витрат та 3% річних за весь період прострочення виконання рішення суду у судовому порядку.

Оскільки позивача згідно з п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору, згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, ст.ст. 280, 526, 527, 530, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст.509, 625, 759, 762, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди транспортних засобів від 30.11.2012 року, інфляційних втрат, 3% річних та неустойки, а також інфляційних втрат та 3% річних за час виконання рішення суду задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди транспортних засобів від 30.11.2012 року за період з 22.10.2013 року по 25.07.2018 року в розмірі 967110 ( девятсот шістдесят сім тисяч сто десять) грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні витрати за весь час прострочення в розмірі 478 632 (чотириста сімдесят вісім тисяч шістсот тридцять дві) грн. 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 Анатолієвича на користь ОСОБА_1 три відсотки річних від простроченної суми в розмірі 70 885 (сімдесят тисяч вісімсот вісімдесят пять грн). 17 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за час прострочення неповернення транспортних засобів з оренди в розмірі 1 934 220 (один мільйон девятсот тридцять чотири тисячі двісті двадцять) грн. 20 коп. за період з 22.10.2013 р. по 25.07.2018 р.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні витрати за весь період прострочення виконання рішення суду (справа №2/389/601/13) з 22.10.2013 р.- 25.07.2018 р. в розмірі 114961 (сто чотирнадцять тисяч девятсот шістдесят одна) грн. 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три відсотки річних за весь період виконання рішення суду в розмірі 11745 (одинадцять тисяч сімсот сорок пять) грн. 17 коп., а всього: 3577554 (три мільйона п'ятсот сімдесят сім тисяч пятсот пятдесят чотири) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 9605 (девять тисяч шістсот пять) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

ОСОБА_1, місце проживання: 82172, Львівська область м. Стебник, вул. А. Мельника 4/72 РНОКПП НОМЕР_3.

ОСОБА_2, місце проживання: 27422, АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4.

Суддя Знамянського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_5