Провадження № 2-др/522/1/19
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2019 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -
Приморським районним судом м. Одеси 19.12.2018 року ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 67 331 (шістдесят сім тисяч триста тридцять одна) грн. 48 коп. В задоволені позовних вимоги щодо стягнення моральної шкоди відмовлено.
До суду 14.01.2019 року надійшла заява адвоката Селезньової Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про винесення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення з відповідачів судових витрат.
У зв`язку з поданням ОСОБА_2 апеляційної скарги на рішення суду, справу було направлено до Одеського апеляційного суду.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.02.2019 року справу було повернуто до Приморського районного суду м. Одеси для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.
Справа повернулася до суду, та заява була призначена до розгляду у судовому засіданні на 11.03.2019 року.
У судовому засідання представник ОСОБА_1 - Селезньова Т.В. підтримала подану заяву про ухвалення додаткового рішення, просила стягнути судові витрати з відповідачів.
ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_3 , як її представник (на підставі довіреності від 08.12.2018 року) заперечувала проти задоволення заяви.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнути з відповідачів судові витрати, зважаючи на наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
При звернення до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у розмірі 551,20 грн., що вбачається з квитанції №0.0.618209223.1 від 16.09.2016 року (т.1 а.с.1) та у розмірі 673,31 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.618208251.1 від 16.09.2016 року (т.1 а.с.2).
Рішення щодо стягнення матеріальної шкоди ухвалене на користь позивача, тому сплачений ОСОБА_5 судовий збір за вимогу немайнового характеру підлягає стягненню з відповідачів.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України закріплено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами, разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

22.11.2016 року між адвокатом Селезньовою Тетяною Валентинівною та ОСОБА_1 було укладено договір №5 про надання правової допомоги (т.1, а.с.113-114).

ОСОБА_1 оплатила отримані послуги за договором про надання правової допомоги у розмірі 13 500 грн.: квитанцією до прибуткового касового ордеру №5 від 22.11.2016 року у розмірі 3000 грн. (т.1 а.с.239), квитанцією до прибуткового касового ордеру №21 від 14.09.2016 року у розмірі 3000 грн. (т.1 а.с.241), квитанцією до прибуткового касового ордеру №11 від 27.11.2017 року у розмірі 7500 грн. (т.1 а.с.240).

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Сума винагороди за послуги адвоката розрахована у відповідності до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», що встановлено з Акту виконаних робіт від 27.11.2017 року (т.1 а.с.246-248).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, на думку суду, є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Відповідачами не спростована співмірність послуг адвоката зі складністю проведеної ним роботи.

Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України визначено, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Тож, оскільки при ухваленні рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат, розмір таких витрат позивача, заявлений до стягнення з відповідачів обґрунтований, тому заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 270, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4) понесені нею судові витрати у розмірі 14 173 (чотирнадцять тисяч сто сімдесят три) гривні 31 копійка, що складається з: витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги у розмірі 13500 грн. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 673,31 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення складено 15.03.2019 року.

Суддя: В.Я. Бондар