Провадження № 2/761/1673/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Пірак М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ ФАРБИ УКРАЇНИ» про захист прав споживачів та стягнення пені,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» про захист прав споживачів та стягнення пені, мотивуючи свої вимоги наступним. 20.07.2015 р. ТОВ «ВКФ ФАРБИ УКРАЇНИ» укладено договір № 113/2/ШК купівлі-продажу майнових прав із ОСОБА_1 , відповідно до умов якого відповідач продає, а позивач купує майнові права на об`єкт нерухомості у вигляді квартири - за адресою АДРЕСА_1 . Позивачем здійснено повну оплату вартості майнових прав відповідно до умов договору №113/2/ШК, а отже виконано взяті на себе зобов`язання перед відповідачем. Відповідач зобов`язався ввести в експлуатацію об`єкт будівництва у термін - 4 квартал 2016 року, однак в зазначений термін будівництво будинку не було завершено, відповідно і в експлуатацію він зданий не був. З огляду на наведене позивач просить суд стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК ФАРБИ УКРАЇНИ» на свою користь суму у розмірі 7 767 700,05 грн. пені відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» та судові витрати.

Провадження у даній справі відкрито 19.07.2018 року, вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження з огляду на положення ст.ст. 189,274 ЦПК України.

Розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва від 31.01.2019 р. за № 01-08-49 відповідно до п.п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду здійснено повторний автоматизований розподіл справи.

04.02.2019 р. ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва справу прийнято до провадження.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду був належним чином повідомлений, до суду подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, керуючись матеріалами які викладені в позовній заяві, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Не заперечував щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача, повідомлений про розгляд справи належним чином також не зв`явився для розгляду справи по суті, відзив на позов не надав.

Також від представника відповідача не надходили заяви та клопотання з процесуальних питань.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 223,280,281 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення, за відсутності заперечень представника позивача.

Дослідивши надані докази та надавши їм належну оцінку суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

20.07.2015 р. ТОВ «ВКФ ФАРБИ УКРАЇНИ» укладено договір № 113/2/ШК купівлі-продажу майнових прав із ОСОБА_1 , відповідно до умов якого відповідач продає, а позивач купує майнові права на об`єкт нерухомості у вигляді квартири АДРЕСА_2 .

За договором №113/2/ШК відповідач зобов`язався забезпечити будівництво та введення в експлуатацію житлового будинку з нежитловими приміщеннями, за адресою: АДРЕСА_1 .

В свою чергу позивач ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання сплатити майнові права на квартиру, орієнтовна загальна вартість яких складає 709 379,00 грн. перерахувавши кошти на поточний рахунок відповідача в порядку передбаченому п.п. 4.2., 4.3., 4.3.1 Договору.

Позивачем здійснено повну оплату вартості майнових прав відповідно до умов договору №113/2/ШК в повному обсязі та відповідно до умов договору - сплачено суму у розмірі 709 379,00 грн. , що підтверджується довідкою ТОВ «ВКФ «ФАРБИ УКРАЇНИ» від 21.07.2016 р. про 100% фінансування за договором (п. 4.5. договору).

Таким чином позивач ОСОБА_1 зобов`язання перед відповідачем за договором виконала в повному обсязі.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, відповідно до ст. 629 ЦК України.

Будівництво та введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва відповідач зобов`язався забезпечити у термін - 4 кварталу 2016 року відповідно до п.п. 2.4., 5.2.5. Договору.

Проте, відповідач в зазначений термін будівництво будинку не завершив, відповідно в експлуатацію його не введено. Таким чином з боку відповідача має місце невиконання умов Договору № 113/2/ШК.

Доказів зворотного під час розгляду справи отримано не було.

За приписами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 7.1. Договору, у випадках невиконання або неналежного виконання зобов`язань за даним Договором, винна Сторона відшкодовує потерпілій Стороні всі збитки, спричинені такими її винними діями (бездіяльністю) згідно чинного законодавства.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За умовами ч. 2 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому, статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і споживачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

В Законі України «Про захист прав споживачів» не визначено певних меж його дії, але з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та виходячи із принципів цивільного судочинства і наявності у спірних правовідносинах сторони, як особа - споживач, можна зробити висновок, що цим Законом регулюються відносини, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг тощо.

Такі відносини можуть виникати з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать закону.

Аналізуючи предмет та умови договору, укладеного сторонами, можна дійти висновку, що він є договором купівлі-продажу з розстроченням платежу покупцем майбутнього житла, і за своєю суттю практично схожий з Договором (забезпечувальний платіж, передплата (фактично, інвестиція у будівництво) за житлове приміщення, якого ще не існує, встановлений термін укладення Основного договору - фактично, завершення будівництва та отримання правовстановлюючих документів, визначення характеристик майбутнього житла, та будівельних робіт, які мають бути виконані, тощо).

Правовідносини за обома вищезазначеними видами договорів і, зокрема, відносини відповідача (виконавця робіт (послуг) зі спорудження Об`єкта нерухомості та позивача (замовника та покупця) за своїм характером належать до сфери регулювання Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

За таких обставин, позивач, в розумінні положень вищезазначеного Закону, вправі вимагати відповідача стягнення неустойки, передбаченої ч. 5 ст. 10 цього Закону України «Про захист прав споживачів» у вигляді пені в розмірі 3 % загальної вартості замовлення.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені під час дослідження доказів, суд приходить до висновку, що обрахунок здійснено з огляду на вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», за відсутності обставин, які б свідчили про те, що позов задоволенню не підлягає, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги щодо стягнення з ТОВ «ВКФ «ФАРБИ УКРАЇНИ» суми у розмірі 7 767 700 грн. 05 коп. підлягає задоволенню.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 2-5,11-13,141,196,223,258,259,263,268,280-284, 352,354 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 549, 550, 610, 611 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ ФАРБИ УКРАЇНИ» про захист прав споживачів та стягнення пені задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ ФАРБИ УКРАЇНИ» (03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корп. 6, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) суму у розмірі 7 767 700 грн. 05 коп.

Стягнути зТовариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ ФАРБИ УКРАЇНИ» (03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корп. 6, ) в дохід держави судовий збір у розмірі 8 810 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подано протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст.ст. 353-357 ЦПК України до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України , у цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення суду складено 13.12. 2019 року

Суддя