Постанова

Іменем України

13 березня2019 року

м. Київ

справа № 308/15526/14-ц

провадження № 61-3834св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Транс Груп», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація»,

відповідач - ОСОБА_4,

представник відповідача - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Транс Груп» на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 28 липня 2016 року у складі колегії суддів: Куцини М. М., Бисаги Т. Ю., Павліченка С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон України № 2147-VIII) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вендор» (далі - ТОВ «ФК «Вендор»), правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс ТрансГруп» (далі - ТОВ «Фінанс Транс Груп»), звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 24 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (далі - ВАТ «Ерсте Банк», банк), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк») та ОСОБА_4 укладено кредитний договір від 24 грудня 2007 року № 014/1228/5/08350 (далі - кредитний договір, договір), за яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 22 170,00 дол. США на строк до 23 грудня 2014 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10,99 %. 30 вересня 2014 року ПАТ «Фідобанк» відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «Вендор». Позичальник неналежно виконував зобов'язання за кредитним договором, станом на 27 листопада 2014 року має заборгованість за тілом кредиту у сумі 7 082,26 дол. США та заборгованість за процентами - 192,00 дол. США.

За викладених обставин позивач просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у сумі 108 917,95 грн, що станом на 27 листопада 2014 року еквівалентно 7 274,26 дол. США.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2015 року залучено до участі правонаступника позивача - ТОВ «Фінанс Траст Груп».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Фінанс Транс Груп» заборгованість за кредитним договором у сумі 108 917,95 грн, що еквівалентно 7 274,26 дол. США. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Фінанс Транс Груп» 1 089,17 грн судових витрат.

Додатковим рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 травня 2016 року зазначено складові стягнутого з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Фінанс Транс Груп» боргу, а саме: 7 082,26 дол. США - тіло кредиту, 192,00 дол. США - заборгованість за процентами.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позичальник належним чином не виконав зобов'язань щодо повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіка, прострочена заборгованість підтверджена розрахунком. Суд дійшов висновку, що строк позовної давності починає відлік з моменту закінчення виконання основного зобов'язання за кредитним договором (23 грудня 2014 року), відхилив заяву відповідача щодо застосування наслідків спливу позовної давності.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 28 липня 2016 року скасовано рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2016 року та додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 травня 2016 року, ухвалено нове рішення. У задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінанс Транс Груп» відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що банк змінив строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором, надіславши 30 вересня 2011 року позичальнику вимогу про дострокове повернення кредиту, тому відповідно до умов кредитного договору через 30 днів (30 жовтня 2011 року) почався відлік позовної давності, строк якої сплинув 30 жовтня 2014 року, позивач звернувся до суду з цим позовом 10 грудня 2014 року, що є підставою для відмови у позові.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, надісланій 14 вересня 2016 року засобами поштового зв'язку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ «Фінанс Траст Груп», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 28 липня 2016 року скасувати, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2016 року - залишити в силі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2016 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 лютого 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року залучено до участі в справі правонаступника ТОВ «Фінанс Траст Груп» - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Інновація»).

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України № 2147-VIII та розпочав роботу Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

23 січня 2018 року справу передано до Верхового Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в складі п'яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що строк позовної давності переривався і починав відлік заново, оскільки відповідач у травні - червні 2014 року погашав заборгованість за кредитним договором, тому строк пред'явлення цього позову до суду не сплинув.

Короткий зміст заперечень на касаційну скаргу

У наданих до суду запереченнях ОСОБА_4 просить залишити без змін рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 28 липня 2016 року, мотивуючи це тим, що доводи касаційної скарги ТОВ «Фінанс Траст Груп» містять посилання на нові докази, які не досліджувались судами попередніх інстанцій, тому не повинні братись до уваги при касаційному перегляді справи. Крім того, зазначає, що справа не містить доказів на підтвердження наявності у ТОВ «ФК «Вендор» права на пред'явлення до суду цього позову (відступлення права вимоги за кредитним договором).

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 24 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», який після зміни організаційно-правової форми та найменування - ПАТ «Фідокомбанк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав ОСОБА_4 кредит у сумі 22 170,00 дол. США строком до 23 грудня 2014 року зі сплатою 10,99 % річних з поверненням кредиту згідно з графіком.

З лютого 2011 року ОСОБА_4 припинив сплачувати за кредитом.

30 вересня 2011 року банк направив ОСОБА_4 вимогу про дострокове повернення кредиту у зв'язку з невиконанням ним умов кредитного договору.

30 вересня 2014 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ВК «Вендор» укладено договір про відступлення права вимоги № 6, зокрема за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_4

28 травня 2015 року ТОВ «ВК «Вендор» відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ «Фінанс транс груп» на підставі договору про відступлення права вимоги № 28/05/2015/02.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Суд апеляційної інстанції встановив, що разом з встановленням строку користування кредитом (пункт 1.1 договору), сторони кредитного договору передбачили право кредитора достроково вимагати погашення заборгованості позичальника за кредитом або стягнути таку заборгованість, включаючи нараховані проценти за користування кредитом, комісії та штрафні санкції у випадку порушення істотних умов договору. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за цим договором, за умови попередньої (за 30 днів) надіслання відповідної вимоги позичальнику рекомендованим листом (пункт 6.5 договору).

Станом на 30 вересня 2011 року ОСОБА_4 мав заборгованість за черговими платежами за кредитним договором, у зв'язку з цією обставиною ПАТ «Ерсте Банк» надіслало йому повідомлення-вимогу, у якій вимагало погасити за 30 днів прострочену заборгованість за кредитом у сумі 1 423,15 дол. США та достроково виконати зобов'язання за кредитним договором - погасити залишок заборгованості: тіло кредиту в розмірі 16 805,94 дол. США та проценти за користування кредитом на момент його погашення.

Отже, ПАТ «Ерсте Банк» на підставі частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використало право вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних банку відповідно до статті 1048 ЦК України.

Такими діями первинний кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України)

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

ОСОБА_4 заявив у справі про застосування строків позовної давності до пред'явлених до нього вимог.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні позову за спливом строків позовної давності, вважаючи, що з дня настання строку виконання основного зобов'язання та пред'явленням до суду цього позову минуло більше трьох років.

Перевіряючи доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування судом строків позовної давності, Верховний Суд виходить з наступного.

Твердження ТОВ «Фінанс Транс Груп» щодо переривання строків позовної давності у зв'язку з тим, що у травні - червні 2014 року позичальник погашав кредит, ґрунтується на виписці за рахунком, яка була надана разом з касаційною скаргою.

Проте переоцінка доказів у справі, дослідження нових доказів, які не надавались судам першої та апеляційної інстанцій, виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції (статті 400 ЦПК України).

Тобто питання наявності або відсутності у справі обставин, які не були встановлені у рішеннях судів попередніх інстанцій, не може вирішуватись під час касаційного перегляду справи, оскільки можливість подання додаткових доказів суперечить суті касаційного перегляду - перевірки правильності застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Водночас зазначене не дає підстав вважати, що суд апеляційної інстанції неповно з'ясував обставини справи, з огляду на диспозитивність цивільного судочинства, яке здійснюється на засадах змагальності сторін.

Оскільки касаційна скарга не містить обґрунтованих доводів щодо неправильного застосування судом норм матеріального чи процесуального права, то підстав для скасування ухваленого у справі рішення суду апеляційної інстанції немає.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За таких обставин касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 28 липня 2016 року - залишити без змін.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Доказів витрат, понесених відповідачем у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Оскільки суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення без змін ухваленого у справі рішення суду апеляційної інстанції, то у справі немає підстав для зміни розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, та розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Транс Груп» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 28 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько
С. Ю. Мартєв

І. М. Фаловська

С. П. Штелик