Справа № 185/8323/18
Провадження № 2/185/912/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Чернишової К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/8323/18 за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2018 року Харківський національний університет внутрішніх справ надіслав засобами поштового звязку на адресу суду позов до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 витрати, повязані з утриманням в сумі 52266,29 грн.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 16 серпня 2013 року по 10 квітня 2018 року, наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 10 серпня 2013 року №179 о/с його прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом з 16 серпня 2013 року, присвоєно звання «рядовий міліції». 02 вересня 2013 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Згідно Законів України «Про міліцію», «Про Національну поліцію» у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання особи, які навчаються за державним замовленням, повинні відшкодувати фактичні витрати за період навчання. Відповідно до наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 04 березня 2017 року № 68 о/с ОСОБА_1 відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області для подальшого проходження служби. Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 10 квітня 2018 року № 98 о/с ОСОБА_1 звільнено відповідно до п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (тобто до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання).

Згідно пояснень представника відповідача, відповідач позов не визнав у повному обсязі у звязку з тим, що був повторно прийнятий на службу та проходить службу по теперішній час згідно наказу від 02 липня 2018 року, копії трудової книжки.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2019 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно письмової заяви просив розглянути справу за відсутності представника.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно письмової заяви просила розглянути справу за відсутності відповідача та представника, в задоволенні позову відмовити.

За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не зявились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 16 серпня 2013 року, наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 10 серпня 2013 року №179о/с його прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом з 16 серпня 2013 року, присвоєно звання «рядовий міліції».

02 вересня 2013 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, а саме Харківському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким ОСОБА_1 навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати фактичні витрати за період навчання (п.1, п.2.3.5, п.4.1 договору).

Відповідно до пункту 2.1.3 вказаного договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, виконавець зобов'язаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном, та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України.

Відповідно до наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 04 березня 2017 року № 68 о/с ОСОБА_1 відрахували зі складу курсантів та направили до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, сума витрат, повязаних з його утриманням складає 52266,29 грн.

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 10 квітня 2018 року № 98 о/с ОСОБА_1 звільнено відповідно до п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».

Позивач, зазначив, що відповідача було звільнено до спливу трьохрічного терміну перебування на службі по закінченню навчання.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до підпункту 2.3.6 пункту 2.3 договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України особа зобов'язана у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього Договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Пунктом 3 договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України передбачені підстави відшкодування фактичних витрат на підготовку, а саме дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість, відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчального закладу, звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ зі служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 вказаного договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядком відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 р. № 261, визначено механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, повязаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Відповідно до пунктів 9 вказаного вище Порядку стягнення суми витрат припиняється в разі: поновлення на навчанні особи, що була відрахована з вищого навчального закладу; повторного прийняття особи на службу в поліцію. Якщо таке поновлення здійснено після відкриття виконавчого провадження щодо відшкодування витрат, стягнення їх суми припиняється на підставі вимоги стягувача.

Згідно наказу Департаменту патрульної поліції №649 о/с від 02.07.2018 року ОСОБА_1 прийнято на службу в поліцію за конкурсом та призначено по управлінню патрульної поліції в Дніпропетровської області поліцейським взводу №1 роти №3 батальйон №1, що також підтверджується даними трудової книжки ОСОБА_1.

Згідно довідок Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровської області від 26 грудня 2018 року, 11 березня 2019 року ОСОБА_1 дійсно проходить службу в управлінні патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції на посаді поліцейського взводу №2 роти №4 батальйон №4, призначений на посаду наказом Департаменту патрульної поліції №1126 о/с від 23.11.2018 року.

Таким чином, відсутні законні та обґрунтовані підстави для задоволення позову Харківського національного університету внутрішніх справ про стягнення з ОСОБА_1 витрат, повязаних з утриманням в сумі 52266,29 грн.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви Харківського національного університету внутрішніх справ, код ЄДРПОУ: 08571096, місцезнаходження зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про стягнення коштів відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення у повному обсязі складено 18 березня 2019 року.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. О. Врона