ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року

м.Суми

Справа №588/1433/17

Номер провадження 22-ц/816/1247/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенко В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 26 грудня 2018 року в складі судді Линник О.С., постановлене у м. Тростянець Сумської області, повне рішення складено 29 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, просив достроково припинити договір про надання послуг та стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 збитки у розмірі 22500 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що 06 лютого 2017 року він уклав договір про надання послуг з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, предметом договору є виконання будівельних та ремонтних робіт, а саме: облаштування фундаменту, цоколя, встановлення перегородок, установлення стельових балок із монтажем стелі, монтаж покрівлі односкатної, демонтаж двох стін, демонтаж полу, проведення стяжки полу, проведення реконструкції об'єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, а також організація поставки і купівля будівельних матеріалів у період із 02 лютого 2017 року до 20 листопада 2017 року, на умовах визначених договором.

На виконання договору ОСОБА_1 вніс відповідачу попередню оплату вартості робіт у розмірі 22500 грн.

Відповідач свої зобов'язання за договором не виконав.

З метою позасудового вирішення спору позивач звертався до ОСОБА_2 із заявою, яка останнім була залишена без уваги.

Заочним рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 19 січня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволений. Договір про надання послуг б/н від 06 лютого 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 розірвано. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь позивача завдані збитки у розмірі 22500 грн. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

У липні 2017 року ОСОБА_2 подав заяву про перегляд заочного рішення від 19 січня 2018 року.

Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 06 вересня 2018 року заява ФОП ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволена. Заочне рішення Тростянецького районного суду від 19 січня 2018 року у справі №588/1433/17 скасоване, справа призначена до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 26 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволений. Договір про надання послуг б/н від 06 лютого 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 розірвано. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь позивача завдані збитки у розмірі 22500 грн. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

У січні 2019 року відповідач подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд першої інстанції не визначив природу укладеного сторонами договору, самостійно змінив спосіб захисту права, не врахував, що строк дії договору закінчився на момент ухвалення рішення, крім того, позивач не довів належними допустимими доказами істотного порушення умов договору з боку відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 06 лютого 2017 року ОСОБА_1 та фізична особа-підприємець ОСОБА_2 уклали договір (а.с.20).

Відповідно до умов якого ОСОБА_1 доручає ФОП ОСОБА_2 облаштувати фундамент будівлі, цоколь, встановити перегородки, установити стельові балки із монтажем стелі, монтаж покрівлі односкатної, демонтаж двох стін, демонтаж полу, проведення стяжки полу об'єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, а також провести поставку і купівлю будівельних матеріалів (п.п 1.1, 1.2 договору).

Строк виконання договору згідно з пунктом 2.2 договору визначений з 02 лютого 2017 року до 20 листопада 2017 року з моменту внесення передоплати.

Відповідно до п.п. 3.1 - 3.3 договору вартість послуг складає 79200 грн.

Замовник зобов'язаний здійснити оплату готівковим платежем у наступному порядку:

70 % вартості послуг шляхом передплати після підписання договору,

30% вартості послуг не пізніше дати закінчення послуг.

Замовник повинен оплатити послуги та відшкодувати виконавцю затрачені кошти на придбання матеріалів, якщо такі були, обладнання та комплектуючих готівковим платежем не пізніше дня закінчення послуг.

Сума передплати, яка має бути сплачена замовником була погоджена сторонами у розмірі 22500 грн (а.с. 20).

За пунктом 4 договору виконавець зобов'язаний організувати надання послуг в обумовлений з замовником строк; придбати і доставити до місця виконання робіт матеріали та інструменти необхідні для надання послуг, що передбачено пунктом 4.2.1 договору.

Згідно з умовами договору ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_2 22500 грн, із них частина коштів була перерахована у безготівковій формі на банківський рахунок відповідача, залишок переданий готівкою особисто, проти чого не заперечує відповідач (а.с. 24).

У період із липня по вересень 2017 року позивач самостійно проводив ремонтні роботи за власні кошти ( а.с. 156-162).

ФОП ОСОБА_2 будівельні та ремонтні роботи за укладеним сторонами договором не розпочинав.

17 серпня 2017 року ОСОБА_1 надіслав ФОП ОСОБА_2 заяву про відмову від договору з вимогою повернути сплачені ним кошти з підстав невиконання контрагентом умов договору, проте відправлення не було отримано адресатом (а.с. 42-44).

Рішення суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 мотивоване тим, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, позивач виконав свої зобов'язання за договором, вніс обумовлений розмір передплати за роботи, проте відповідач матеріали не закупив, будівельні роботи у визначений договором строк не розпочав, своїх зобов'язань не виконав, тобто припустився порушення істотних умов договору, що є підставою для його розірвання.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що 06 лютого 2017 року між сторонами укладений договір, який має назву «Договор на оказание услуг», проте фактично за предметом та змістом зобов'язань сторін ОСОБА_1, як замовник, та фізична особа-підприємець ОСОБА_2, як підрядник, уклали договір будівельного підряду, предметом якого є виконання робіт з реконструкції будівлі за адресою АДРЕСА_1

Тобто спірні правовідносини між сторонами врегульовані загальними нормами про зобов'язання та про договір ЦК України та параграфами 1, 3 глави 61 «Підряд» ЦК України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Згідно з положеннями статті 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

За п. 3.2 укладеного сторонами договору замовник зобов'язаний здійснити оплату готівковим платежем у наступному порядку:

70 % вартості послуг шляхом передплати після підписання договору,

30% вартості послуг не пізніше дати закінчення послуг.

Сторонами визначений грошовий еквівалент передплати, який становить 22500 грн, інших розмірів передплати договором не передбачено (а.с. 20).

ОСОБА_1 вніс передплату у визначеному договором розмірі.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України).

Відповідно до статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Пунктом 2.2 договору визначено, що строк виконання підрядником послуг - з 02 лютого 2017 року до 20 листопада 2017 року з моменту внесення передплати (а.с. 20).

Не зважаючи на внесення позивачем передплати ФОП ОСОБА_2 не розпочав роботу протягом визначеного договором строку.

За таких обставин ОСОБА_1 був позбавлений можливості отримати бажаний результат робіт у визначений договором строк, що свідчить про істотність порушення договору з боку відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору ( частина 5 статті 653 ЦК України).

Згідно з частиною 2 статті 883 ЦК України за невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Звертаючись до суду першої інстанції за захистом свого порушеного права позивач заявив вимогу до ФОП ОСОБА_2 про дострокове припинення дії договору від 06 лютого 2017 року та відшкодування завданих збитків у розмірі 22500 грн.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

З огляду на зазначене суд першої інстанції мав законні підстави для визначення у своєму рішенні ефективного способу захисту порушеного права ОСОБА_1 відповідно до викладених у позові вимог, а саме - шляхом розірвання укладеного сторонами договору та відшкодування позивачу завданих збитків.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до приписів частини третьої статті 12 ЦПК України, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У апеляційній скарзі відповідач не заперечує, що він отримав передплату від ОСОБА_1 у розмірі 22500 грн, проте зазначає, що її розмір відповідно до умов договору становить 70 % від вартості послуг - 55500 грн, тобто повна передплата не була внесена позивачем, а тому відповідно до 2.2 договору підстави для початку робіт у відповідача не виникли.

Апеляційний суд не погоджується з зазначеними доводами виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

З укладеного сторонами договору вбачається, що ними погоджена загальна вартість виконаних робіт, яка становить 79200 грн, про що зазначено у п. 3.1 договору.

За п. 3.2 укладеного сторонами договору замовник зобов'язаний здійснити оплату готівковим платежем у наступному порядку:

70 % вартості послуг шляхом передплати після підписання договору,

30% вартості послуг не пізніше дати закінчення послуг.

Під розділом третім договору рукописним текстом конкретизовано: «Предоплата заказчика 22500 грн 06.02.2017 р.».

Інших розмірів передплати договір не містить (а.с. 20).

Відповідач не заперечує, що ним отримана передплата від ОСОБА_1 на виконання договору у розмірі 22500 грн.

Докази про те, що ФОП ОСОБА_4 звертався до позивача з вимогою про сплату іншої суми передплати або інша сума передплати була узгоджена сторонами при укладанні договору у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що сторонами визначений грошовий еквівалент передплати, який становить 22500 грн, про інший розмір передплати сторони не домовлялись.

Посилання відповідача на відсутність порушень з його боку належними допустимим доказами не підтверджені, а тому відхиляються апеляційним судом.

За змістом п. 2.2 договору зобов'язання з виконання підрядних робіт у ФОП ОСОБА_2 виникають у строк з 02 лютого 2017 року по 20 листопада 2017 року з моменту внесення передплати.

Сторони не заперечують, що передплата у розмірі 22500 грн була внесена позивачем 06 лютого 2017 року.

Тобто з 06 лютого 2017 року ФОП ОСОБА_2 мав розпочати вчинення дій на виконання своїх зобов'язань за договором підряду.

Станом на 24 жовтня 2017 року - дату звернення ОСОБА_1 до суду, ФОП ОСОБА_2 жодних дій на виконання договору не вчинив, під час розгляду справи виконання зобов'язань за договором відповідач також не розпочинав. Зворотного відповідач не довів, що свідчить про порушення істотної умови договору щодо строку виконання зобов'язання.

З огляду на зазначене суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, розірвання спірного договору з підстав істотного порушення договору відповідачем та відшкодування збитків завданих позивачу.

Проте апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги щодо помилкового визначення природи спірного договору судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Тобто, послуга надається шляхом вчинення певної дії або здійснення певної діяльності (що також характерно і для договору підряду, за яким підрядник виконує певну роботу шляхом вчинення певної дії або здійснення певної діяльності), крім того, послуга споживається в процесі її надання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Тобто, виходячи з правової конструкції договору підряду, його предметом є робота та її результат. Договір підряду містить зобов'язання як з виконання роботи, так і з передачі її майнового результату у власність замовнику, чим у своєму правовому регулюванні є близьким до договору про надання послуг.

За змістом п.п. 1.1, 1.2, 1.3 договору ОСОБА_1 доручив ФОП ОСОБА_2 облаштувати фундамент будівлі, цоколь, встановити перегородки, установити стельові балки із монтажем стелі, монтаж покрівлі односкатної, демонтаж двох стін, демонтаж полу, проведення стяжки полу об'єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, а також провести поставку і купівлю будівельних матеріалів, в свою чергу зобов'язався прийняти та оплатити витратні матеріали виконавця, а також відшкодувати витрати на придбання матеріалів, устаткування та комплектуючих, використаних при організації робіт.

Вбачається, що предметом договору є роботи з реконструкції будівлі, результатом яких є зміна, оновлення матеріального об'єкту нерухомості. Вказаний результат робіт не споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а тому правовідносини, які виникли між сторонами підпадають під дію норм цивільного кодексу, якими врегульовано саме відносини будівельного підряду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ч. 2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За таких обставин встановивши, що суд першої інстанції невірно визначив правову природу договірних відносин, застосував норми матеріального права, які не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зміни мотивувальної частини рішення в частині посилань суду на норми цивільного закону, якими врегульовані правовідносини сторін за договором про надання послуг, зазначивши замість них норми цивільного закону з регулювання договірних відносин будівельного підряду.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для розірвання договору від 06 лютого 2017 року за ч. 2 ст. 651 ЦК України з відшкодуванням завданих позивачу збитків, тому в іншій частині рішення суду залишається без змін.

Враховуючи те, що справа є малозначною у розумінні п. 1 ч. 6 ст. 19, ч. 4 ст. 274 ЦПК України, тому відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 26 грудня 2018 року змінити в частині мотивів задоволення позову.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 березня 2019 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко