Справа № 308/2013/19
У Х В А Л А

19 листопада 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Джуги С. Д., Кондора Р. Ю.

з участю секретаря Балаж Н. С.

під час розгляду у відкритому судовому засіданні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2019 року ОСОБА_2 пред`явила позов до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивувала тим, що 28 липня 1984 року між сторонами було укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Тячівського райвиконкому зроблено актовий запис за № 43. Сімейне життя не склалося внаслідок несумісності характерів, втрати поваги та любові один до одного. Фактично сімя розпалася більше десяти років назад, шлюбних стосунків сторони не підтримують, спільним побутом та взаємними правами та обов`язками не пов`язані. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна немає. Відповідач з невідомих причин відмовляється від розірвання шлюбу, а тому позивачка просить розірвати шлюб у судовому порядку.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 05 липня 2019 року позов задоволено. Шлюб, укладений 28 липня 1984 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований відділом ЗАГСУ Тячівського райвиконкому в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу за № 43, розірвано. Вирішено питання про судові витрати.

На це рішення відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Зазначає, що він не бажає розривати шлюб з позивачкою, оскільки є можливість збереження сімї, мирного вирішення конфліктних ситуацій та налагодження подальшого спільного життя. Сторони перебували у шлюбі майже 35 років, можливість відновлення сімейних стосунків не втрачена. Більше того, розірвання шлюбу суперечить інтересам їх спільних дітей. Відповідачем було подано заяву про надання строку на примирення, однак жодного процесуального рішення щодо цієї заяви судом не прийнято. Скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 додатково подав заяву про надання строку на примирення мотивуючи його тим, що є можливість зберегти сімю та вирішити усі конфліктні ситуації. Крім того, розірвання шлюбу суперечить інтересам їх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши зібрані у справі матеріали, колегія суддів вважає, що сторонам слід надати строк на примирення виходячи з таких підстав.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

З матеріалів справи слідує, що 28 липня 1984 року між сторонами було укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Тячівського райвиконкому зроблено актовий запис за № 43.

Від даного шлюбу у сторін є двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на теперішній час є повнолітніми.

Враховуючи бажання відповідача зберегти сім`ю, а також наявність у сторін двох дітей, з метою уникнення формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повного та всебічного з`ясування фактичних взаємин подружжя, апеляційний суд вважає за необхідне надати сторонам строк для примирення до 20 січня 2020 року. При цьому суд апеляційної інстанції констатує, що в суді першої інстанції строк на примирення сторонам не надавався.

Керуючись ст. 111 СК України, ч. 7 ст. 240, п. 4 ч. 1 ст. 251, п. 3 ч. 1 ст. 253, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Надати подружжю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 строк на примирення до 20 січня 2020 року.

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий ____________

Судді ____________

____________