ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року

м. Харків

Справа № 642/3832/16-ц

Провадження № 22-ц/818/3815/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів: Бурлака І. В., Колтунової А.І.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2

треті особи за первісним позовом: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

треті особи за зустрічним позовом: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного Харківської області від 02 березня 2018 року у складі судді Бондаренка В.В. у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частки майна та визначення порядку користування земельною ділянкою та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частки майна та визначення порядку користування земельною ділянкою,

встановив:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому, з урахуванням уточнень, просила виділити належну їй частину в домоволодінні АДРЕСА_1 , а саме - Ѕ частину жилої кімнати 4-1, Ѕ частину кімнати 4-2, жилу кімнату 4-4 площею 12,0 кв. м, жилу кімнату 4-4 площею 12,5 кв. м, жилу кімнату 4-5 площею 5-5 кв. м, приміщення 1У площею 3,8 кв. м та У площею 3,8 кв. м, гараж Літ. «У», що становить на 508/1600 частин, визначити порядок користування земельною ділянкою згідно з ідеальними частками співвласників з максимальною ізоляцією.

Позовна заява мотивована тим, що їй та відповідачу ОСОБА_2 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21 січня 2015 року на праві власності належить по 508/1600 часток житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батьків: ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На момент відкриття спадщини спадкова маса складалась з частини будинку літ. А-1 та літ. А-1-1.

На 1016/1600 частин будинку фактично припадає приміщення 3-1 площею 10,3 кв. м, 3-2 площею 10,6 кв. м, 4-1 площею 12,2 кв. м, 4-2 площею 12,7 кв. м, 4-4 площею 12 кв. м, 4-4 площею 12,5 кв. м, 4-5 площею 5,5 кв. м, ІІІ площею 6 кв. м, VI площею 2,7 кв. м, ІV площею 3,8 кв. м., V площею 3,8 кв. м та надвірні побудови гараж літ. «У», сарай літ. «Н», льох літ. «М».

Зазначала, що з відповідачем вони є членами різних сімей і між ними виникають сварки з приводу користування цим домоволодінням, які закінчувалися зверненнями до правоохоронних органів

З урахуванням проведеної будівельно-технічної експертизи, просить розподілити житловий будинок згідно 1 варіанту експертизи та визначити відповідно до цього варіанту порядок користування земельною ділянкою, вказавши, що саме цей варіант, запропонований експертом буде забезпечувати максимальну ізоляцію співвласників домоволодіння.

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому, з урахуванням уточнень, просила розділити житловий будинок за четвертим варіантом висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи, складеного 20 грудня 2017 року та виділити їй в домоволодінні АДРЕСА_1 жилу кімнату 3-1 площею 10,3 кв. м, жилу кімнату 3-2 площею 10,6 кв. м, жилу кімнату № 4-1 площею 12, 2 кв. м, жилу кімнату 4-2 площею 12,7 кв. м, сіни Ш площею 6 кв. м, сіни 1У площею 3,8 кв. м, комору У1 площею 2,7 кв. м, ганок «а-5», гараж У, Ѕ частину хвіртки № 4 та ј частину воріт № 7, що ставить 508/1600 частин та стягнути з ОСОБА_1 на її користь 13 410 грн грошової компенсації різниці вартості часток.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що між сторонами склався певний порядок користування спірним будинком. ОСОБА_2 проживає разом з повнолітнім сином ОСОБА_5 в кімнаті 3-2 площею 10,6 кв. м.

Між нею та ОСОБА_1 виникають непорозуміння стосовно користування житловим будинком на частиною земельної ділянки.

Просила суд розподілити житловий будинок відповідно до 4 варіанту висновків будівельно-технічної експертизи та визначити порядок користування земельною ділянкою також за цим варіантом, оскільки це, на її думку, буде забезпечувати максимальну ізоляцію співвласників і буде мати мінімальний відступ від ідеальних часток.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 02 березня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено, зустрічний позов залишено без задоволення.

Виділено в натурі: ОСОБА_1 наступні приміщення: 4-1, 4-3, 4-4, 4-5, 1У, У, У1, гараж літ. «У», хвіртку № 4, вбиральню літ. «О»; ОСОБА_2 - приміщення 3-1, 3-2, 4-2, Ш, льох літ. «М», сарай літ. «Н», душ літ. «Ц»; ворота залишені в загальному користуванні співвласників. Ідеальні частки змінено: ОСОБА_1 буде належати 450/1600 замість 508/1600, ОСОБА_2 310/1600 замість 508/1600. Постановлено, що для здійснення запропонованого першого варіанту необхідно здійснити наступні переобладнання: у перегородках між приміщеннями 4-1 та 4-2, 4-2 та 4-3 демонтувати дверні блоки та закласти дверні прорізи; у перегородці між приміщеннями Ш та 1У демонтувати дверний блок та залишити дверний проріз; демонтувати перегородку між приміщеннями У1 та 1У, відновивши сіни; між приміщеннями 3-2 та 4-2 улаштувати дверний проріз (передбачити технічні заходи з посилення несучих конструкцій та заходи по забезпеченню міцності, стійкості будинку в цілому, його окремих елементів та конструкцій) та встановити дверний блок; рекомендується приміщення 3-1 використовувати як кухню, обладнавши варочною піччю; улаштувати самостійні мережі електропостачання, газопостачання та опалення для кожної квартири; розподіл горищного приміщення робити по лінії розподілу житлового будинку без зведення перегородок; розібрати душ літ. «Ц» та перенести (встановити) його біля сараю літ «Н»; побудувати другу вбиральню. Встановлено порядок користування земельною ділянкою із встановленням земельних сервітутів: № 1 площею 16 кв. м для прокладання та експлуатації трубопроводів газу (води) на користь співвласника ОСОБА_2 у відповідності до пункту «В» статті 99 ЗК України; № 2 площею 44,4 кв. м для проїзду та проходу до гаражу літ. «У» на користь співвласника ОСОБА_1 у відповідності до пунктів «а», «б» статті 99 ЗК України. Виділено земельні ділянки: у користування ОСОБА_1 площею 194,5 кв. м, позначену в додатку № 3 до висновку експертизи синім кольором; ОСОБА_2 площею 194,5 кв. м., в тому числі 1/3 частину земельної ділянки загального користування площею 14,8 кв. м, і земельну ділянку площею № 179,7 кв. м, позначену в додатку № 3 до висновку експертизи зеленим кольором. Земельний сервітут № 1 позначено червоною штриховкою, земельний сервітут № 2 позначено чорною штриховкою в додатку № 3 до висновку експертизи. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 48 385 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що згідно висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи від 20 грудня 2017 року запропоновано п`ять варіантів виділу 508/1600 домоволодіння АДРЕСА_1 . Суд дійшов висновку, що перший варіант розподілу найбільш відповідає інтересам кожного співвласника.

30 березня 2018 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити її зустрічний позов, виділити частку в натурі ОСОБА_2 та визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до четвертого варіанту розподілу висновку судової експертизи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за четвертим варіантом висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи № 1442/8371/25000 від 20 грудня 2017 року відступ від її ідеальної частки значно менший.

Зазначає, що ОСОБА_1 не має можливості сплатити їй вартість частки, оскільки є безробітною. В рішенні суду першої інстанції не зазначено, за чий рахунок повинні бути здійснені переобладнання; рекомендація суду першої інстанції про переобладнання приміщення 3-1 на кухню позбавляє її житлової площі, яка їй необхідна, оскільки вона проживає з повнолітнім сином, а позбавлення її кімнати 4-1, приміщень 1У та У1 призводить до погіршення і неможливості поліпшення її житлових умов; порушено принцип пропорційності визначення права користування земельною ділянкою відповідно до часток у праві власності на домоволодіння. Порушено принцип пропорційності визначення права користування земельною ділянкою відповідно до часток у праві власності на домоволодіння.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 05 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 березня 2018 року скасовано та ухвалено нову постанову. В задоволенні позову ОСОБА_1 про виділ нерухомого майна та визначення порядку користування земельною ділянкою, зустрічного позову ОСОБА_2 про виділ нерухомого майна та визначення порядку користування земельною ділянкою відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 05 червня 2019 року постанову Апеляційного суду Харківської області від 05 вересня 2018 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 04 липня 2019 року закінчено підготовку до апеляційного розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частки майна та визначення порядку користування земельною ділянкою та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частки майна та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Призначено справу до розгляду апеляційним з повідомленням учасників справи судом у приміщенні Харківського апеляційного суду на 11 год. 40 хв. 23 липня 2019 року.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що домоволодіння АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі заочних рішень Ленінського районного суду м. Харкова від 21 січня 2015 року та від 28 квітня 2015 року.

Кожному із співвласників належить по 508/1600 частин.

344/1600 часток вказаного будинок належить ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 09 жовтня 2009 року, а власником 240/1600 спірного майна є ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 16 серпня 2016 року.

За домоволодінням по проїзду АДРЕСА_1 , 1 , на підставі рішення Харківської міської ради від 21 грудня 2001 року зареєстровано земельну ділянку площею 842 кв. м.

Відповідно до кадастрової зйомки площа земельної ділянки складає 824 кв. м.

На 1016/1600 частин будинку фактично припадає приміщення 3-1 площею 10,3 кв. м., 3-2 площею 10,6 кв. м, 4-1 площею 12,2 кв. м., 4-2 площею 12,7 кв. м., 4-4 площею 12 кв. м., 4-4 площею 12,5 кв. м., 4-5 площею 5,5 кв. м., ІІІ площею 6 кв. м, VI площею 2,7 кв. м., ІV площею 3,8 кв. м, V площею 3,8 кв. м та надвірні побудови: гараж літ. «У», сарай літ. «Н», льох літ. «М».

Власниками решти приміщень вказаного будинку є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Між співвласниками домоволодіння склався фактичний порядок користування земельною ділянкою, відповідно до якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 користуються земельною ділянкою площею 435 кв. м, яка розташована з лівої сторони від огорожі № 8.

З правої сторони від огорожі, земельною ділянкою площею 389 кв. метри користуються ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припадає по 194,5 кв. м.

Спору між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 стосовно користуванням приміщеннями житлового будинку, земельною ділянкою немає.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися неприязні стосунки, що підтверджується чисельними зверненнями їх до правоохоронних органів.

Дійти згоди в добровільному порядку щодо питання користування житловим приміщенням, надвірними будівлями та земельною ділянкою їм не вдалося.

Показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтверджено, що батьком сторін за життя був збудований гараж, який будувався для потреб ОСОБА_1 , яка разом з чоловіком мали у власності автомобіль. Для зберігання автомобіля в першу чергу і був збудований гараж.

Висновком судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи від 20 грудня 2017 року, проведеної в ході розгляду цієї справи, встановлено, що виділ належних сторонам 508/1600 частин з урахуванням фактично займаних ними приміщень можливий з відступом від часток співвласників та із виплатою грошової компенсації за відхилення від розміру часток кожного власника.

Експертом запропоновано п`ять варіантів виділу та визначення порядку користування земельною ділянкою.

За першим варіантом запропоновано виділити ОСОБА_1 приміщення 4-1, 4-3, 4-4, 4-5, 1У, У, У1, гараж літ. «У», хвіртку № 4, вбиральню літ. «О», а ворота № 7 залишити у загальному користуванні; ОСОБА_2 запропоновано виділити душ «Ц».

Співвласнику ОСОБА_1 пропонується виділити будівель і споруд на суму 189046 грн., що на 29528 грн. 50 коп. більше, ніж покладено, з площею 52,3 кв. метри, що на 6,35 кв. метри більше ніж покладено;

Співвласнику ОСОБА_2 пропонується виділити будівель і споруд на суму 129989 грн., що на 29528 грн. 50 коп. менше ніж покладено, з площею 39,9 метри, що на 6,35 кв. метри менше чим покладено.

Ідеальні частки за таким варіантом зміняться і ОСОБА_1 буде належати 450/1600 замість 508/1600, а ОСОБА_2 310/1600 замість 508/1600 часток.

Для здійснення запропонованого першого варіанту, необхідно здійснити наступні переобладнання:

- у перегородках між приміщеннями 4-1 та 4-2, 4-2 та 4-3 демонтувати дверні блоки, закласти дверні прорізи;

- у перегородці між приміщеннями III та IV демонтувати дверний блок, дверний проріз зашити;

- демонтувати перегородку між приміщеннями VI та IV, відновивши сіни;

-між приміщеннями 3-2 та 4-2 улаштувати дверний проріз (передбачити технічні заходи з посилення несучих конструкцій та заходи по забезпеченню міцності, стійкості будинку в цілому, його окремих елементів і конструкцій), встановити дверний блок;

- рекомендується приміщення 3-1 використовувати як кухню, обладнавши варочною піччю;

- улаштувати самостійні мережі електропостачання, газопостачання та опалення для кожної з квартир;

- розподіл горищного приміщення робити по лінії розподілу житлового будинку, без зведення перегородок;

- розібрати літній душ літ «Ц» та перенести (встановити) його біля сараю літ «Н»;

- побудувати другу вбиральню.

За четвертим варіантом запропоновано виділити у натурі співвласнику ОСОБА_1 приміщення 4-3, 4-4, 4-5, V, а також надвірні споруди: ганок літ. «а6», сарай літ. «Н», льох літ. «М», душ літ. «Ц», вбиральні літ «О», 1/2 хвіртки № 4, ј воріт № 7

Виділити у натурі співвласнику ОСОБА_2 приміщення 3-1, 3-2, 4-1, 4-2, ІІІ, IV, VI, а також надвірні споруди ганок літ «а5», гараж літ «У», 1/2 хвіртки № 4, ј воріт № 7.

Змінити ідеальні частки співвласників у ОСОБА_1 замість 508/1600 на 400/1600. У ОСОБА_2 замість 508/1600 на 360/1600.

Для здійснення запропонованого четвертого варіанту необхідно здійснити наступні переобладнання:

У перегородках між приміщеннями 4-1 та 4-4, 4-2 та 4-3 демонтувати дверні блоки, закласти дверні прорізи.

У перегородці між приміщеннями V та IV демонтувати дверний блок, дверний проріз зашити.

Демонтувати перегородку між приміщеннями VI та IV, відновивши сіни площею 6, 5 кв.м.

Між приміщеннями 4-4 та 4-3 улаштувати (відновити) дверний проріз, встановити дверний блок.

Приміщення 3-1 використовувати як кухню, облаштувавши варочною піччю.

Улаштувати самостійні мережі електропостачання, газопостачання та опалення для кожної з квартир.

Розподіл горищного приміщення робити по лінії розподілу житлового будинку, без зведення перегородок.

Побудувати другу вбиральню.

Виділити в користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 194, 5 кв.м згідно додатку 8 висновку експертизи, в тому числі:

-1/2 частина земельної ділянки загального користування площею 18, 2 кв.м;

-1/4 частина земельної ділянки загального користування площею 11, 1 кв.м;

- земельна ділянка площею 165, 1 кв.м

Виділити в користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 194, 5 кв.м згідно додатку 8 висновку експертизи, в тому числі:

-1/2 частина земельної ділянки загального користування площею 18, 2 кв.м;

-1/4 частина земельної ділянки загального користування площею 11, 1 кв.м;

- земельна ділянка площею 165, 1 кв.м.

ОСОБА_1 наполягає на першому варіанті виділу частки домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою, а ОСОБА_2 - на четвертому.

Предметом позову є виділ часток у майні, що є у спільній частковій власності сторін, яким є домоволодінням по АДРЕСА_1 , 1 АДРЕСА_1 .

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.

Відповідно до частин першої, третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Непорушність права власності закріплено і в статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема при встановленні порядку користування будинком (квартирою) кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку (квартири), виходячи з його частки в праві спільної власності на будинок (квартиру). Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Встановлення співвласниками порядку користування будинком (квартирою) з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-79цс14.

За змістом статті 358 ЦК України первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна слід враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, необхідно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Водночасзгідно з частинами першою-другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 року при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

Як свідчать матеріали справи, висновком судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи від 20 грудня 2017 року, проведеної в ході розгляду цієї справи, встановлено, що виділ належних сторонам 508/1600 частин з урахуванням фактично займаних ними приміщень можливий з відступом від часток співвласників та із виплатою грошової компенсації за відхилення від розміру часток кожного власника.

Експертом запропоновано п`ять варіантів виділу частки з домоволодіння та порядку користування земельною ділянкою.

За варіантом № 1, на якому наполягала ОСОБА_1 , на її користь слід виділити ОСОБА_1 приміщення 4-1, 4-3, 4-4, 4-5, 1У, У, У1, гараж літ. «У», хвіртку № 4, вбиральню літ. «О», а ворота № 7 - залишити у загальному користуванні; ОСОБА_2 запропоновано виділити душ «Ц».

За іншими чотирма варіантами запропоновано залишити у спільному користуванні сторін хвіртку № 4, ворота № 7, виділивши вбиральню літ. «О» та душ літ «Ц».

Для здійснення запропонованого першого варіанту необхідно здійснити наступні переобладнання: у перегородках між приміщеннями 4-1 та 4-2, 4-2 та 4-3 - демонтувати дверні блоки та закласти дверні прорізи; у перегородці між приміщеннями Ш та 1У - демонтувати дверний блок та залишити дверний проріз; демонтувати перегородку між приміщеннями У1 та 1У , відновивши сіни; між приміщеннями 3-2 та 4-2 улаштувати дверний проріз (передбачити технічні заходи з посилення несучих конструкцій та заходи по забезпеченню міцності, стійкості будинку в цілому, його окремих елементів та конструкцій) та встановити дверний блок; рекомендується приміщення 3-1 використовувати як кухню, обладнавши варочною піччю; улаштувати самостійні мережі електропостачання, газопостачання та опалення для кожної квартири; розподіл горищного приміщення робити по лінії розподілу житлового будинку без зведення перегородок; розібрати душ літ. «Ц» та перенести (встановити) його біля сараю літ «Н»; побудувати другу вбиральню.

Відповідно до варіанту № 4, на якому наполягала ОСОБА_2 , співвласнику ОСОБА_1 пропонується виділити будівель і споруд на суму 167 701 грн, що на 8 183,50 грн більше ніж покладено, з площею 33,6 кв. м, що на 12,35 кв. м. менше ніж покладено; співвласнику ОСОБА_2 пропонується виділити будівель і споруд на суму 151 334 грн, що на 8 183,50 грн менше ніж покладено, з площею 58,3 кв. м., що на 12,35 кв. м. більше ніж покладено. Ідеальні частки за вказаним варіантом зміняться наступним чином: ОСОБА_1 буде належати 400/1600 замість 508/1600; ОСОБА_2 буде належати 360/1600 замість 508/1600.

ОСОБА_2 посилалась на те, що переобладнання, запропоновані експертом, є такими, що потребують втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування.

Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 (із змінами і доповненнями) власникам, наймачам приміщень житлових будинків і гуртожитків надано право, зокрема, на переобладнання і перепланування житлових приміщень відповідно до статей 100 і 152 ЖК Української РСР.

Перепланування (переобладнання) квартир та нежитлових приміщень повинно відповідати проектній документації, будівельним нормам і правилам, виконуватися згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків та Державними будівельними нормами України «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт».

Відповідно до положень статті 152 ЖК УРСР виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Крім того, є перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 406 від 07 червня 2017 року, згідно якого це роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Суд враховує, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру), виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Суд бере до уваги висновок судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи від 20 грудня 2017 року, яким запропоновано п`ять варіантів виділу частки з майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою, згідно з якими необхідно здійснити певні переобладнання.

При цьому суд виходить з того, що необхідно встановити чи передбачають переобладнання та перепланування житлового будинку втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, та, чи потребує це, відповідно, отримання документів, що дають право на їх виконання.

Допитана судовому засіданні апеляційної інстанції в якості свідка експерт ОСОБА_10 пояснила наступне. Стосовно необхідності здійснення переобладнань згідно запропонованих експертизою варіантів виділу та порядку користування, то експерт не має компетенції покладення обов`язку здійснення таких переобладнань на будь-яку із сторін. За загальним правилом переобладнання робить та сторона, яка запропонувала такий варіант, та який затверджено. Відповідно до законодавства України при проведенні переобладнання необхідно виготовити будівельний паспорт, який виготовляється установами, які мають ліцензію, проекти рішень. Однак є визначений Мінрегіонбуд перелік робіт, на які не потрібні дозволи. По 2,3,4,5 варіантам, запропонованим експертизою, дозволів не потрібно, оскільки такі роботи є в переліку, це роботи, які не потребують втручання. Відповідний перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 406 від 07 червня 2017 року. Зазначила, що на 14 арк. по 1 варіанту експертизи вказано про те, що необхідно влаштувати дверний отвір, при цьому вжити заходи по забезпеченню міцності і стійкості будинку та його конструкцій, встановити дверний блок. Це означає, що є втручання в несучі конструкції - перегородку, на якій знаходиться балка перекриття, а тому необхідно виконати проект. Цей проект слід подати разом з будівельним паспортом до ДАБК, після чого отримати рішення щодо його виконання. ДАБК узгоджує проекти рішення щодо виконання цього отвору, в подальшому потрібно задекларувати початок робіт і подати документи через сервісний центр. Для того, що отримати підключення до інженерних комунікацій, необхідно отримання кожним із співвласників дозволів технічних умов газових господарств, по водопостачанню водоканалу. При обстеженні встановлено, що електропостачання в даному випадку відокремлене, у кожного свій лічильник. Каналізація відсутня. Опалення на даний час здійснюється електронагрівачами. Газопостачання теж відведено від будинку, і якщо воно буде відновлюватись, необхідно буде отримати дозволи обом співвласникам.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що право на захист цивільних прав та інтересів кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною першою ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вирішуючи спір суд виходить з того, що четвертий варіант виділу частки з майна та порядку користування земельною ділянкою найбільше наближений до ідеальних часток співвласників. Разом із цим враховує, що висновком експертизи встановлено, що виділ належних сторонам 508/1600 частин з урахуванням фактично займаних ними приміщень можливий з відступом від ідеальних часток співвласників.

Водночас, враховуючи, що за четвертим варіантом експертизи змінюються ідеальні частки співвласників у ОСОБА_1 замість 508/1600 на 400/1600, у ОСОБА_2 замість 508/1600 на 360/1600, виділ здійснюється із виплатою ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за відхилення від розміру часток кожного власника у розмірі 13410 грн.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 8 1 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

За таких обставин, суд доходить висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 березня 2018 року скасувати та ухвалити нову постанову. У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділ в натурі частки майна та визначення порядку користування земельною ділянкою відмовити. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи : ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділ в натурі частки майна та визначення порядку користування земельною ділянкою задовольнити. Здійснити виділ частки з майна та встановити порядок користування земельною ділянкою згідно четвертого варіанту висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи № 1442/8371/25000 від 20 грудня 2017 року, із виплатою ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у зв`язку зі зміною ідеальних часток співвласників у розмірі 13410 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 належить стягнути судовий збір у зв`язку з розглядом справи у розмірі 2479 грн 50 коп. (551 грн. зустрічна позовна заява + 826, 50 грн. судовий збір сплачений за подачу апеляційної скарги + 1102 грн. судовий збір за подачу касаційної скарги відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір»).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 березня 2018 року скасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділ в натурі частки майна та визначення порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи : ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , про виділ в натурі частки майна та визначення порядку користування земельною ділянкою задовольнити.

Виділити у натурі співвласнику ОСОБА_1 приміщення 4-3, 4-4, 4-5, V, а також надвірні споруди: ганок літ. «а6», сарай літ. «Н», льох літ. «М», душ літ. «Ц», вбиральні літ «О», Ѕ хвіртки № 4, ј воріт № 7

Виділити у натурі співвласнику ОСОБА_2 приміщення 3-1, 3-2, 4-1, 4-2, ІІІ, IV, VI, а також надвірні споруди ганок літ «а5», гараж літ «У»,

Ѕ хвіртки № 4, ј воріт № 7.

Змінити ідеальні частки співвласників у ОСОБА_1 замість 508/1600 на 400/1600. У ОСОБА_2 замість 508/1600 на 360/1600.

Для здійснення запропонованого четвертого варіанту, необхідно здійснити наступні переобладнання:

У перегородках між приміщеннями 4-1 та 4-4, 4-2 та 4-3 демонтувати дверні блоки, закласти дверні прорізи.

У перегородці між приміщеннями V та IV демонтувати дверний блок, дверний проріз зашити.

Демонтувати перегородку між приміщеннями VI та IV, відновивши сіни площею 6, 5 кв.м.

Між приміщеннями 4-4 та 4-3 улаштувати (відновити) дверний проріз, встановити дверний блок.

Приміщення 3-1 використовувати як кухню, облаштувавши варочною піччю.

Улаштувати самостійні мережі електропостачання, газопостачання та опалення для кожної з квартир.

Розподіл горищного приміщення робити по лінії розподілу житлового будинку, без зведення перегородок.

Побудувати другу вбиральню.

Встановити наступний порядок користування земельною ділянкою згідно 4 варіанту висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи № 1442/8371/25000 від 20 грудня 2017 року.

Виділити в користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 194, 5 кв.м згідно додатку 8 висновку експертизи, в тому числі:

-1/2 частина земельної ділянки загального користування площею 18, 2 кв.м;

-1/4 частина земельної ділянки загального користування площею 11, 1 кв.м;

- земельна ділянка площею 165, 1 кв.м

Виділити в користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 194, 5 кв.м згідно додатку 8 висновку експертизи, в тому числі:

-1/2 частина земельної ділянки загального користування площею 18, 2 кв.м;

-1/4 частина земельної ділянки загального користування площею 11, 1 кв.м;

- земельна ділянка площею 165, 1 кв.м

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсації у зв`язку зі зміною ідеальних часток співвласників у розмірі 13410 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у зв`язку з розглядом справи у розмірі 2479 грн 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 листопада 2019 року.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : І.В. Бурлака

А.І. Колтунова