Справа № 759/5029/18 Головуючий в суді І інстанції Уляновська О.В.
Провадження № 22ц-824/2133/19 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

14 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Іванової І.В. та Сержанюка А.С.,-

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 р. представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_3 відповідно до підписаної анкети-заяви від 27 вересня 2012 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Вказує, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору станом на 22 березня 2018 року він має заборгованість у розмірі 19 740, 85 грн., які просить суд стягнути з відповідача на його користь.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 19 740, 85 грн. заборгованості за кредитним договором та 1762, 00 грн. судових витрат.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилається на відсутність належних і допустимих доказів того, що він користувався кредитними коштами, що наявна будь-яка заборгованість та чим вона підтверджується. Крім того, судом не враховано, що він не ознайомлювався і не підписував умови і правила надання банківських послуг, за якими нараховані відсотки, штраф і пеню, тому вважає висновок суду про задоволення позову необґрунтованим.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним її задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином не виконав своїх договірних зобов'язань перед позивачем щодо повернення кредитних коштів, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 19 740, 85 грн. заборгованості за кредитним договором та 1762, 00 грн. судових витрат.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 вересня 2012 року ОСОБА_3 підписав анкету-заяву, в якій виявив бажання на оформлення на його ім'я платіжної картки «Зарплатний пакет», а також надав згоду на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "Приватбанк".

При цьому, підписана відповідачем анкета-заява не містить згоди на отримання ним саме кредитної картки, якою є «Універсальна», а також в ній не зазначено конкретної суми кредитного ліміту.

Позивач на підтвердження своїх вимог надав розрахунок заборгованості (а.с.4), в якому вказав, що станом на 22 березня 2018 року відповідач має заборгованість у загальному розмірі 19 740, 85 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 7818, 57 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 1494,06 грн., заборгованості за пенею та комісією - 9011,99 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 916,23 грн.- штраф (процентна складова).

При цьому, копії тарифів та Умов і Правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Умови та правила надання банківських послуг повинні містити підпис позичальника, та саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Аналогічна позиція висловлена в правових висновках, що викладені в ухвалах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (№6-16цс15), від 22 березня2017 року (6-2320цс16) та постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року № 61-787св18.

Разом з тим, розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що місцевий суд належним чином не з'ясував усіх обставин справи і не перевірив їх доказами та не врахував, що позивачем не надано суду жодних належних, достатніх і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а саме: наявності між сторонами кредитних правовідносин; факту отримання ОСОБА_3 саме кредитної карти; розміру кредиту та користування відповідачем кредитними коштами позивача.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові № 61-2022св18 від 14 червня 2018 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати з підстав, встановлених ч.1 ст. 376 ЦПК України, та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк".

Керуючись ст. ст. 259, 369, 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ - 14360570) на користь ОСОБА_3 (ІПН - НОМЕР_1) 2643, 00 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: