Справа № 746/666/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2019 р.

Срібнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Ходіч В.М.,

при секретарі Близнюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Срібне у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Срібнянської селищної ради Чернігівської області про визнання частки у спільній сумісній власності, визнання права власності на неї та визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

17 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з цим позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва №65 про право власності на житловий будинок від 24.09.1990 року, ОСОБА_2, як голові колгоспного двору, належало домоволодіння по вул.Б.Хмельницького,34 в с.Лебединці Срібнянського району Чернігівської області. Окрім неї у цьому житловому будинку постійно проживали та були зареєстровані позивач, його дружина ОСОБА_3 та їх дочка ОСОБА_4, оскільки житловий будинок є частиною майна колгоспного двору, то і ОСОБА_1, як член колгоспного двору не втратив право в його майні, який своєю працею і коштами постійно брав участь у веденні спільного господарства двору.

Крім цього, після смерті ОСОБА_2, 19 серпня 2005 року, відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на належну їй частину зазначеного домоволодіння, позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2, але не може її оформити та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну померлій 1/4 частину житлового будинку, так як у свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння зазначено, що нерухоме майно належить колгоспному двору, при цьому зазначено лише голову колгоспного двору при наявності інших його членів, а тому позивач змушений був звернутися до суду з цим позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують і просять їх задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник Срібнянської селищної ради в судове засідання не з»явився, у встановлений судом строк подали відзив на позовну заяву та не заперечують проти задоволення позову, просять суд розгляд справи провести без присутності їх представника.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва №65 про право особистої власності на житловий будинок від 24.09.1990 року, ОСОБА_2, як голові колгоспного двору, належало домоволодіння по вул.Б.Хмельницького,34 в с.Лебединці Срібнянського району Чернігівської області. У свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння відсутні відомості про членів двору. Згідно довідки Карпилівського старостинського округу Срібнянської селищної ради № 427 від 22.11.2018 р. в житловому будинку №34 по вул.Б.Хмельницького в с.Лебединці Срібнянського району Чернігівської області станом на 15.04.1991 року проживали і були зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Ще за життя ОСОБА_2 був складений заповіт, у відповідності з яким ОСОБА_1 є спадкоємцем всього належного їй майна. 19.08.2005 року померла ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1 в установленому законом порядку прийняв спадщину. Інші спадкоємці за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину відсутні. На даний час будинковолодіння, яке складається з житлового будинку з верандою, прибудови, сараїв, гаража, погріба, літньої кухні, хвіртки, воріт, огорожі, належить колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_2, загальна вартість за даними Прилуцького МБТІ 40230 грн. Позивач ОСОБА_1 не може оформити спадщину на вищевказану частину домоволодіння, так як в свідоцтві №65 про право особистої власності на домоволодіння від 24.09.1990 року не зазначено інших членів колгоспного двору та не визначено частку в майні колгоспного двору.

Як вбачається з вищенаведеного, спадщина відкрилася 19 серпня 2005 року після смерті ОСОБА_2, яка була власником спірного будинковолодіння згідно свідоцтва №65 про право особистої власності на житловий будинок від 24.09.1990р., однак на той час це будинковолодіння було зареєстровано як «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 року в житловому будинку в с.Лебединці по вул.Б.Хмельницького,34, Срібнянського району Чернігівської області проживали і були зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Після смерті власника будинку ОСОБА_2 прийняв спадщину ОСОБА_1, але він не може оформити спадщину на вищевказану частину домоволодіння, так як у свідоцтві №65 про право особистої власності на житловий будинок від 24.09.1990 року не зазначено інших членів колгоспного двору та не визначено частку в майні колгоспного двору, тому за таких обставин позов є законним, обгрунтованим, підтверджений відповідними доказами і підлягає повному задоволенню.

Згідно ч.1 ст.120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно ст.524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Ст.548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з

застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту

відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 22.05.1995 р.№20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» орієнтує суди на таке. До правовідносин, що виникли до 15.04.1991 р., застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 р., мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 р. не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних.

Керуючись ст.ст. 120, 123, 524, 548 ЦК України (1963 року), ст.ст.2, 3, 19, 23, 76-89, 141, 258-268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Визнати за ОСОБА_1, як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на житловий будинок (А-1), загальною площею 60.8 м.кв., житловою 44.1 м.кв., побудований в 1966 році з верандою (а-1), побудованою в 1966 році, прибудовою (а-1), побудованою у 1991 році, сарай (Б-1), побудований в 1967 році, сарай (б-1) - в 1991 році, сарай (б-1) - в 1991 році, гараж (Г-1) в 1989 році, погріб (Пг) - в 1972 році, літня кухня (Д-1) - в 1991 році, сарай (д-1) в 1991 році, хвіртка №1, ворота №2, огорожа №3, розташованого за адресою: Чернігівська область, Срібнянський район, с.Лебединці, вул.Б.Хмельницького,34 в розмірі 1/4 його частини та визнати право власності на вказану частину нерухомого майна, як частку в майні колгоспного двору. Визнати право власності на 1/4 частини домоволодіння в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлої 19 серпня 2005 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Срібнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Суддя В.М. Ходіч