Житомирський апеляційний суд
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

розглянувши без повідомлення учасників справи в м. Житомирі цивільну справу №295/16451/18-ц за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія "Вектор Плюс", третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Ю. В., про визнання дій незаконними та скасування рішення, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 7 грудня 2018 року, постановлену під головуванням судді Слюсарчук Н. Ф.,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 18 квітня 2008 року між ним та ПАТ « Сведбанк» укладений кредитний договір, в забезпечення виконання умов якого він передав в іпотеку банку належну йому квартиру АДРЕСА_1. Вказаний іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я.

28 листопада 2012 року між ПАТ « Сведбанк» та ТОВ « Факторингова компанія « Вектор плюс» укладений договір, на підставі якого до товариства перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором, а також за договором іпотеки.

16 серпня 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Ю.В. здійснив державну реєстрацію обтяжень іпотекою вказаної квартири на підставі іпотечного договору від 18 квітня 2008 року, а також договору про відступлення прав вимоги від 28 листопада 2012 року.

На думку позивача, рішення приватного нотаріуса Каплуна Ю.В. про реєстрацію обтяження не відповідає вимогам закону та порушує його права, оскільки чинним законодавством передбачена можливість нотаріуса виконувати функції державного реєстратора лише у разі вчиненням ним відповідної нотаріальної дії. При проведенні державної реєстрації обтяжень нерухомого майна нотаріус зобов'язаний перевірити відповідність поданих документів вимогам законодавства, а також встановити, чи вчинялась ним нотаріальна дія щодо цього майна.

Окрім того, 24 вересня 2015 року кредитором прийняте рішення про анулювання (прощення) заборгованості за кредитним договором, що встановлено рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11 січня 2018 року.

Зазначена обставина свідчить про безпідставність реєстрації обтяження на вказану квартиру.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 7 грудня 2018 року справу передано за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема, зазначає, що в даному випадку спірні правовідносини пов'язані з нерухомим майном, тому суд повинен був керуватися ч.1 ст. 30 ЦПК України, якою передбачено виключну підсудність для розгляду таких справ.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

При вирішенні даного питання суд виходив з того, що спір стосується оскарження дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, відтак положення ч.1 ст. 30 не можуть бути застосовані.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 1 ст.30 ЦПК України визначено, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Звертаючись до суду з даними вимогами, позивач зазначив, що внаслідок неправомірних дій нотаріуса було зареєстроване іпотечне обтяження належної йому квартири та товариство з обмеженою відповідальністю « Факторингова компанія «Вектор Плюс» набуло статусу іпотекодержателя.

При цьому, позивач посилається не лише на порушення нотаріусом порядку здійснення державної реєстрації, а також на відсутність заборгованості за кредитним договором, що, на його думку, взагалі виключає можливість реєстрації іпотеки даного нерухомого майна. Відтак вважає, що неправомірні дії нотаріуса призвели до порушення його права власності на вказану квартиру, яка безпідставно перебуває в іпотеці.

Таким чином, зазначена обставина свідчить про те, що між сторонами виникли спірні правовідносини, пов'язані із нерухомим майном - квартирою АДРЕСА_1.

Отже справа підсудна Богунському районному суду м. Житомира, оскільки в даному випадку слід керуватись положеннями ч.1 ст.30 ЦПК України.

Враховуючи наведене, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 7 грудня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: