Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 2-2769/10
номер провадження 2-зз/695/4/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю

секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши в судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування заходів про забезпечення позову у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення звернення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 із заявою, відповідно до якої просив скасувати заходи забезпечення позову у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення звернення на предмет іпотеки.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, з метою забезпечення позову, ОСОБА_1 заборонено видачу паспорта (проїзного документа) та тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон до виконання зобовязань за договором кредитним № CSAOGK00000044 від 12 вересня 2006 року.

У подальшому заявником було повністю погашено заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» по вище зазначеному борговому зобов'язанню, що є підставою для звернення до суду із заявою про скасування запобіжного заходу.

Таким чином, хоча вимоги судових рішень заявником були виконані, однак вказані заходи забезпечення позову продовжують існувати та відповідно обмежують права заявника, а тому останній звернувся до суду із даною заявою.

У судове засідання сторони по справі не зявились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Суд, враховуючи належне повідомлення усіх учасників справи про час та місце розгляду справи, а також відсутність будь-яких клопотань останніх, керуючись нормами ст. 158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вказаної заяви.

Як вбачається судом із ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.09.2010 року, за заявою у справі №2-2769/2010/2306. було забезпечено позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення звернення на предмет іпотеки та заборонено ОСОБА_1 видачу паспорта (проїзного документа) та тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон до виконання зобовязань за договором кредитним № CSAOGK00000044 від 12 вересня 2006 року.

Суд зважає, що вказане обмеження відносно заявника було вчинено саме як захід забезпечення позову, а не виконання рішення суду, а тому до таких правовідносин можуть бути застосовані норми ст. 158 ЦПК України, а не норми ст. 441 ЦПК України.

Із вказаної вище ухвали суду також вбачається, що вказані обмеження відносно заявника були застосовані до виконання зобовязань за договором № CSAOGK00000044 від 12 вересня 2006 року.

Як вбачається з довідки виданої АТ КБ «Приватбанк» за № H7UT-2U5S-F8F1-QIA6 від 20.02.2016. із застереженням «Довідку видано для отримання візи», ОСОБА_1 не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк».

Як вбачається з матеріалів справи 14.10.2010 року по вказаній справі було ухвалено рішення, яке набрало законної сили.

Таким чином судом встановлено, що заявник умови, які містились в ухвалі про забезпечення позову виконав, а по вказаній справі ухвалено рішення, яке набрало законної сили.

Згідно із ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Розглядаючи матеріали справи та задовольняючи вимоги вказаної заяви про скасування заходів забезпечення позову суд виходить із того, що справа за позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк», в рамках якої і були застосовані вказані вище заходи забезпечення позову, вирішена по суті, рішення суду набрало законної сили, а заявник не має заборгованості за кредитним договором на забезпечення виконання якого накладались вказані обмеження.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно за своїм власним бажанням.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Відповідно до ст. 33 Конституції України, право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Таким чином суд дійшов висновку, що на сьогодні відпали всі підстави для існування такого обтяження, оскільки справа розглянута, а рішення по ній набрало законної сили та ніким із сторін оскаржено не було. Подальше існування обтяження обмежує права заявника.

ОСОБА_1 надав суду докази виконання рішення суду, виплатив усю заборгованість, тому відпали підстави в обмеженні його права виїзду за кордон, яким він бажає скористатися.

Отже, з метою захисту прав та інтересів заявника, відсутністю потреб у застосуванні заходів забезпечення позову, а також у відповідності до норм процесуального права, у суду є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову.

На підставі зазначеного та керуючись

ст.,ст. 158 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів про забезпечення позову у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення звернення на предмет іпотеки задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, які вжиті на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 вересня 2010 року по справі № 2-2769/2010/2306 за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення звернення на предмет іпотеки, а саме:

- скасувати заборону у видачі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іден. код НОМЕР_1, паспорта (проїзного документа);

- скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іден. код НОМЕР_1, у праві виїзду за кордон до виконання зобовязань за договором кредитним № CSAOGK00000044 від 12 вересня 2006 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів.

Суддя: Середа Л.В.