ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1610/19 Справа № 201/6546/18 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс»

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 липня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс»,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 01 березня 2018 року о 09 год. 00 хв., на вул. Сухомлинського в с.м.т Слобожанське, з вини працівника ТОВ «Автотранссервіс» - водія ОСОБА_3, що керував автобусом «NEOPLAN», д/н НОМЕР_1, сталась ДТП, внаслідок чого належному їй автомобілю «Mitsubishi», д/н НОМЕР_5, завдані механічні пошкодження.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На виконання вимог п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції та Фонду держмайна від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вона листом від 01 березня 2018 року повідомила ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» про час і місце огляду пошкодженого автомобіля. Але представник страховика на огляд пошкодженого транспортного засобу не з'явився.

Згідно із висновком судової автотоварознавчої експертизи № 2703/18/18 від 20 березня 2018 року, вартість матеріального збитку становить 85 876,33 грн, який складається із вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 81 100,15 грн і втрати товарної вартості автомобіля - 4 776,18 грн.

З огляду на те, що водій ОСОБА_3 на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «Автотранссервіс», то останнє несе обов'язок по відшкодуванню спричинених збитків позивачу. Цивільно-правова відповідальність водіїв ТОВ «Автотранссервіс» застрахована ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», що підтверджено полісом № АК/8207696, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну становить 100 000 грн, франшиза 1 000 грн.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 29, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вона 01 березня 2018 року звернулася до «УСК «Княжа ВІГ» із заявою про виплату страхового відшкодування безпосередньо фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 на адресу її СТО, де здійснювався ремонт пошкодженого автомобіля.

У зв'язку із чим страховик здійснив виплату частково, сплативши 23 травня 2018 року на рахунок ФОП ОСОБА_4 лише 45 894,43 грн. Решта суми 35 205,72 грн. залишилася несплаченою, про підстави її несплати страховик не повідомив. Тому недоплачене страхове відшкодування в розмірі 35 205,72 грн. має бути стягнуте з ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ».

Окрім цього, вважає, що на підставі норм ст.ст. 1172, 1194 ЦК України, в силу положень ч. 7 ст. 32 та ч. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких, втрата товарної вартості та франшиза страховиком не компенсується, втрата товарної вартості в сумі 4776,18 грн. і франшиза в сумі 1000 грн. мають бути компенсовані ТОВ «Автотранссервіс».

Враховуючи викладене, просила суд стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» недоплачене страхове відшкодування в сумі 35205,72 грн, стягнути з ТОВ «Автотранссервіс» втрату товарної вартості автомобіля в сумі 4 776,18 грн і франшизу в сумі 1 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 липня 2018 року позовні вимоги адоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_2 в рахунок страхового відшкодування 24 942,61 грн.

Стягнуто з ТОВ «Автотранссервіс» на користь ОСОБА_2 в рахунок компенсації матеріальної шкоди у вигляді втрати товарної вартості 4 776, 18 грн., в рахунок компенсації франшизи 1 000 грн., а всього 5 776, 18 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення решти суми страхового відшкодування - відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач - ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду в частині стягнення коштів із ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач, як страховик відповідальності винної у ДТП особи, здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу відшкодовує особа, яка завдала збитків.

В апеляційній скарзі відповідач - ТОВ «Автотранссервіс», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог до нього та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції помилково при ухваленні оскаржуваного рішення не було взято до уваги їх заперечення, щодо відсутності в матеріалах справи будь - яких документів в підтвердження необхідності заміни окремих складників КТЗ, їх фарбування, та в результаті чого погіршується зовнішній вигляд КТЗ (підпункт «е» пункту 8.6.2 Методики).

Також, судом першої інстанції не було враховано, що згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ за вих. № 3613 від 12 квітня 2018 року, виготовленого ТОВ «Експертно - Асистуюча Компанія «Фаворит» на замовлення відповідача-1, вбачається, що втрата товарної вартості (ВТВ) КТЗ Mitsubish Asx, державний номерний знак НОМЕР_3 складає 0,00 грн. Величина ВТВ характеризує фізичний знос, який зникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Величина ВТВ нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновленням пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Втрата товарної вартості не нараховується.

Таким чином, суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Учасники справи правом, передбаченим ст.360 ЦПК України, не скористалися.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», ТОВ «Автотранссервіс»не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 березня 2018 року о 09 год. 00 хв., на вул. Сухомлинського в с.м.т Слобожанське, з вини працівника ТОВ «Автотранссервіс» - водія ОСОБА_3, що керував автобусом «NEOPLAN», д/н НОМЕР_1, сталась ДТП, внаслідок чого автомобілю позивача «Mitsubishi», д/н НОМЕР_5, завдані механічні пошкодження.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На виконання вимог п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції та Фонду держмайна від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, позивач листом від 01 березня 2018 року повідомила ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» про час і місце огляду пошкодженого автомобіля. Але представник страховика на огляд пошкодженого транспортного засобу не з'явився.

Згідно із висновком судової автотоварознавчої експертизи № 2703/18/18 від 20 березня 2018 року, вартість матеріального збитку становить 85 876,33 грн, який складається із вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 81 100,15 грн і втрати товарної вартості автомобіля - 4 776,18 грн.

Цивільно-правова відповідальність страхувальника ТОВ «Автотранссервіс» забезпеченого транспортного засобу - автобуса «NEOPLAN», д/н НОМЕР_1, була застрахована ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», що підтверджено полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8207696 від 23 лютого 2018 року. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну складає 100 000 грн (а.с.25).

27 березня 2018 року ФОП ОСОБА_5 виставлено позивачу рахунок № 048 на оплату ремонтних робіт на загальну суму 85 711 грн (без ПДВ).

23 травня 2018 року ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» виплачене на рахунок ФОП ОСОБА_5 страхове відшкодування у розмірі 45 894,43 грн без ПДВ, що підтверджено платіжними дорученнями № 3Р037246 із призначенням платежу «відшкодування згідно страхового акту № 76 від 19 травня 2018 року на ремонт ТЗ, д/н НОМЕР_5» (а.с.24).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.1172, 1188, 1166, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виходив із того, що позивачем доведено розмір шкоди, завданий їй як власнику пошкодженого автомобіля, визначив різницю недоплаченого страхового відшкодування, яка підлягає стягненню зі страховика, оскільки ліміт відповідальності за полісом 100 000 грн, тоді як страхове відшкодування було виплачено у розмірі 45 894, 43 грн. Правомірно стягнув з ТОВ «Автотранссервіс» на користь позивача в рахунок компенсації матеріальної шкоди у вигляді втрати товарної вартості 4 776, 18 грн та в рахунок компенсації франшизи 1 000 грн, а всього 5 776, 18 грн.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами законодавства.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» про незаконність рішення суду першої інстанції в частині стягнення в рахунок недоплаченого страхового відшкодування 24 942,61 грн не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100 000 грн на одного потерпілого.

Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01 серпня 2018 року № 61-501св18.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, тоді як викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Автотранссервіс» в частині позовних вимог про стягнення втрати товарної вартості 4 776,18 грн, та франшизи у розмірі 1 000 грн є безпідставними з огляду на наступне.

Враховуючи, що ОСОБА_3 на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «Автотранссервіс», то останнє несе обов'язок по відшкодуванню спричинених збитків позивачеві.

Цивільно-правова відповідальність водіїв ТОВ «Автотранссервіс» застрахована ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», що підтверджено полісом № АК/8207696, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну становить 100 000 грн, франшиза 1 000 грн.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати,яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика),вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з'єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків.

Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

Пунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-760цс15 від 16 грудня 2015 року.

Вимогу про стягнення із винної сторони вартості втрати товарної цінності автомобіля у розмірі 4 776,18 грн заявлено у даному позові із підтвердженням позовних вимог в цій частині висновком експертного дослідження №2703/18/18 від 20 березня 2018 року. У висновку зазначено про необхідність заміни окремих складників КТЗ, їх фарбування, відновлювального фарбування інших деталей, а також вказано величину втрати товарної вартості транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Автотранссервіс» щодо відсутності в матеріалах справи будь - яких документів в підтвердження необхідність заміни окремих складників КТЗ, їх фарбування, та в результаті чого погіршується зовнішній вигляд КТЗ (підпункт «е» пункту 8.6.2 Методики) є безпідставними, оскільки були предметом розгляду в суді першої інстанції, додаткового правового аналізу не потребують та висновків суду не спростовують.

Доводи апеляційних скарг ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», ТОВ «Автотранссервіс» про невідповідність нормам законодавства висновку експертного дослідження №2703/18/18 від 20 березня 2018 року не заслуговують на увагу суду, оскільки правильність вказаного висновку у встановленому законом порядку відповідачами не спростована. Належних та допустимих доказів, які б за своїм змістом містили технічні знання на спростування висновку, відповідачами не надано.

Таким чином, доводи апеляційних скарг ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ»,ТОВ «Автотранссервіс»необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати, понесені ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ»,ТОВ «Автотранссервіс»у зв'язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають, оскільки апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В. Свистунова