АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/424/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 331300000 Опалинська О. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Пономаренка В.В., Сіренка Ю.В.

секретар: Попова М.В.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_5;

заінтересовані особи - центральне Смілянське відділення Черкаського ГРУ ПАТ «ПриватБанк», АТ «Ощадбанк» відділення № 10023/0391;

особа, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 грудня 2018 року ухваленого у складі судді Опалинської О.П. у справі за заявою ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6, які діють в інтересах ОСОБА_7, заінтересовані особи: центральне Смілянське відділення Черкаського ГРУ ПАТ «ПриватБанк» та АТ «Ощадбанк» відділення № 10023/0391 про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2017 року ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6, які діють в інтересах ОСОБА_7 звернулися в суд з завою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю.

В обґрунтування своєї заяви посилалися на те, що 08 липня 2016 року рішенням Смілянського міськрайонного суду ОСОБА_7 визнано недієздатною. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 12 жовтня 2016 року ОСОБА_5 призначено її опікуном.

За довіреністю від ОСОБА_7 в відділенні ПАТ «Ощадбанк» пенсійне забезпечення на утримання своєї матері, отримувала ОСОБА_5

В жовтні 2015 року ПАТ «Ощадбанк» відмовив ОСОБА_5 у видачі пенсійного забезпечення на утримання ОСОБА_7, а також було відмовлено у доступі до отримання інформації про рух коштів на рахунку ОСОБА_7

В кінці 2015 року під впливом сторонніх осіб на ОСОБА_7 в Центральному Смілянському відділенні ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім?я останньої було відкрито рахунок та виготовлена банківська платіжна картка на яку Смілянське управління Пенсійного фонду Черкаської області перераховувало пенсійне забезпечення.

Проте, ОСОБА_7 не отримала на руки копію договору з банком та платіжної картки, а тому ОСОБА_5 утримувала її за власний рахунок.

Заявник звернулася до ПАТ КБ «Приват Банк» про надання інформації про укладення договору між ОСОБА_7 та банком, видачу копії договору та пластикової картки банк відповів відмовою, а на звернення до центрального відділення ПАТ КБ «Приват Банк» та ПАТ «Ощадбанк» взагалі відповіді не отримала.

Представник ОСОБА_5 27 листопада 2017 року остаточно доповнивши вимоги поданої ним заяви просив суд надати право на представництво інтересів ОСОБА_7 в банківських установах, право на отримання грошових коштів, право на розпорядження грошовими коштами на рахунках ОСОБА_7, право на отримання документів, виписок, довідок та інформації, яка містить банківську таємницю, відомості про банківські рахунки ОСОБА_7, операції, які були проведені на користь чи за дорученням ОСОБА_7, здійснені нею угоди та фінансово-економічний стан ОСОБА_7 в банківських установах.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 грудня 2018 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права. Просили рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що відсутність рішення суду про доступ до банківської таємниці, перешкоджає заявнику у здійсненні обов'язків визначених ч. 4 ст. 67 ЦК України. Мешканці м. Сміла: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шляхом шахрайських дій, незаконно утримували в своїх домоволодіннях недієздатну ОСОБА_7 та заволоділи її пенсійним забезпеченням. З даного приводу ОСОБА_5 звернулася до суду про повернення незаконно отриманого пенсійного забезпечення недієздатній ОСОБА_7

Заявник вважає, що допуск до інформації яка містить банківську таємницю приведе до скасування судового рішення, ухваленого під головуванням судді Опалинської О.П. по справі щодо незаконно отриманого сторонніми особами пенсійного забезпечення.

Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу сторони не скористалися.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Статтею 351 ЦПК України встановлено, що судами апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 липня 2016 року рішенням Смілянського міськрайонного суду ОСОБА_7 визнано недієздатною.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 12 жовтня 2016 року ОСОБА_5 призначено її опікуном.

09 березня 2017 року ОСОБА_5 направила до ПАТ КБ «Приват Банк» заяву про доступ до банківської таємниці в якій просила надати їй можливість доступу до неї, а саме, платіжної картки для отримання пенсійного забезпечення на утримання її підопічної ОСОБА_7, оскільки в кінці 2015 року на ім?я останньої була відкрита банківська платіжна карта на яку перераховувалося її пенсійне забезпечення та яке ОСОБА_5 отримати не мала змоги тому утримувала ОСОБА_7 за власний рахунок

Даний лист ПАТ КБ «Приват Банк» отримав 15 березня 2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. З таким листом заявник звернулася і до ПАТ «Ощадбанк», яка зареєстрована банком 09 березня 2017 року.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_5, суд виходив з того, що всі права, які ОСОБА_5 просить визнати за нею гарантовані їй Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами відтак не потребують дублювання рішенням суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

За приписами частини першої статті 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта; відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених Законом про банки і банківську діяльність.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов'язані на вимогу клієнта надати, зокрема, інформацію та консультації з питань надання банківських послуг.

Згідно зі статтею 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третіми особами при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

У статті 61 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банки зобов'язані забезпечити збереження банківської таємниці шляхом: обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю; організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю; застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації; застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом.

Таким чином, інформацію, про отримання якої звернувся представник позивача, законом віднесено до категорії інформації з обмеженим доступом, стосовно якої не забезпечується вільний доступ усіх заінтересованих осіб.

Щодо отримання та розкриття такої інформації в чинному законодавстві встановлені певні процедури доступу та обґрунтовані обмеження в реалізації прав. Так, відповідно до пункту 1.4 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267 (далі - Правила), банки зобов'язані за погодженням з клієнтом відображати в договорах, що укладаються між банком і клієнтом, застереження щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її незаконне розголошення або використання.

У пункті 3.1 Правил передбачено, що письмовий запит та/або дозвіл клієнта про розкриття інформації, що містить банківську таємницю і власником якої є такий клієнт, складається за довільною формою. Письмовий запит (дозвіл) фізичної особи - клієнта банку має бути підписаний цією особою. Її підпис має бути засвідчений підписом керівника банку чи вповноваженою ним особою та відбитком печатки банку або нотаріально. Письмовий запит (дозвіл) юридичної особи - клієнта банку має бути підписаний керівником або вповноваженою ним особою та скріплений печаткою юридичної особи. Запит та/або дозвіл клієнта може бути включений до договору про надання банківських послуг, що укладається між клієнтом і банком. У договорі також можуть бути визначені підстави та межі розкриття банком інформації, що становить банківську таємницю клієнта. На письмовий запит власника інформації, що становить банківську таємницю, або з його письмового дозволу, банк розкриває таку інформацію в обсязі, визначеному в письмовому запиті або дозволі.

Згідно з положеннями статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи, або за рішенням суду.

Банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі, про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

ОСОБА_5, звертаючись до суду в інтересах ОСОБА_7 із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, діє як опікун.

Відповідно до ст. 67 ЦК України, опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави, вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Суми, які належать підопічним у вигляді пенсій, допомоги чи аліментів, інших поточних надходжень або прибутків від належного їм майна, переходять у розпорядження опікуна і витрачаються на утримання підопічних.

ОСОБА_5 наділена правом отримувати пенсії підопічної, недієздатної ОСОБА_7 з моменту набрання рішенням суду про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки, законної сили, в даному випадку з 18 жовтня 2016 року. Однак, з кінця 2015 року до моменту вступу рішення про визнання недієздатною - 19 липня 2016 року ОСОБА_7 могла самостійно, на власний розсуд розпоряджатися своїм пенсійним забезпеченням та отримувати будь-яку банківську інформацію про стан свого рахунку в банку та інші відомості стосовного такого.

Суд першої інстанції розглядаючи справу по суті в своєму рішенні вірно зазначив, що ОСОБА_5 в своїй заяві просить визнати за нею права гарантовані їй Конституцією України та іншими нормативно - правовими актами, а тому не потребують встановлення рішенням суду. Відносно розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю щодо обставин, які мали місце в період з кінця 2015 року до 12 жовтня 2016 року, тобто до призначення заявниці опікуном ОСОБА_7, суд також прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви і в цій частині, оскільки у вказаний період ОСОБА_7 самостійно на власний розсуд вчиняла будь-які дії, в тому числі дії по розпорядженню пенсійним забезпеченням та за необхідності могла отримати будь-яку інформацію щодо стану свого рахунку та іншу інформацію.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6, стосовно того, що допуск до інформації яка містить банківську таємницю приведе до скасування судового рішення, ухваленого під головуванням судді Опалинської О.П. у справі щодо незаконно заволодіння мешканцями м. Сміли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пенсією ОСОБА_7 у сумі 23 253 гривні 82 копійки та негативно вплине на професійну діяльність судді є надуманими, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, яке б призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга підлягає до залишення без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія судді погоджується з висновками суду першої інстанції і не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, а доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 - залишити без задоволення

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 грудня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6, які діють в інтересах ОСОБА_7, заінтересовані особи: центральне Смілянське відділення Черкаського ГРУ ПАТ «ПриватБанк» та АТ «Ощадбанк» відділення № 10023/0391 про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Судді Н.І. Гончар

В.В. Пономаренко

Ю.В. Сіренко

Повний текст постанови складений 15 березня 2019 року.