Ухвала

22 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 641/929/18

провадження № 61-18298ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 травня 2019 року у складі судді

Григор`єва Б. П. та постанову Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Кіся П. В., Хорошевського О. М., Яцини В. Б. у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», третя особа - Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (далі - КП «Харківські теплові мережі»), третя особа - Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, про стягнення коштів.

Позов мотивувала тим, що у зв`язку із поданням КП «Харківські теплові мережі» неправдивих відомостей про те, що на особовому рахунку її домогосподарства є прострочена заборгованість у розмірі 490,13 грн їй було відмовлено у призначенні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2017 року, у справі № 641/6607/17, позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано відомості передані КП «Харківські теплові мережі до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради щодо суми простроченої понад два місяці заборгованості у ОСОБА_1 з оплати комунальних послуг за теплопостачання, станом на 01 травня 2017 року в сумі 490,13 грн такими, що не відповідають дійсності. В задоволенні іншої частини позову - відмовлено. Під час розгляду цієї справи, вона подавала уточнену позовну заяву, та просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати та відшкодувати завдану моральну шкоду, однак їй було відмовлено у прийнятті заяви та роз`яснено, що вона не позбавлена права звернутися до суду з таким позовом у загальному порядку.

Посилаючись на наведене, просила стягнути з КП «Харківські теплові мережі»

понесені нею грошові витрати пов`язані з розглядом справи № 641/6607/17 у розмірі 1 996,04, з яких: за відрив від звичайних занять - 580,20 грн, поштові витрати в сумі 57,90 грн, суму недоотриманої субсидії за травень 2017 року в розмірі 357,94 грн, та на відшкодування моральної шкоди 1 000,00 грн.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року, у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У жовтні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 у якій вона просила скасувати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року касаційну скаргу було залишено без руху, надано заявнику строк до 11 листопада 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали для подання касаційної скарги у новій редакції викладеній українською мовою.

У листопаді 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 у новій редакції.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 1 996,04 грн, яка станом на 01 січня

2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00*100=192 100).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від

07 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», третя особа - Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, про стягнення коштів, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик