Ухвала

11 березня 2019 року

м. Київ

справа № 711/3277/15-ц

провадження № 61-2638зно19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів

Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Курило В. П., Червинської М. Є. у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність Центрального відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами ухвали Придніпровського районного суду міста Черкаси від 07 квітня 2016 року, ухвали апеляційного суду Черкаської області від 08 червня 2016 року, постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року, ухвали Верховного Суду від 12 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами ухвали Придніпровського районного суду міста Черкаси від 07 квітня 2016 року, ухвали апеляційного суду Черкаської області від 08 червня 2016 року, постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року, ухвали Верховного Суду від 12 грудня 2018 року.

До заяви ОСОБА_1 додано заяву, в якій заявник порушує питання про відвід суддів Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Курило В. П.,

Червинської М. Є.

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України автоматизованою системою розподілу справ визначено суддів, які входять до складу колегії:

Курило В. П. (суддя-доповідач), Червинська М. Є., Антоненко Н. О.,

Коротун В. М., Журавель В. І.

Ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2019 року заяву ОСОБА_1 визнано необґрунтованою та передано для вирішення у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2019 року відмовлено

ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід суддів Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Курило В. П., Червинської М. Є.

Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами ухвали Придніпровського районного суду міста Черкаси від 07 квітня 2016 року, ухвали апеляційного суду Черкаської області від 08 червня 2016 року, постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року, ухвали Верховного Суду від 12 грудня 2018 року залишено без руху та надано для усунення недоліків строк до 25 лютого 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали. Заявнику необхідно було надіслати до Верховного Суду заяву, в якій зазначити за якими саме обставинами (за нововиявленими (частина друга статті 423 ЦПК України) або виключними (частина третя статті 423 ЦПК України)) заявник просить переглянути судові рішення.

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну та доповнення заяви про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами ухвали Придніпровського районного суду міста Черкаси від 07 квітня 2016 року, ухвали апеляційного суду Черкаської області від 08 червня 2016 року, постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року, ухвали Верховного Суду від 12 грудня 2018 року.

Крім того, ОСОБА_1 додав повторну заяву про відвід суддів

Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Курило В. П., Червинської М. Є.

Заява ОСОБА_1 про відвід суддів мотивована тим, що постанова від

22 серпня 2018 року та ухвала від 12 грудня 2018 року, які прийняті Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Курило В. П.,

Червинської М. Є.) є неправосудними та прийняті з умисним порушенням та незастосуванням норм матеріального та процесуального права, а також норм міжнародного права. Суддями неправомірно відмовлено

ОСОБА_1 у роз'ясненні постанови Верховного Суду від 22 серпня

2018 року, не надано відповіді на усі запитання, які було викладено заявником у заяві про роз'яснення судового рішення, не викликано ОСОБА_1 у судове засідання, чим обмежено заявника у праві на судовий захист. Колегією суддів неправильно на неповно досліджено докази та встановлено обставини справи, умисно не виконано завдання та основні засади цивільного судочинства, проігноровано рівність усіх перед законом і судом, про що свідчить не застосована судом аналогія права у подібних правовідносинах. У постанові Верховного Суду від 22 серпня

2018 року колегією суддів надумано наведено обґрунтування, які не відповідають дійсним фактам, що призвело до надуманого висновку, та не були вивчені усі пункти мотивувальної та прохальної частини касаційної скарги ОСОБА_1 Суддями неправомірно не витребувано та не досліджено письмові докази та не надано належну правову оцінку неправомірної бездіяльності судді районного суду.

ОСОБА_1 посилається також на вимоги частини шостої статті 37 ЦПК України, відповідно до якої суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

Враховуючи викладене, заявник посилається на те, що у суддів вбачається заінтересованість у результатах розгляду даної справи, що викликає сумнів у їх доброчесності, справедливості, неупередженості, об'єктивності та законності.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що ухвалою Верховного Суду від

11 лютого 2019 рокуумисно та незаконно зупинено рух даної справи без належного конкретного обґрунтування причин (недоліків) при її підготовці, що є додатковим доказом упередженості, неправомірних дій та заінтересованості судді Курило В. П. у результаті розгляду справи

№ 771/3277/15-ц, а тому на підставі пункту 3 частини другої статті 36 ЦПК України є підставою для відводу (самовідводу) судді.

Посилання ОСОБА_1 про відвід суддів на підставі частини шостої

статті 37 ЦПК України судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви про перегляд ухвали Придніпровського районного суду міста Черкаси від 07 квітня 2016 року, ухвали апеляційного суду Черкаської області від 08 червня 2016 року, постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року, ухвали Верховного Суду від 12 грудня 2018 року неможливо встановити за якими саме обставинами (за нововиявленими (частина друга статті 423 ЦПК України) або виключними (частина третя статті 423 ЦПК України)) заявник просить переглянути судові рішення.

Верховний Суд дійшов висновку, що зміст заяви ОСОБА_1 про відвід суддів з інших заявлених мотивів не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, для відводу з огляду на наступне.

У відповідності до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N 33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Аналіз заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Антоненко Н. О.

Коротуна В. М., Курило В. П., Червинської М. Є. підтверджує, що в ній викладено незгоду із рішеннями суддів, і не свідчить про існування об'єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності суддів.

У зв'язку з визнанням заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Антоненко Н. О.

Коротуна В. М., Курило В. П., Червинської М. Є. необґрунтованою, у відповідності до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Курило В. П., Червинської М. Є. передати для розгляду судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило