Номер справи 623/808/19
Номер провадження 2/623/376/2019
У Х В А Л А

іменем України

про залишення позовної заяви без руху

15 березня 2019 року Суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Винниченко П.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2019 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Розглянувши вказану позовну заяву суд вважає, що вона не відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Стаття 177 ЦПК України встановлює, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В позовній заяві представник позивача просить звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що вона є пенсіонером за віком та отримує незначну пенсію при цьому має ряд захворювань.

Питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України «Про судовий збір».

Так, положеннями ст. 8 вказаного Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду. При цьому, заява про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідну заяву, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суд вважає, що дана вимога є такою, що не підлягає до задоволення, оскільки в матеріалах справи не міститься жодних доказів, які підтверджують тяжкий матеріальний стан позивача.

Підстав звільнення позивача від сплати судового збору, установлених ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», чи наявності у позивача передбачених ст. 5 цього Закону пільг щодо сплати судового збору, з матеріалів позову не вбачається.

У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768,40 грн.

Отже, позивачу необхідно сплатити 768,40 грн. та надати суду квитанцію про проведення оплати.

Крім того, ст. 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, правом на звернення з відповідним позовом до суду має виключно власник не частини майна, а власник (власники) всього майна, при цьому згідно вимог законодавства реєстрація особи у відповідному житлі здійснюється виключно за умови надання на це згоди власника або власників (співвласників), в силу чого, враховуючи, що в даному випадку мають місце обставини наявності декількох власників житла, наявність згоди яких на реєстрацію в їхній власності відповідача презумується, тому за захистом своїх порушених прав та інтересів повинні звертатись всі власники відповідного майна.

В позові зазначено, що ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 18.08.1994 року, виданого Бюро по приватизації житла Ізюмського тепловозоремонтного заводу, записаного у реєстрову книгу за №513, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної (сумісної) власності ОСОБА_4 та членам його сімї ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.08.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, спадкоємцями після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 03.02.2006 року, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, по 1/8 частці зазначеної квартири кожний, спадкова справа № 582/2010, зареєстровано в реєстрі за № 2-823 та № 2-825.

Суд зауважує, що для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідне звернення до суду усіх співвласників спірного будинку.

Також до позовної заяви долучена згода ОСОБА_2, в якій він просить зняти його з реєстраційного обліку по місту проживання з жилплощі, що належить йому на праві спільної часткової власності за адресою: України, АДРЕСА_1, посвідчена нотаріусом Корольовського нотаріального округу Московської області ОСОБА_7 29.01.2019 року, зареєстрована в реєстрі: № 50/227-н/50-2019-6-36, тобто відсутній спір між сторонами, оскільки матеріали справи не містять інформацію про неможливість зняття відповідача з реєстраційного обліку в добровільному порядку реєстраційною службою.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України: суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишити без руху і надати строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

Довести до відома, що у разі не усунення недоліків зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

З текстом ухвали можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П. П. Винниченко