Справа № 502/1614/17
УХВАЛА

25 листопада 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

представників боржника: Строкової А.Г., Шидера І.І.

державного виконавця Білогаш-Позднякової К.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Південне-1»,

інші учасники виконавчого провадження:

стягувач ОСОБА_1

на рішення

державного виконавця

Кілійського районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області

про стягнення виконавчого збору

ВСТАНОВИВ:

Боржник, товариство з обмеженою відповідальністю «Південне-1» звернулось 13.11.2019 р. до Кілійського районного суду Одеської області зі скаргою про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Кілійського районного відділу ДВС ГТУЮ Білогаш-Позднякової К.Є. від 12.07.2019 р. № 59538762 про стягнення виконавчого збору з боржника у виконавчому провадженні.

В обґрунтування заяви представники боржника в судовому засіданні зазначили, що 07.11.2019 р. під час розгляду Кілійським районним судом Одеської області заяви ТОВ «Південне-1» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, надаючи пояснення по суті справи державний виконавець повідомив, що виконавчий лист № 502/1614/17, виданий судом 11.07.2019 р. про витребування у ТОВ «Південне-1» земельної ділянки, не може бути виконаний державним виконавцем самостійно без участі боржника. Таким чином 07.11.2019 р. ТОВ «Південне-1» стало відомо про порушення прав боржника державним виконавцем, які полягають у тому, що за положеннями Закону України «Про виконавче провадження» процедура виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, на думку представника боржника, не передбачає вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору.

На підставі викладеного представники боржника просили суд відповідно до положень ст. ст. 447, 449 ЦПК України поновити строк подання скарги на рішення державного виконавця та визнати протиправною і скасувати постанову державного виконавця Кілійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 12.07.2019 р. № 59538762 про стягнення виконавчого збору.

Державний виконавець в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, пояснивши, що при винесенні постанови про відкриття відповідного виконавчого провадження, ним з врахуванням положень ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» одночасно було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. Оскільки виконавчі дії ним проведені відповідно до вимог закону, просив відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення представників боржника та державного виконавця та проаналізувавши відповідні положення законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору є окремими виконавчими документами.

Як зазначено в ч.ч. 1, 3, 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно із ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, вказаною імперативною нормою закріплено, що розгляд відповідної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

З огляду на вищенаведені положення законодавства, суд позбавлений можливості розглянути відповідну скаргу по суті, у зв`язку з чим на підставі положень ч. 9 ст. 10, п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ч. 9 ст. 10, п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 502/1614/17 за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Південне-1», інші учасники виконавчого провадження: стягувач ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Кілійського районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області про стягнення виконавчого збору закрити.

Роз`яснити представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Південне-1» право на оскарження рішення державного виконавця про стягнення виконавчого збору до відповідного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников