Дата документу 07.03.2019
Справа № 501/3405/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області

скаргу представника державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ"

суб'єкти оскарження:

1 Чорноморский міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області

2 головний державний виконавець Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шульгіна Людмила Анатоліївна

стягувач - ОСОБА_2

учасники справи:

представник заявника - ОСОБА_3,

представник суб'єктів оскарження - Шульгіна Л.А.,

стягувач - ОСОБА_2

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, постановив ухвалу про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції заявника та заперечень відповідача

1. Представник державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ"(далі заявник) звернувся до суду із скаргою на дії головного державного виконавецяь Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шульгіної Людмили Анатоліївнита просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шульгіної Людмили Анатоліївни щодо неповернення виконавчого листа №501/2703/16-ц, виданого 15.12.2017 року Іллічівським міським судом Одеської області, про визнання наказу директора Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» (нині ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ») ОСОБА_4 від 27.09.2016 року №100-СТ про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника 2-го терміналу ОСОБА_2 у вигляді оголошення догани - незаконним та скасовано, стягувач - ОСОБА_2;

- зобов'язати головного державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шульгіну Людмилу Анатоліївну повернути виконавчий лист №501/2703/16-ц, виданого 15.12.2017 року Іллічівським міським судом Одеської області, про визнання наказу директора Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» (нині ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ») ОСОБА_4 від 27.09.2016 року №100-СТ про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника 2-го терміналу ОСОБА_2 у вигляді оголошення догани - назаконним та скасовано, стягувач - ОСОБА_2;

- визнати неправомірною дію головного державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шульгіної Людмили Анатоліївни щодо складення акту державного виконавця від 24 вересня 2018 року про те, що на момент його складання відомості щодо самостійного виконання боржником рішення суду у повному обсязі відсутні;

- постанову головного державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шульгіної Людмили Анатоліївни від 05 листопада 2018 року у виконавчому провадженні ВП №56793105 про накладення на боржника Державе підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" штрафу на користь держави у розмірі 5100,00 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений строк виконавцем рішення суду, зобов'язання боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення - скасувати.

2. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 28.08.2017 року позов ОСОБА_2задоволено, наказ директора Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» (нині ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ») ОСОБА_4 від 27.09.2016 року №100-СТ про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника 2-го терміналу ОСОБА_2 у вигляді оголошення догани - визнано незаконним та скасовано, стягнуто з відповідача судові витрати у розмірі 551,20 грн.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16.11.2017 року апеляційну скаргу Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» відхилено, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 28.08.2017 року залишено без змін.

Наразі вказана справа перебуває у Верховному суді.

Заявник вказує, що постановою державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шульгіної Людмили Анатоліївни від 18 липня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП №56793105 про примусове виконання виконавчого листа №501/2703/16-ц, виданого 15.12.2017 року Іллічівським міським судом Одеської області.

27.09.2018 року складено акт державного виконавця про те, що на момент його складення відомості щодо самостійного виконання боржником рішення суду у повному обсязі відсутні.

Постановою державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шульгіної Людмили Анатоліївни від 05 листопада 2018 року за невиконання без поважних причин у встановлений строк виконавцем рішення суду накладено на Державе підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.; зобов'язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Заявник вважає, що резолютивна частина виконавчого листа №501/2703/16-ц, виданого 15.12.2017 року Іллічівським міським судом Одеської області не передбачає застосування таких заходів примусового рішення, передбачених частиною першою статті 10 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник стверджує, що виконання рішення суду в даному випадку не передбачає вчинення жодних дій зі сторони органів виконавчої служби, ні зі сторони ДП «МТП «Чорноморськ», оскільки факт незаконності і скасування наказу пов'язано виключно з обставиною набрання рішенням законної сили, а не з діями третіх осіб.

3. Головний державний виконавець Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шульгіна Л.А. надала до суду відзив на скаргу (а.с.57-58), просила суд відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі, мотивуючи тим, що виконавчий лист №501/2703/16-ц, виданий 15.12.2017 року Іллічівським міським судом Одеської області відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», тому нею 18.07.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56793105 про примусове виконання виконавчого листа. У відповідній постанові вказано про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів. Копії вказаної постанови сторони отримали нарочно 19.07.2018 року за вих.№23/10062. Відповіді щодо виконання вказаної постанови боржник не надав у встановлені ним строки.

24.09.2018 року до державного виконавця звернувся стягувач ОСОБА_2 та повідомив, що боржник не виконав рішення суду, тому цього ж дня державний виконавець склав акт про те, що боржником не надано жодного підтвердження виконання рішення суду.

05.11.2018 року державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу.

Державний виконавець вказує у відзиві, що примусове виконання виконавчого листа №501/2703/16-ц, виданого 15.12.2017 року Іллічівським міським судом Одеської області здійснювалось у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

4. Стягувач ОСОБА_2 надав відзив на скаргу, просив суд відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено заходи примусового виконання рішень, боржник добровільно не виконав рішення, тому державний виконавець діяв у відповідності до своїх повноважень та в рамках закону (а.с.30-34).

5. Стягувач ОСОБА_2 20.12.2018 року надав доповнення до відзиву, просив суд відмовити в задоволенні пунктів 1-3 скарги, в частині вимог 4 пункту скарги просив провадження закрити, посилаючись на те, що порядок оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій відноситься до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства (а.с.54-56).

ІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Судом встановлено, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 28.08.2017 року позов ОСОБА_2 задоволено, наказ директора Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» (нині ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ») ОСОБА_4 від 27.09.2016 року №100-СТ про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника 2-го терміналу ОСОБА_2 у вигляді оголошення догани - визнано незаконним та скасовано, стягнуто з відповідача судові витрати у розмірі 551,20 грн. (а.с.7-10).

7. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16.11.2017 року апеляційну скаргу Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» відхилено, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 28.08.2017 року залишено без змін (а.с.11-14).

8. Ухвалою Верховного суду від 27.12.2017 року відкрито касаційне провадження у справі (а.с.15-16).

9. ОСОБА_2 21.12.2017 року, 11.01.2018 року, 19.03.2018 року звертався до керівництва порту щодо виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 28.08.2017 року, яке набрало законної сили (а.с.35-40).

10. ОСОБА_2 17.07.2018 року звернувся до відділу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с.59).

11. Постановою державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шульгіної Людмили Анатоліївни від 18 липня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП №56793105 про примусове виконання виконавчого листа №501/2703/16-ц, виданого 15.12.2017 року Іллічівським міським судом Одеської області (а.с.17-18). У відповідній постанові вказано про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

12. Копії вказаної постанови сторони отримали нарочно 19.07.2018 року за вих.№23/10062 (а.с.60).

13. 24.09.2018 року головний державний виконавець Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шульгіна Л.А. склала акт про те, що боржником не надано жодного підтвердження виконання рішення суду (а.с.62).

14. Постановою державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шульгіної Людмили Анатоліївни від 05 листопада 2018 року за невиконання без поважних причин у встановлений строк виконавцем рішення суду накладено на Державе підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.; зобов'язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с.20).

15. В судовому засіданні представник заявника просив суд задовольнити скаргу в повному обсязі з підстав викладених в скарзі.

16. Представник суб'єктів оскарження - Шульгіна Л.А. та стягувач - ОСОБА_2 просили суд відмовити в задоволенні скарги з підстав викладених у їхніх відзивах на скаргу.

V. Оцінка Суду.

17. Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

18. Стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

19. Практика Європейського суду з прав людини (справи «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Горсбі проти Греції») говорить, що право на справедливий суд є ілюзорним, якщо судове рішення залишається невиконаним.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовано Законом України "Про виконавче провадження".

20. Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

21. Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 Закону України "Про виконавче провадження".

22. Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи, зокрема: виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

23. Відповідно до ст.10 Закону України "Про виконавче провадження" заходи примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

24. Частиною 1 ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

25. Законом України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних і осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

26. Відповідно до п.9 ч.1 ст.37 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

27. Проаналізувавши вимоги вищенаведених норм закону, суд доходить до висновку, що до виконавчого листа №501/2703/16-ц, виданого 15.12.2017 року Іллічівським міським судом Одеської області не встановлено обмежень щодо примусового виконання рішень.

28. У зв'язку з цим твердження заявника в скарзі, що резолютивна частина виконавчого листа №501/2703/16-ц, виданого 15.12.2017 року Іллічівським міським судом Одеської області не передбачає застосування таких заходів примусового рішення, передбачених частиною першою статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» та виконання рішення суду в даному випадку не передбачає вчинення жодних дій зі сторони органів виконавчої служби, ні зі сторони ДП «МТП «Чорноморськ», оскільки факт незаконності і скасування наказу пов'язано виключно з обставиною набрання рішенням законної сили, а не з діями третіх осіб, є безпідставними.

29. Разом з тим, судом встановлено, що у зв'язку із набуттям законної сили рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 28.08.2017 року, яким наказ директора Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» ОСОБА_4 від 27.09.2016 року №100-СТ про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника 2-го терміналу ОСОБА_2 у вигляді оголошення догани - визнано незаконним та скасовано, стягнуто з відповідача судові витрати у розмірі 551,20 грн. і невиконанням боржником у добровільному порядку, було звернуто стягувачем до примусового виконання.

30. Головним державним виконавцем Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шульгіною Л.А. 18.07.2018 року, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56793105 про примусове виконання виконавчого листа.

31. У зв'язку з невиконанням боржником рішення протягом 10 робочих днів, 24.09.2018 року державним виконавцем правомірно:

- складено акт про невиконання рішення суду;

- 05.11.2018 року державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу.

32. На підставі вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також відповідно доводи учасників справи, суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги скаржника не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, а тому в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

33. Крім того, суд доходить до висновку про закриття провадження у справі в частині скасування постанови головного державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шульгіної Людмили Анатоліївни від 05.11.2018 року у виконавчому провадженні ВП №56793105 про накладення на боржника Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" штрафу на користь держави у розмірі 5100,00 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений строк виконавцем рішення суду, зобов'язання боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення з наступних підстав.

34. Так, відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» (на підставі якої заявник просить задовольнити її скаргу на дії державного виконавця) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

35. Водночас, частиною 2 ст.74 цього Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

36. Враховуючи наведене, крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, Закон України «Про виконавче провадження» встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

37. Відповідна правова позиція була викладена, як у Постанові Пленуму ВАСУ № 3 від 13 грудня 2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», так і Постанові Пленуму ВССУ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

38. Зокрема, у п.6 вищевказаної Постанови Пленуму ВАСУ визначено наступне: «Судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленному Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

39. Прийнята державним виконавцем постанова про накладення штрафу на боржника, не виконана самостійно, є підставою для її примусового виконання.

40. За змістом пункту 5 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди, - є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

41. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

42. Тому слід ураховувати, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

43. З аналізу наведених норм вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

44. На підставі викладеного, провадження у справі в цій частині слід закрити.

45. Роз'яснити представнику державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" про право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

З цих підстав, керуючись ст.ст.255, 259, 447 Цивільного процесуального кодексу України, ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Провадження у справі в частині скасування постанови головного державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шульгіної Людмили Анатоліївни від 05.11.2018 року у виконавчому провадженні ВП №56793105 про накладення на боржника Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" штрафу на користь держави у розмірі 5100,00 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений строк виконавцем рішення суду, зобов'язання боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення - закрити.

2. В задоволенні решти вимог відмовити.

3. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

4. Повний текст ухвали виготовлено 07 березня 2019 року.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко