Справа № 559/77/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

за участю секретаря Федчук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 є сином відповідача. Шлюб між батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду від 29.03.2017 року. На даний час ОСОБА_1 досяг повноліття та навчається в Мирогощанському аграрному коледжі в звязку із чим потребує матеріальної допомоги, оскільки його утримання фактично замається лише матір. Відповідач є працездатною особою, а тому має можливість сплачувати аліменти на час навчання сина. Просить стягувати з відповідача на користь сина аліменти в розмірі 3000 гривень щомісячно до досягнення останнім 23 років.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 960 гривень,враховуючи, що він на даний час працевлаштований та має дохід в розмірі мінімальної заробітної плати щомісяця.

13 березня 2019 року відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 29 березня 2017 розірвано, сина ОСОБА_1, залишено проживати з матірю (а.с.8)

В свідоцтві про народження ОСОБА_1, 18 вересня 20 року народження батьками вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.7)

ОСОБА_1 навчається на 3 курсі електротехнічного відділу Мирогощанського аграрного коледжу, що підтверджується довідкою №656 від 28.02.2018 року. Закінчення навчання 30.06.2019 року (а.с.10)

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, при чому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

За нормами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину СК України не встановлює.

Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов'язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідачем надано довідку, що він працює у ФОП ОСОБА_4 на посаді водія та отримує заробітну плату в розмірі мінімальної заробітної плати (а.с.22)

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є повнолітнім, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо його потреби в матеріальній допомозі батьків. Батьки є працездатними особами, тому мають рівні можливості, щодо належного матеріального забезпечення спільної дитини

З врахуванням викладеного, суд вважає, що ОСОБА_1, в звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а його батько має можливість таку допомогу надавати.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року становить 1853 гривні.

Позивачем суду не надано і судом не здобуто належних і допустимих доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати аліменти, а саме у розмірі 3000 гривень.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи матеріальне становище дитини, платника аліментів, та те, що прожитковий мінімум для дитини мають забезпечити обоє батьків і кожен з них має сплачувати половину вказаного розміру, а 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на даний час становить 926,50 гривень, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, в твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 гривень щомісячно і такий розмір аліментів є справедливим та значно не обтяжить відповідача.

Відповідно дост.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України"Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до ст..141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 гривень, виходячи з розміру, встановленого підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що діяв на час звернення до суду з позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 180-182, 184, 191, 199, 200 СК України, ст.ст.141, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНКОПП НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2) аліменти на користь ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНКОПП НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4) на період навчання в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 15 січня 2019 року та до закінчення навчання, а саме до червня 2019 року, але не більше як до досягнення ним 23-річного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНКОПП НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2) в дохід держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривні 40 копійок судового збору..

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: