Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2019 Справа №607/1896/19

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2019 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся ОСОБА_1 з цивільним позовом до Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з ј частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належала померлому як голові колишнього колгоспного двору. ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на належну спадкодавцеві ј частину будинку, проте державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори 12 грудня 2018 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на вказане спадкове майно з підстав відсутності правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на нього.

За вказаних обставин, позивач просить суд визнати за ним право власності на ј частину житлового будинку загальною площею 138,1 кв. м., житловою площею 69,1 кв. м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, та на ј частину будівельних матеріалів і конструктивних елементів, що були використані в процесі будівництва прибудови літера «а» загальною площею 24,4 кв. м. по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_3

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Згідно ухвали суду від 14 лютого 2019 року закрито підготовче провадження у цій справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити.

Представник відповідача Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника сільської ради.

Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду листа про розгляд справи у його відсутності.

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28 лютого 1974 року, виданого Буцнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_3, матір'ю - ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_3 батько позивача ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_3, виданим виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з ј частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належала померлому як голові колишнього колгоспного двору.

Згідно довідки Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 12 від 11 січня 2019 року за померлим ОСОБА_3 рахується ј частина житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Станом на 01 липня 1990 року двір колгоспників. Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку зареєстровані: ОСОБА_3 - голова; ОСОБА_5 - колишня дружина; ОСОБА_6 - син; ОСОБА_1 - син.

Згідно договору дарування, посвідченого 05 березня 2009 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Чопик І.Я., зареєстрований в реєстрі за № 401, мати позивача ОСОБА_4 та брат позивача ОСОБА_6 подарували ОСОБА_1 належні їм частини (по ј частині кожному) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, що разом становлять Ѕ частину будинку.

Право власності позивача на подаровану Ѕ частину житлового будинку, згідно зазначеного вище договору дарування, зареєстровано, про що свідчить Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації № 22202124 від 18 березня 2009 року, номер запису 428 в реєстровій книзі №4.

Право власності ОСОБА_1 на належну йому ј частину домоволодіння за вищевказаною адресою підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 21 жовтня 2008 року Буцнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20645677, виданим 21 жовтня 2008 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, номер запису 428 в реєстровій книзі №4.

Згідно інформаційної довідки № 1273 від 12 жовтня 2018, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 в бюро не проведена.

Станом на 28 вересня 2018 року по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 належить: ѕ частини - ОСОБА_1; ј частини - ОСОБА_3, загальна площа змінилась за рахунок проведення реконструкції прибудови «а», про що свідчить інформаційна довідка про технічний стан нерухомого майна № 1275 від 12 жовтня 2018 року, видана Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації.

28 вересня 2018 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1. Відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку літера «А» загальна площа становить 138,1 кв. м., житлова - 69,1 кв. м. В будинковолодінні наявна самочинно побудована прибудова літера «а» загальною площею 24,4 кв. м.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3539/02-14 від 12 грудня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказаний житловий будинок.

Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Отже, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_1 в рівних частках (по ј частині кожному) належало майно колгоспного двору, розташоване за адресою: вул. АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що мати позивача ОСОБА_4 (колишня дружина спадкодавця) та брат позивача ОСОБА_6, який відмовився від прийняття спадщини після смерті батька, подарували ОСОБА_1 належні їм частини (по 1/4 частині кожному) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, що разом становлять 1/2 частину будинку. ј частина даного домоволодіння належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Інша ј частина нерухомого майна належала спадкодавцю, як члену колгоспного двору, який не оформив правовстановлюючого документа на вищевказаний житловий будинок, що стало причиною звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Також, як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, до будинку по АДРЕСА_1 була здійснена самочинна добудова під літ. «а», загальною площею 24,4 кв. м., яка не зареєстрована у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Згідно з ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Пунктом 7 Постанови №7 Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (ч. 1 ст. 376 ЦК України) передбачено, що до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі, а тому за позивачем слід визнати право власності на ј частину житлового будинку загальною площею 138,1 кв. м., житловою площею 69,1 кв. м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, та на ј частину будівельних матеріалів і конструктивних елементів, що були використані в процесі будівництва прибудови літера «а» загальною площею 24,4 кв. м. по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_3

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 328, 331, 346, 392, 1217, 1218, 1261 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 83, 206, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частину житлового будинку загальною площею 138,1 кв. м., житловою площею 69,1 кв. м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частину будівельних матеріалів і конструктивних елементів, що були використані в процесі будівництва прибудови літера «а» загальною площею 24,4 кв. м. по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: Буцнівська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Шевченка, 37, с. Буцнів, Тернопільський район, Тернопільська область, .

Третя особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул. Котляревського, 27, м. Тернопіль, .

Повний текст рішення суду складно 13 березня 2019 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська