Провадження № 22-ц/802/281/19 Категорія: 61 Доповідач: Русинчук М. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Киці С.І., Федонюк С.Ю.,

з участю: секретаря судового засідання - Лимаря Р.С.,

представника заявника - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Закритого акціонерного товариства «Волинь-Лада» про забезпечення позову до подачі позовної заяви за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року Закрите акціонерне товариство «Волинь-Лада» (далі - ЗАТ «Волинь-Лада») до подачі позовної заяви звернулося до суду із заявою про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що 22 грудня 2018 року ЗАТ «Волинь-Лада» отримало листа від державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам») про реалізацію предмета іпотеки - адміністративно-побутового комплексу № 2 /Б-2/ (РПВН: 15151802) та адміністративно-побутового корпусу № 1 /А-2/ (РПВН: 15151630), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом проведення електронних торгів за реєстраційними лотами № 315164, № 315156.

Відповідно до акту реалізації предмета іпотеки від 22 грудня 2018 року та протоколу про проведені електронні торги від 13 грудня 2018 року № 375567 переможцем визнано ОСОБА_2

Заявник вказував, що у приватного виконавця ОСОБА_4 перебувають на виконанні виконавчі провадження №№ 56772335, 57157821 по виконанню наказу господарського суду Волинської області № 5004/787/11-1 від 11 липня 2011 року та виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області № 2-1090-10 від 23 листопада 2010 року по яких боржником є ЗАТ «Волинь-Лада».

Майно, яке стало предметом прилюдних електронних торгів, належить на праві власності ЗАТ «Волинь-Лада» на підставі рішення господарського суду Волинської області від 11 травня 2006 року у справі № 7/84-75, є цілісним майновим комплексом підприємства, частиною статутного капіталу. Разом з тим, вказане майно перебуває в іпотеці на забезпечення виконання кредитних договорів, укладених між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ЗАТ «Волинь-Лада».

18 грудня 2009 року ЗАТ «Волинь-Лада» загальними зборами акціонерів прийнято рішення про припинення товариства шляхом ліквідації у добровільному порядку.

Зважаючи на те, що приватним виконавцем ОСОБА_4 передано на реалізацію майно, що є статутним капіталом, та відмінне від визначення предметів електронних торгів - нежитлових приміщень, а ДП «Сетам» проведено електронні торги на це майно, та в силу обставин повернення виконавчого листа органами ДВС 11 січня 2018 року на підставі пункту 3 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», норм статті 49 Закону України «Про іпотеку», право власності ЗАТ «Волинь-Лада» є порушеним, а тому товариство має намір звернутися до суду з позовною заявою про визнання актів про проведення електронних торгів від 22 грудня 2018 року у виконавчому провадженні № 56772335 недійсними.

Ураховуючи наведене, ЗАТ «Волинь-Лада» просило суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: адміністративно-побутовий комплекс № 2 /Б-2/ (РПВН: 15151802) та адміністративно-побутовий корпус № 1 /А-2/ (РПВН: 15151630), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2018 року заяву ЗАТ «Волинь-Лада» задоволено частково.

Заборонено ОСОБА_2 та іншим третім особам (юридичним та фізичним особам) за його дорученням вчиняти дії щодо відчуження або розпорядження нерухомим майном, а саме: адміністративно-побутовим комплексом № 2 /Б-2/ (РПВН: 15151802) та адміністративно-побутовим корпусом № 1 /А-2/ (РПВН: 15151630), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалу звернено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати оскаржувану ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ЗАТ «Волинь-Лада» про забезпечення позову з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги мотивовані тим, що висновки місцевого суду про наявність підстав для забезпечення позову є помилковими, подана заява не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України, оскільки не підписана заявником (уповноваженим представником заявника), у зв'язку з чим суд мав повернути без розгляду цю заяву заявнику. Апелянт вказував, що майно набуте ним на підставі відплатного правочину, а тому воно не може бути витребуване у нього, що виключає можливість заборони йому розпоряджатися цим майном, тобто в повній мірі реалізовувати правомочності власника.

У відзиві на апеляційну скаргу ЗАТ «Волинь-Лада» просило вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Заявник вказував, що постановлена місцевим судом ухвала узгоджується з нормами процесуального права, висновки суду про часткове задоволення заяви є правильними, а тому підстави для зміни чи скасування ухвали відсутні.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з таких мотивів.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання у майбутньому рішення суду в даній справі.

Такий висновок суду відповідає нормам процесуального права та обставинам справи.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частинами першою-третьою статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З матеріалів справи вбачається, що майно, яке є предметом іпотеки та належить на праві власності ЗАТ «Волинь-Лада», а саме: адміністративно-побутовий комплекс № 2 /Б-2/ (РПВН: 15151802) та адміністративно-побутовий корпус № 1 /А-2/ (РПВН: 15151630), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реалізовано шляхом проведення електронних торгів за реєстраційними лотами № 315164, № 315156.

Відповідно до акту реалізації предмета іпотеки від 22 грудня 2018 року та протоколу про проведені електронні торги від 13 грудня 2018 року № 375567 переможцем визнано ОСОБА_2

Зі змісту заяви ЗАТ «Волинь-Лада» про забезпечення позову вбачається, що товариство має намір звернутися до суду з позовною заявою про визнання актів про проведення електронних торгів від 22 грудня 2018 року у виконавчому провадженні № 56772335 недійсними.

Згідно роз'яснень, даних у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи предмет майбутнього позову - визнання актів про проведення електронних торгів від 22 грудня 2018 року недійсними, колегія суддів дійшла висновку, що застосований судом захід забезпечення позову (заборона вчиняти дії щодо відчуження або розпорядження згаданим нерухомим майном) є співмірним із позовними вимогами з якими заявник має намір звернутися до суду у майбутньому.

Заявник у заяві про забезпечення позову зазначив причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов та надав відповідні докази.

Застосований судом вказаний захід забезпечення позову обмежує лише одне із правомочностей власника - розпоряджатися цим нерухомим майном без позбавлення його права володіння та користування і тому не може спричинити якісь збитки власнику. Однак цей захід забезпечення позову є єдино можливим ефективним засобом захисту інтересів позивача у випадку ухвалення на його користь рішення суду у майбутньому спорі щодо законності набуття права на згадане нерухоме майно новим власником (відповідачем).

На підставі наведеного, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що постановлена місцевим судом ухвала про часткове задоволення заяви ЗАТ «Волинь-Лада» відповідає вимогам закону.

Наведені в апеляційній скарзі доводи щодо відсутності доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_5 подавати і підписувати заяву про забезпечення позову спростовуються витягом з ЄДРПОУ (а.с.116, том 1), з якого вбачається, що особами, які мають право вчиняти дії від імені ЗАТ «Волинь-Лада» без довіреності, є ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права. Підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: