ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/778/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Сирбул О.Ф.

з участю секретаря судового засідання - Расулової А.А.

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3 та свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебувала у близьких стосунках. Внаслідок вказаних відносин сторони мають спільну дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Позивач вказує, що сама забезпечує дитину всім необхідним для її нормальної життєдіяльності: купує харчові продукти, сезонний одяг, сплачує за навчання та за додаткові курси, необхідні для розвитку дитини, а також купує інші речі, яких потребує дитина. Відповідач, батько дитини, її життям та здоров'ям не цікавиться, з сином не спілкується, матеріально не забезпечує. Його не хвилює фізичний та духовний розвиток дитини. Така поведінка відповідача свідчить про те, що він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Посилаючись на зазначені обставини, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою суду від 06.11.2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28.01.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак надав нотаріально посвідчену заяву, згідно з якою він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо сина ОСОБА_4 та просить розглянути вказану справу у його відсутність. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, однак, до суду подано висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.

Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 26.02.2013 року, виданого ВРАЦС Дарницького РУЮ у м. Києві, актовий запис № 690.

З характеристики санаторного дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 520 "Юніор", вбачається, що ОСОБА_4 відвідує ДНЗ ясла-садок № 520 «Юніор» з серпня 2016 року по теперішній час. За період відвідування ОСОБА_4 вказаного ДНЗ лише його мати приймає активну участь у навчанні та вихованні свого сина, батько про дитину не турбувався.

Суду наданий письмовий висновок Служби у справах дітей та сім'ї Деснянської РДА в місті Києві від 15.02.2019 року за № 102/03/37-1298 про доцільність позбавлення батьківських прав. У висновку, зокрема, вказано, що комісія з питань захисту прав дитини Деснянської РДА в місті Києві, дійшла висновку, що батько дитини свідомо нехтує своїми обов'язками, ухиляється від виховання та навчання сина, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не цікавиться його життям та здоров'ям. Виховання, контроль та матеріальне забезпечення дитини здійснює мати. Враховуючи інтереси дитини, керуючись ст. 164 СК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», Деснянська РДА в місті Києві, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 07.02.2019 року № 2).

З огляду на досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що батько малолітнього ОСОБА_4 не цікавиться життям, здоров'ям сина, не бере участі у його вихованні, він дитину не відвідує та не зустрічається з нею.

Відповідно до заяви від 28.09.2018 року, посвідченої приватним нотаріусом КМНО Шептицькою С.В. за реєстровим № 1150, ОСОБА_3, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, відносно малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позовні вимоги ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав визнає у повному обсязі. Текст цієї заяви ним прочитаний до підписання, зрозумілий, відповідає його волі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ч. 6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Також у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 166 СК України, яка передбачає правові наслідки позбавлення батьківських прав, в частині другій закріплено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Судом, на підставі доказів, досліджених в судовому засіданні, встановлено, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнав вказані обставини та позов про позбавлення його батьківських прав, зазначивши про це в окремій заяві, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Окрім того, оскільки відповідач визнав позовні вимоги, суд відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 352 грн. 40 коп., а іншу частину судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп. стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 56, 76-81, 128, 133, 141, 142 263-265 ЦПК України, ст.ст. 164, 165, 166, 167 СК України, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) батьківських прав щодо малолітнього сина: ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва; свідоцтво про народження від 26.02.2013 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 690 від 26.02.2013 року).

Стягнути з ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, ІПН: НОМЕР_2) судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Повернути на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, ІПН: НОМЕР_2) з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 04.10.2018 року за квитанцією № 2200 в сумі 704,80 грн., тобто в розмірі 352,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Дарницький районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя :