Єдиний унікальний номер 243/8684/19 Номер провадження 22-ц/804/2807/19

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Космачевської Т.В., Тимченко О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Самойленко Г.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ліцоєвої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 в режимі відеоконференції цивільну справу № 243/8684/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення страхових виплат у порядку спадкування за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 вересня 2019 року (суддя першої інстанції Гусинський М.О.), -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (надалі ФССУ) про стягнення грошових коштів суми страхових виплат у розмірі 45 737 грн. 38коп., які належать йому у якості спадщини.

Вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_2 . Він є єдиним спадкоємцем померлого та 30 травня 2019 року отримав у приватного нотаріуса Пахниць Н.В. свідоцтво про право на спадщину за законом від 23 травня 2019 року, відповідно до якого йому, як спадкоємцю за законом, належать суми недоотриманих щомісячних страхових виплат померлого у розмірі 42 486 грн. 76 коп., які були нараховані за період з 01 грудня 2016 року по 31 січня 2018 року. Крім того, зазначив, що його дід недоотримав суми щомісячних страхових виплат за період з 01 лютого 2018 року по 22 листопада 2018 року (день смерті) у розмірі 45 737 грн. 38 коп., які не були нараховані відповідачем. 22 квітня 2019 року він звернувся до Управління ФССУ в Донецькій області з вимогою виплатити йому недоотримані страхові виплати. Відповідач повідомив, що сума недоотриманих ОСОБА_2 щомісячних страхових виплат за період з 01 грудня 2016 року по 31 січня 2018 року становить 42 486 грн. 76 коп. Страхові виплати у період з 01 лютого 2018 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавцю не нараховувались, оскільки 29 січня 2018 року була скасована довідка про взяття його на облік, як внутрішньо переміщеної особи. З приводу припинення виплат, ОСОБА_2 до відділень Управління ФСС в Донецькій області не звертався. 11 липня 2019 року відповідач, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 травня 2019 року, перерахував на картковий рахунок ОСОБА_1 страхові виплати у розмірі 42 486 грн. 76 коп. Заявлену у позові суму до стягнення у загальному розмірі 45 737 грн. 98 коп. відповідач відмовився виплачувати, посилаючись на відсутність окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Позивач вважає, що такі дії відповідача є незаконними та порушують його право власності на грошові кошти, що належать йому в якості спадщини, та просив стягнути на свою користь недоотриману його дідом суму страхових виплат у розмірі 45 737 грн. 98 коп.

03 вересня 2019 року рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, позивач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 вересня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя унеможливило реалізацію наданих йому процесуальних прав та призвело до порушення його права на справедливий суд, порушено принципи об`єктивності, неупередженості цивільного судочинства, рівності всіх учасників судового процесу. Він, як позивач у справі, не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення. Крім того, посилається на те, що копія ухвали про відкриття провадження у справі на його адресу судом не надіслано, що у сукупності з позбавленням його права на участь в судовому розгляді справи унеможливило реалізацію ним його процесуальних прав при розгляді справи в суді першої інстанції.

Також, посилаючись на положення ч. 4 ст. 178 ЦПК України, вказує, що відповідач не надіслав на його адресу копію відзиву та доданих до нього документів одночасно з надсиланням їх до суду. Електронний лист з сайту Слов`янського відділення ФССУ в Донецькій області від 30 серпня 2019 року з вкладенням проектом документу під назвою «Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 від 28.07.2019 року», який надійшов на його неофіційну електронну адресу, ніким не підписаний, не засвідчений. Інших поштових відправлень він не отримував. Також в порушення п. 12 ч. 2 ст. 197 ЦПК України судом не встановлено йому строк для подання відповіді на відзив та заперечення, що в сукупності з проведенням судового засідання з розгляду справи по суті безпосередньо після проведення підготовчого засідання суд повторно, на думку заявника, позбавив його права подавати докази.

Крім того, посилається на те, що при ухваленні судом рішення у справі проігноровані його доводи на обґрунтування позовних вимог та докази, зазначені у позовній заяві на їх підтвердження.

Встановивши обставини справи, викладені у мотивувальній частині судового рішення, на підставі яких, в результаті неправильного застосування норм матеріального права, неповноти та неправильності встановлення судом обставин, які мають значення для справи, суд дійшов помилкового висновку, що його позовні вимоги не підлягають задоволенню

Інші доводи апеляційної скарги заявником зводились до незаконності припинення виплати страхових платежів у зв`язку із скасуванням довідки про взяття особи на облік як внутрішньо переміщеної особи. Заявник наголошує, що спадкодавець ОСОБА_2 мав право на нарахування та виплату страхових виплат незалежно від звернення до робочих груп ФССУ на підконтрольній Україна території, та його проживання на окупованій території, тому позивач, як спадкоємець, відповідно до ст. 1227 ЦК України має право на отримання страхових виплат в порядку спадкування за законом.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечував всі доводи апеляційної скарги. Просив рішення залишити без змін. Вказував що у позивача відсутні правові підстави для отримання від відповідача страхових виплат у розмірі 45 737 грн. 98 коп. за період з 01 лютого 2018 року по 22 листопада 2018 року, оскільки не доведено факт наявності заборгованості яка може бути включена до спадщини, свідоцтво про право на спадщину за спірний період відсутнє.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 , який наполягав на доводах апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимогу у повному обсязі, представника відповідача ОСОБА_3 С.В., яка проти апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції зробив висновок, що спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, а також Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). У зв`язку з тим, що на час розгляду справи не були надані докази на підтвердження поновлення ОСОБА_2 на обліку у відповідача як особи, яка має право на отримання страхових виплат після 29 січня 2018 року та про нарахування йому страхових виплат за період з 29 січня 2018 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд дійшов висновку, що у позивача відсутні правові підстави для отримання страхових виплат у розмірі 45 737 грн. 98 коп. за вказаний період.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В частині позовних вимог позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача суми страхових виплат, які належать йому у якості спадщини, апеляційний суд зазначає наступне.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що потерпілий ОСОБА_2 отримував страхові виплати у Волноваському відділенні ФССУ в Донецькій області на підставі довідки внутрішньо переміщеної особи від 23 грудня 2014 року № 1438-009892 з 01 жовтня 2014 року по 30 листопада 2016 року. На постійному обліку ОСОБА_2 перебував у Жданівському відділенні ФССУ в Донецькій області (а.с. 18).

Рішенням начальника Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації від 29 січня 2018 року № 27 дію довідки внутрішньо переміщеної особи (довідка від 23 грудня 2014 року № 1438-009892) ОСОБА_2 було скасовано на підставі п. 5 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (а.с. 13, 14)

Згідно зі свідоцтвом про смерть, виданим Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Жданівка Донецької області (а.с. 7).

Відповідно постанови начальника Волноваського відділення ФССУ в Донецькій області від 30 листопада 2016 року «Про припинення щомісячної страхової виплати» з 01 грудня 2016 року припинено потерпілому ОСОБА_2 щомісячну страхову виплату у розмірі 2 513 грн. 72 коп. на підставі рішення комісії (а.с. 12).

З інформації Слов`янського відділення ФССУ в Донецькій області № 04-21/977 від 27 березня 2019 року видно, що ОСОБА_2 перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у Волноваському відділенні ФССУ в Донецькій області на підставі заяви та довідки внутрішньо переміщеної особи. Цим відділенням були виплачені страхові виплати за період з червня 2014 року по листопад 2016 року. У грудні 2016 року страхові виплати ОСОБА_2 Волноваським відділенням були припинені у зв`язку із скасуванням довідки внутрішньо переміщеної особи. З грудня 2016 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщена особа, до відділень ФССУ за продовженням щомісячних страхових виплат не звертався та страхові виплати за цей період йому не нараховувались (а.с. 19).

Згідно інформації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області № 01-04/15-583 від 24 квітня 2019 року ОСОБА_2 перебував на обліку у Жданівському відділенні ФССУ в Донецькій області. Сума нарахованих але невиплачених страхових виплат перед потерпілим слала 42 486 грн. 76 коп. (а.с. 21)

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 травня 2019 року спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 є його онук - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина серед іншого складається також з невиплачених страхових виплат Управлінням виконавчої дирекції ФССУ в Донецькій області у сумі 42 486 грн. 76 коп. (а.с. 8).

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Призначення і виплата страхових виплат потерпілим на виробництві внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання здійснюється робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України.

Статтею 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

Згідно зі ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з нормою ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Правовий аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що до складу спадщини входить сума страхових виплат, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , який за життя був травмований на виробництві, перебував на обліку у Волноваському відділенні ФССУ в Донецькій області та отримував до 30 листопада 2016 року страхові виплати у зв`язку з професійним захворюванням.

З 1 грудня 2016 року постановою начальника Волноваського відділення ФССУ в Донецькій області № 0542/2484/51 від 30 листопада 2016 року ОСОБА_2 припинено виплату грошових сум.

За життя ОСОБА_2 не оскаржував постанову № 0542/2484/51 від 30 листопада 2016 року щодо припинення страхових виплат.

29 січня 2018 року згідно витягу з рішення Волноваського управління соціального захисту населення № 027 на підставі п. 5 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» було скасовано довідку про взятті на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 .

Сума недоотриманих страхових виплат потерпілим ОСОБА_2 за період з 01 грудня 2016 року по 31 січня 2018 року становила 42 486 грн. 76 коп., яка була включена нотаріусом в Свідоцтво про право на спадщину за законом до складу спадкового майна спадкодавця та в подальшому отримані позивачем ОСОБА_1 . Вказані обставини позивачем не заперечується.

Відповідно до встановлених обставин, припинення страхових виплат з 01 лютого 2018 року відбулось по причині скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи від 23 грудня 2014 року № 1438-009892 на підставі п. 5 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

За життя з приводу припинення виплати страхових сум ОСОБА_2 до відділень ФССУ не звертався.

Апеляційний суд не досліджує правомірність прийнятого ФССУ рішення щодо припинення страхових виплат ОСОБА_2 , оскільки ця обставина не є предметом спору. Зі смертю ОСОБА_2 припинилися його права та обов`язки, зокрема право на оскарження дій ФССУ щодо припинення страхових виплат, а до позивача, як спадкоємця це право не перейшло.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В ч. 10 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зазначено що тільки належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

Отже на час відкриття спадщини спадкодавцю не були нараховані та не належали страхові виплати за період з 01 лютого 2018 року по 22 листопада 2018 року (час смерті), які би включалися до складу спадщини.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин, апеляційний суд вважає, що зі смертю ОСОБА_2 припинено його право на оскарження дій Фонду соціального страхування України щодо припинення страхових виплат і таке право на оскарження дій Фонду не входить до складу спадщини.

Тому підстав для задоволення позову у суду першої інстанції не було.

Доводом апеляційної скарги є ствердження позивача про неналежне його повідомлення про дату, час та місце судового засідання. Копія ухвали про відкриття провадження у справі на його адресу судом не надсилалась, що унеможливило реалізацію процесуальних прав при розгляді справи в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції у повному обсязі з ухваленням нового судового рішення з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду ( у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Матеріалами справи підтверджується, що 28 липня 2019 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області подана (здана на пошту) позовна заява ОСОБА_1 , яка надійшла до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 01 серпня 2019 року (а.с. 1-3, 25).

05 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, проведення підготовчого провадження у справі призначено на 03 вересня 2019 року об 11.00 годині (а.с. 28).

Копія ухвали про відкриття провадження у справі, направлена на адресу позивача, зазначену ним в позовній заяві: АДРЕСА_1 , повернулася до суду з поштовою відміткою «адресат відсутній» (а.с. 30-31).

Інформацію про надсилання позивачу судової повістки про виклик у судове засідання на 03 вересня 2019 року на 11 год. 10 хв. матеріали справи не містять.

Розглянувши справу без належного повідомлення відповідача за наявними матеріалами, Слов`янський міськрайонний суд постановив рішення від 03 вересня 2016 року про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції ФССУ в Донецькій області про стягнення грошових коштів, які належать позивачу у якості спадщини.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Апеляційний суд враховує доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи був проведений без належного повідомлення відповідача, тобто з порушенням принципу рівності сторін у судовому процесі, оскільки кожна сторона повинна мати можливість представляти свою позицію у рівнозначно сприятливих умовах порівняно з іншою стороною.

Не будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, навіть за наявності заяви про розгляд справи у його відсутність (а.с. 33), позивач фактично був позбавлений можливості реалізовувати свої процесуальні права, зокрема ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, та інші права, визначені Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п.3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України).

Установивши, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги позивача, а тому скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Оскільки відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях як учасник бойових дій, витрати по сплаті судового збору слід віднести на користь держави.

Керуючись ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 вересня 2019 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення страхових виплат у порядку спадкування - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований

Судді: Т.В. Космачевська

О.О. Тимченко

Повне судове рішення складено 27 листопада 2019 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований