Справа № 524/1775/17
Провадження № 4-с/524/11/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді - Андрієць Д.Д., за участю секретаря - Воблікової І.О., представника заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці скаргу АТ «Укрсиббанк» на дії державного виконавця А втозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2, начальника Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

АТ «Укрсиббанк» звернулось до Автозаводського районного суду м. Кременчука із скаргою дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2, начальника Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 в якій просило:

-визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 що полягала у незверненні до суду із заявою в порядку ч.5 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження»;

-визнати неправомірними дії головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 з прийняття постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.12.2018;

-визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 07.12.2018 у виконавчому провадженні №56966432;

-визнати неправомірними дії начальника Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 з прийняття постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 04.12.2018;

-визнати незаконною та скасувати постанову начальника Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 04.12.2018.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що 17.12.2018 АТ «Укрсиббанк» отримало від Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області постанови винесені у виконавчому провадженні №56966432, а саме: від 07.12.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу та від 04.12.2018 про результати перевірки законності виконавчого провадження.

Вказані постанови заявник вважає незаконними та такими, що порушують права та інтереси стягувача і такими, що суперечать вимогам закону.

Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу в оскаржуваній постанові зазначено п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавчий лист повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Однак, за виконавчим документом, за яким було відкрито виконавче провадження №56966432, не стягувалась заборгованість із боржника за рахунок усього належного йому майна, а мали б бути виконані виконавчі дії з примусового звернення стягнення на конкретно визначений обєкт нерухомого майна предмет іпотеки.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 15.02.2018 у справі 524/1775/17 визнано, що усі правочини, укладені щодо квартири №10 по вул.Соборній(Леніна) 5/9 в м.Кременчуці після 19.03.2007 є нікчемними в силу закону, а саме в силу ч.3 ст.12 ЗУ «Про іпотеку»; договір іпотеки від 19.03.2007 визнано судом чинним. Вказані обставини були викладені в заяві стягувачу про відкриття виконавчого провадження. Вважає, що державний виконавець, встановивши відсутність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрації права власності на предмет іпотеки за ОСОБА_4, мав відповідно до ч.4 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» звернутись до суду із заявою для вирішення питання щодо задоволення вимог стягувача за рахунок майна, що є предметом іпотеки та виконати постанову Апеляційного суду Полтавської області. Вважає, що державний виконавець не мав права посилатись на п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки положення вказаної статті не застосовуються до звернення стягнення на чітко визначений судовим рішенням обєкт нерухомості.

Постанову начальника Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 04.12.2018, якою головного державного виконавця було зобов'язано припинити чинність арештів, накладених головним державним виконавцем Ніколаєвою Ю.В., стягувач також вважає незаконною, оскільки постановою Апеляційного суду Полтавської області від 15.02.2018 по справі №524/1775/17 підтверджено належність предмета іпотеки боржнику ОСОБА_4. На думку стягувача накладений головним державним виконавцем Ніколаєвою Ю.В. арешт на предмет іпотеки повністю відповідав вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», а висновки начальника Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3, викладені в оскаржуваній постанові помилковими. Звертав увагу на те, що порядок винесення постанови про арешт майна боржника від 05.09.2018 головним державним виконавцем Ніколаєвою Ю.В. не було порушено, а тому у начальника Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 відсутнє право для зняття арешту.

В судовому засіданні представник стягувача, ОСОБА_1, скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Від Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області надійшов відзив на скаргу, в якому останній вказав, що на виконанні у відділі перебував виконавчий лист виданий Автозаводським районним судом м. Кременчука №524/1775/17 від 04.04.2018, про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру №10 по вул.Соборна(Леніна), 5/9 в м.Кременчуці, яка належить ОСОБА_4, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 19 березня 2007 року у сумі 72 267, 21 доларів США та пені у розмірі 64 684, 12 грн.

09.08.2018 на адресу відділу надійшла заява стягувача щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. В своїй заяві стягувач також просив накласти арешт на предмет іпотеки - квартиру №10 по вул.Соборна(Леніна), 5/9 в м.Кременчуці.

05.09.2018 виконавцем було сформовано інформаційну довідку №136702362, згідно якої не виявлено запис про обтяження майна іпотекою та встановлено, що власником квартири є ОСОБА_6.

Вважає, що скаржником не було вжито заходів щодо поновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію іпотеки від 21.11.2015 №12161023.

Вказав, що 05.09.2018 головним державним виконавцем Ніколаєвою Ю.В. було порушено вимоги ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки не прийнято до уваги, що майно не належить боржнику.

На його думку, заявник не правильно трактує положення ЗУ «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні 14.02.2019 представник Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_7 проти задоволення скарги заперечувала.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 15 лютого 2018 року Апеляційним судом Полтавської області було винесено постанову по справі 524/1775/17, якою задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» та в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 19 березня 2007 року у сумі 72 267, 21 доларів США та пені у розмірі 64 684, 12 грн. - звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 19 березня 2007 року, що укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» і ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 3617, а саме: квартиру №10 по вул.Соборна(Леніна), 5/9 в м.Кременчуці, загальною площею 140, 3 кв.м., житловою площею 100 кв.м., яка належить ОСОБА_4 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 26 лютого 2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 2370 та зареєстрований в бюро технічної інвентаризації в книзі М-1 за № 99 та в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно № 3310497. Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог ст. 38 Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за 1 305 899 грн. (один мільйон триста п'ять тисяч вісімсот дев'яносто дев'ять гривень), визначеному висновком оцінювача про вартість оцінюваного майна, що наданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Експерт+» від 22 листопада 2016 року.

04 квітня 2018 року Автозаводським районним судом м. Кременчука було видано виконавчий лист по справі, який в подальшому був предявлений до Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області.

10 серпня 2018 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №524/1775/17.

04.12.2018 начальником Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області була винесена постанова про результати перевірки законності виконавчого провадження, якою визнано дії головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_9 такими, що вчинені з порушенням статті 56 ЗУ «Про виконавче провадження»; зобов'язано головного державного виконавця Докійчук Т.В. у строк до 05.12.2018 винести постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника; зобов'язано головного державного виконавця Докійчук Т.В. у строк до 05.12.2018 внести відомості про арешт майна боржника до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; зобовязано головного державного виконавця Докійчук Т.В. у строк до 06.12.2018 припинити чинність арешту майна, а саме квартири АДРЕСА_1 від 05.09.2018; зобовязано головного державного виконавця Докійчук Т.В. у строк до 07.12.2018 направити на адресу стягувача розяснення ч.3 ст.33 ЗУ «Про виконавче провадження».

Підставою для винесення оскаржуваної постанови слугувало те, що головним державним виконавцем Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_9 при винесенні 05.09.2019 постанови про арешт майна боржника, якою накладено арешт на квартиру №10 по вул.Соборна(Леніна), 5/9 в м.Кременчуці, що належить ОСОБА_6, порушено вимоги ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме не перевірено за даними Реєстру речових прав на нерухоме майно чи належить боржнику ОСОБА_4 на праві власності дана квартира. Крім того, державним виконавцем порушено встановлені законом строки винесення постанови про арешт майна боржника.

06 грудня 2018 року головним державним виконавцем Докійчук Т.В. було винесено постанову про зняття арешту з майна боржника, а саме квартири 10 в буд.5/9 по вул.Соборній в м.Кременчуці.

07 грудня 2018 року державним виконавцем Докійчук Т.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку із відсутністю у боржника майна на яке може бути звернуто стягнення, оскільки майно, яке зазначено у виконавчому документі не належить на праві власності боржнику ОСОБА_4.

Щодо вимог заявника про визнання неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2, що полягала у не зверненні до суду із заявою в порядку ч.4 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» суд відзначає наступне.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон), відповідно до якої звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 Закону після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно ч. 1 ст. 53 Закону виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Відповідно до ч.ч. 4 та 7 статті 51 Закону реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

За загальним правилом, право власності яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту його державної реєстрації.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру АДРЕСА_2 на час примусового виконання виконавчого листа по справі №524/1775/17 було зареєстровано за ОСОБА_10Г.(а.с.52).

Отже, приймаючи до уваги те, що власником квартири АДРЕСА_2 є відмінна від боржника особа, суд вважає, що у державного виконавця були відсутні підстави для звернення державного виконавця із поданням в порядку ч.4 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження». З огляду на вказане суд вважає, що в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Щодо вимог заявника про визнання неправомірними дії головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 з прийняття постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.12.2018 та визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 07.12.2018 у виконавчому провадженні №56966432

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Суд відзначає, що постановою Апеляційного суду Полтавської області від 15 лютого 2018 року передбачало такі заходи примусового виконання: звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру №10 по вул.Соборна(Леніна), 5/9 в м.Кременчуці, загальною площею 140,3 кв.м., житловою площею 100 кв.м., яка належить ОСОБА_4 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 26 лютого 2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 2370 та зареєстрований в бюро технічної інвентаризації в книзі М-1 за № 99 та в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно № 3310497.

Тобто, вказаним судовим рішенням було чітко визначено об'єкт на який необхідно звернути стягнення, зокрема визначено власника квартири - ОСОБА_4 та підставу набуття права власності - Договір купівлі-продажу від 26 лютого 2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 2370 номер обєкта - № 3310497.

Під час примусового виконання судового рішення, державний виконавець повинен вчиняти дії направлені на виконання судового рішення та не має права самостійно і на власний розсуд змінювати спосіб та порядок виконання судового рішення.

Отже, враховуючи те, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про існування обєкту нерухомості квартири №10 по вул.Соборна(Леніна), 5/9 в м.Кременчуці, загальною площею 140,3 кв.м., житловою площею 100 кв.м., яка належить безпосередньо ОСОБА_4, на яке за постановою Апеляційного суду Полтавської області державний виконавець повинен був звернути стягнення, суд вважає правомірними дії державного виконавця щодо прийняття постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.12.2018 на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, суд приймає до уваги те, що в матеріалах виконавчого провадження, копії яких були досліджені в судовому засіданні, відсутня копія постанови Апеляційного суду Полтавської області від 15 лютого 2018 року в якій суд вказував на те, що «договір купівлі-продажу квартири №10 по вул.Соборна(Леніна), 5/9 в м.Кременчуці від 21 листопада 2015 року був укладений іпотекодавцем ОСОБА_4М без попереднього погодження із іпотекодержателем ПАТ «Укрсиббанк», то вказаний договір, як і подальші правочини, що були вчинені на його підставі є нікчемними і не потребують визнання даного факту у судовому порядку, оскільки їх недійсність прямо встановлена законом, а саме ч. 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку»».

Також судом враховано, що повернення виконавчого документа на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» не позбавляє стягувача права повторного предявлення виконавчого документа.

Щодо вимог заявника про визнання неправомірними дій начальника Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 з прийняття постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 04.12.2018 та визнання незаконною та скасування постанови начальника Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 04.12.2018.

Відповідно до ч.3 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

В розділі ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженій Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) визначено, що перевірити законність виконавчого провадження мають право начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі. Посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи. Посадові особи, зазначені в абзацах третьому, пятому та шостому пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому та третьому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова, у якій зазначаються: підстави перевірки виконавчого провадження; строки проведення перевірки; у мотивувальній частині - номер виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює (здійснював) виконання, коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону; у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, у разі оскарження дій (бездіяльності) начальника органу державної виконавчої служби - щодо його дій, визначаються особа, яку зобов'язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови; строк виконання постанови; коло осіб, яким надсилаються копії постанови; інша необхідна інформація. Якщо посадовою особою, зазначеною в абзацах третьому, пятому та шостому пункту 1 цього розділу, прийнято рішення про скасування постанови або іншого процесуального документа (або їх частини), винесених у виконавчому провадженні в резолютивній частині постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження, зазначається постанова або документ, який скасовується (частина, яка скасовується).

Отже, враховуючи наведені положення законодавства суд відзначає, що проведення перевірки законності виконавчого провадження відбувалось в межах повноважень та у спосіб, який визначений законом.

Оскаржувана постанова начальника Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області містить відомості про номер виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, дату відкриття виконавчого провадження, державного виконавця, який здійснював виконання, зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону, висновки щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, особу, яку зобов'язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства.

Перевірка законності виконавчого провадження була проведена на підставі заяви особи, яка вважала, що діями державного виконавця були порушені її права.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про те, що підстави для задоволення скарги в цій частині відсутні.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржувані АТ «Укрсиббанк» дії та рішення були вчинені та прийняті відповідно до закону, в межах повноважень, а тому приймаючи до уваги положення ст.451 ЦПК України суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу АТ «Укрсиббанк» на дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2., начальника Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць