Справа № 481/1794/18
Провадж.№ 2/481/146/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04.03.2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді Вжещ С.І.,
при секретарі Юхименко Т.М.,
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про припинення права власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку,
17.12.2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним цивільним позовом до відповідача ОСОБА_2, в обґрунтування якого вказала, що вона одержала у спадок після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 13.12.2012 року, житловий будинок № 91 з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Куйбишева в м. Новий Буг, Миколаївської області. Однак, будучи власницею вказаного будинку, вона не має можливості відчужити його, оскільки земельна ділянка на якій розташований зазначений будинок перебуває у власності відповідача ОСОБА_2, а тому посилаючись на приписи ст.ст. 120, 140 ЗК України, просила припинити право власності останнього на земельну ділянку площею 0,06 га для обслуговування даного житлового будинку та визнати таке право вже за собою.
22.12.2018 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивачка ОСОБА_1 під час судового розгляду справи, посилаючись на обставини викладені нею у позові, заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання 21.01.2019 року та 04.03.2019 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, 04.03.2019 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку.
Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4 19.05.2014 року, позивачка ОСОБА_1, успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_3, яка померла 01 грудня 2012 року, житловий будинок № 91 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Куйбишева в м. Новий Буг, Миколаївської області (а.с.10).
Однак, за вказаним Свідоцтвом про право на спадщину був успадкований лише будинок, питання про прийняття у спадок земельної ділянки, на якій розташований цей будинок (для обслуговування житлового будинку) при оформленні спадкових прав позивачкою не вирішувалося.
Вищезазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці, площею 0,06 га, яка приватизована попереднім її власником, відповідачем ОСОБА_2, та значиться за ним відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №046408, виданого 24.01.1996 року Новобузькою міською радою Миколаївської області на підставі рішення виконкому цієї ради від 23.01.1996 року за № 17 (а.с. 14).
Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Відповідні приписи містяться також і у ч. 1 ст. 377 ЦК України.
З часу успадкування спірної земельної ділянки ОСОБА_1 і до цього часу цільове призначення даної землі не змінилося.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що у звязку з успадкуванням позивачкою ОСОБА_1 вищезазначеного житлового будинку, остання також фактично набула права і на земельну ділянку на якій розміщений цей будинок з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, а тому суб'єктивне право громадянина ОСОБА_2, який володів цією земельною ділянкою на праві власності, в силу вимог ч. 1 ст. 120, п. «в» ст. 140 та п. «е» ст. 141 ЗК України вважається припиненим.
Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Таким чином, дослідженні при судовому розгляді справи обставини, свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про припинення права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,06 га, для обслуговування житлового будинку, розташованої по вул. Куйбишева, 91 в м. Новий Буг та визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку.
Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачкою на оплату судового збору, остання не заявляла, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.
Керуючись ст. ст. 258,259,263-265,268,273,280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про припинення права власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку, задовольнити.
Припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0.06 га для обслуговування житлового будинку за № 91 по вулиці Куйбишева в місті Новий Буг Миколаївської області, яка належить йому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 046408 від 24.01.1996 року.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 0.06 га для обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами, яка розташована по вулиці Куйбишева за № 91 в місті Новий Буг Миколаївської області, у звязку з набуттям права власності на житловий будинок.
Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення .
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.
У разі, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного його тексту.
Повний текст рішення виготовлено 13.03.2019 року.
Суддя Вжещ С.І.