справа № 166/174/19
провадження № 6/166/9/19
У Х В А Л А
смт. Ратне 21 лютого 2019 року
Ратнівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Лозицького С.О.
за участю секретаря Заєць Н.П.
розглянувши подання головного державного виконавця Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 до виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, -
в с т а н о в и в :
Головний державний виконавець Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 звернулась в суд із поданням, в якому просить винести ухвалу щодо ОСОБА_2 про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.
26.04.2018 року головним державним виконавцем Ратнівського РВВДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника повідомлено про необхідність виконання вимог та явки до державного виконавця, зобов'язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Вказані вимоги державного виконавця боржником проігноровані, на виклик державного виконавця боржник не з'являється.
Згідно інформації Державної прикордонної служби боржник систематично перетинає державний кордон України.
Враховуючи викладене просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 до виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.
Представник ВДВС Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області області в поданому до суду поданні, просить його розглянути без участі представника Ратнівського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області.
Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не викликався на підставі ч.4 ст. 441 ЦПК України.
У зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, судом відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та оцінивши подані матеріали, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Боржника ОСОБА_2 зобов'язано виконати рішення суду в добровільному порядку, однак, така вимога ним проігнорована.
Згідно з п.19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.
Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
З матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем проводилися дії щодо виявлення коштів та майна боржника, на які можна звернути стягнення.
Згідно з частинами 1, 3 ст. 441ЦПК України питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.
Зазначене право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, передбачено п.18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження".
Зі змісту вимог ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, п.19 ч.3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України, і в'їзду в Україну громадян України", в їх системному зв'язку, вбачається, що право особи на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках у зв'язку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обов'язків по виконанню рішення суду.
Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положень ч. 3ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".
Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.
Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям.
На момент звернення до Суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Законом України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.
Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).
Ухилення від виконання юридичного обов'язку завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.
Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.
При зверненні з поданням до Суду державним виконавцем не надано доказів, які свідчать, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання рішення суду.
Так, матеріали подання не містять належних та допустимих доказів належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, підтвердження фактів ухилення ОСОБА_2 від явки до державного виконавця на його виклики будучи належним чином повідомленим.
Сама наявність у боржника невиконаних зобов'язань, про що вказує державний виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов'язків.
Суд вважає, що в даному випадку державним виконавцем у поданні не доведено факт ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.
Окрім того, Суд звертає увагу, що періодичні тимчасові виїзди боржника за межі України не можуть свідчити про ухилення його від виконання рішення суду, а можуть вчинятися боржником з метою отримання доходів для спрямування їх на погашення боргу, у випадку здійснення належного контролю за отриманням таких доходів.
З врахуванням викладеного, Суд дійшов висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України, на підставі ст.ст. 18, 39 Закону України "Про виконавче провадження", Суд -
п о с т а н о в и в:
В задоволенні подання головного державного виконавця Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання зобов'язань покладених на нього рішенням суду відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Лозицький С.О.