КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представників відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_7, подану від його імені та в його інтересах адвокатом ОСОБА_5, який діє на підставі договору, на повторне заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

04.09.2013 ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_4, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором, а саме: 28 100,00 доларів США заборгованість за кредитом, 9 307,69 доларів США заборгованість за відсотками, 32 933,12 грн. заборгованість за плату по проведенню розрахунків (згідно п. 1.5.1 Кредитного договору), 3 206 097,06 грн. пені, 16 453,23 грн. три відсотки річних, 1 565,25 грн. інфляційних втрат, а також сплачений судовий збір у розмірі 3 441,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказувало, що у зв'язку із неналежним виконанням відповідачами зобов'язань за кредитним договором та договором поруки щодо вчасного повернення кредитних коштів, виникла заборгованість (заборгованість за кредитом і відсотками, заборгованість за плату за проведення розрахунків та пеня), яка, в силу вимог закону та умов договору, підлягає солідарному стягненню з відповідачів як боржника і поручителя. Також, з відповідачів у солідарному порядку підлягають стягненню інфляційні втрати та три відсотки річних від простроченої суми, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України (Т.1, а.с. 2-6).

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.11.2013 позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» 37 407,69 доларів США заборгованості за кредитним договором, 32 933 грн. 12 коп. плати за проведення розрахунків, 3 224 115 грн. 54 коп. пені, 3% річних, інфляційні витрати, 3 441 грн. судового збору, а всього 37 407,69 доларів США та 3 260 489 грн. 66 коп. (Т.1, а.с. 51-53).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.09.2017 задоволено заяву представника ОСОБА_4 - скасовано заочне рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.11.2013, а справу призначено до розгляду в загальному порядку (Т.1, а.с. 168, 169).

Повторним заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.06.2018 позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» 37 407,69 доларів США заборгованості за кредитним договором, 32 933 грн. 12 коп. плати за проведення розрахунків, 3 224 115 грн. 54 коп. пені, 3% річних, інфляційні витрати, 3 441 грн. судового збору, а всього 37 407,69 доларів США та 3 260 489 грн. 66 коп.(Т.2, а.с. 12-14).

В апеляційних скаргах відповідачі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Зазначають, що висновок суду про наявність правових підстав для задоволення позову є безпідставним та необґрунтованим, оскільки суд не дав належної оцінки пропуску позивачем строку позовної давності з вимогами до боржника та пропуску шестимісячного строку пред'явлення вимоги до поручителя, у зв'язку з чим порука є припиненою. Також не дав належну правову оцінку заявленим позивачем вимогам, зокрема вимозі про стягнення плати за проведення розрахунків, пені (її розміру) та стягненню інфляційних втрат, які нараховані на іноземну валюту (Т.2, а.с.17-28, 32-43).

Ухвалами Київського апеляційного суду від 29.10.2019 апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_7 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (Т. 2 а.с. 66-67, 68-69).

Ухвалами Київського апеляційного суду від 05.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_7 та надано строк для подання відзиву (Т. 2 а.с. 78-79, 81-82).

Ухвалами Київського апеляційного суду від 18.12.2019 апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_7 призначено до розгляду (Т. 2 а.с. 89, 90-91).

20.12.2019 на адресу суду надійшли відзиви позивача ПАТ «Родовід Банк», в яких просив апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 та представники відповідачів підтримали апеляційні скарги з викладених в них підстав та просили їх задовольнити.

Представник ПАТ «Родовід Банк» заперечував проти задоволення апеляційних скарг. Просив залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з'явились у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позов ПАТ «Родовід Банк», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_7 не виконав умови кредитного договору, у зв'язку з чим з нього та поручителя ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» підлягає стягненню заборгованість.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з ухваленим судом рішенням, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27.05.2008 між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір №77.1/АК-00928.08.2, за умовами якого банк надав ОСОБА_7 кредит у сумі 31 900 доларів США, строком до 27.05.2015, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 7.70% річних (а.с. 8-11).

З метою забезпечення виконання ОСОБА_7 зобов'язань за кредитним договором №77.1/АК-00928.08.2 27.05.2008 між ВАТ «Родовід Банк» та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір поруки (Т. 1 а.с. 18).

В заперечення проти заявлених вимог ОСОБА_7 та ОСОБА_4 посилалися на необґрунтованість розрахунків, безпідставність нарахування плати за проведення розрахунків, а також на те, що ПАТ «Родовід Банк» пред'явило позов зі спливом позовної давності та строку дії поруки, оскільки за умовами п. 3.4. кредитного договору у ОСОБА_7 виникло зобов'язання достроково повернути заборгованість з 21.05.2009.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 заборгованості, суд не перевірив законності нарахування банком заборгованості та не надав оцінки доводам відповідачів у рішенні суду.

Судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно з п. 3.1. Кредитного договору момент настання строку виконання боржником зобов'язання визначений шляхом сплати щомісячних платежів.

Разом з тим, п.п. 3.2., 3.3. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язався протягом строку дії цього договору 1) щорічно переукладати на наступний рік з визначеною банком страховою компанією договір страхування автомобіля про страхування такого автомобіля на користь банку від ризиків втрати, пошкодження і викрадення в строк не пізніше, ніж за 7 робочих днів до закінчення строку дії договору страхування автомобіля на поточний рік: на другий рік - не пізніше 20 травня 2009 року, на третій рік - не пізніше 20 травня 2010 року, на четвертий рік - не пізніше 20 травня 2011 року, на п'ятий рік - не пізніше 20 травня 2012 року, на шостий рік - не пізніше 20 травня 2013 року, на сьомий рік - не пізніше 20 травня 2014 року; надавати у банк копію договору страхування автомобіля, укладеного позичальником самостійно на наступний рік та копію документа, який свідчить про внесення коштів у розмірі страхової премії не пізніше ніж за 3 (три) робочі дні до закінчення дії договору страхування автомобіля на поточний рік.

Згідно з п. 3.4. кредитного договору позичальник зобов'язався достроково погасити заборгованість за одержаними кредитами та сплатити проценти за користування ними, а також пені та штрафи, передбачені цим договором, у разі невиконання зобов'язань, передбачених у пунктах 3.2. та 3.3. цього договору (Т. 1 а.с. 9).

Аналіз змісту вказаних умов договору вказує на те, що виникнення у позичальника обов'язку дострокового виконання зобов'язань не вимагає направлення банком вимоги про дострокове повернення кредиту, такий обов'язок виникає у позичальника у силу невиконанням ним зобов'язань за договором. Вказані умови договору чітко встановлюють строк настання для позичальника обов'язку достроково повернути кредит та сплатити проценти та інші платежі.

Зазначені положення договору є обов'язковими для врахування сторонами відповідно до ст. 628, 629 ЦК України.

ОСОБА_7 не виконав свої зобов'язання з приводу страхування автомобіля до 20 травня 2009 року та надання копії договору страхування банку, як передбачено п .3.2, 3.3. кредитного договору.

Таким чином, у нього з 21 травня 2009 року виникло зобов'язання достроково погасити заборгованість за кредитом, сплатити проценти неустойку.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до правових позицій Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 28 березня 2018 року в справа № 14-10цс18, постанові від 04 липня 2018 року в справі № 14-154цс18, в постанові від 31 жовтня 2018 року в справі № 202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування.

Таким чином, у ПАТ «Родовід Банк» були відсутні підстави для нарахування процентів, комісії та неустойки після 21 травня 2009 року.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 06.09.17 р. у справі № 6-2071цс16, Законом України «Про захист прав споживачів» встановлено, що кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону.

Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Враховуючи викладене, нарахування банком плати за проведення розрахунків згідно кредитного договору є незаконним.

Також, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_4, що вимоги ПАТ «Родовід Банк» були пред'явлені зі спливом строків позовної давності та строків дії поруки ОСОБА_4

Так, згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Договором поруки від 27 травня 2008 року, укладеним із ОСОБА_4 не було визначено строку припинення поруки.

Відповідно, до вимог ПАТ «Родовід Банк» має застосовуватися шестимісячний строк дії поруки з дня настання у боржника ОСОБА_9 зобов'язання погасити заборгованість.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Як було зазначено, зобов'язання достроково погасити заборгованість за кредитом, сплатити проценти та неустойку виникло у ОСОБА_7 21 травня 2009 року.

Оскільки в зв'язку з неналежним виконання умов договору, змінився строк виконання основного зобов'язання, банк мав право з цього часу звернутися з позовом про стягнення заборгованості. Крім того, як вбачається з наданого позивачем розрахунку, доданого до позовної заяви, останні платежі в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_7 здійснював у березні 2009 року.

З позовом до суду ПАТ «Родовід Банк» звернулося лише у вересні 2013 року.

Таким чином, порука ОСОБА_4, встановлена згідно з договором поруки від 27 травня 2008 року є припиненою на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. ПАТ «Родовід Банк» було пропущено строк позовної давності при зверненні до суду з даним позовом, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Представник ПАТ «Родовід Банк» посилався в судовому засіданні, що ОСОБА_7 погашав заборгованість та здійснював періодичні платежі за договором до звернення банку до суду, що є підставою для переривання строку позовної давності.

Проте, вказані обставини спростовуються матеріалами справи. До суду апеляційної інстанції представник ПАТ «Родовід Банк» надав новий розрахунок, з якого вбачається, що в 2017 році в рахунок погашення заборгованості було зараховано декілька платежів, тоді як з позовом до суду банк звернувся у вересні 2013 року. Крім того, кошти в 2017 році зараховувалися в порядку примусового виконання заочного рішення на підставі виконавчого документу державним виконавцем, що в будь-якому випадку не може бути підставою для переривання позовної давності.

Враховуючи викладене, повторне заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.06.2018 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Родовід Банк».

Відповідно до положень ст. ст. 141, 382 ЦПК України з ПАТ «Родовід Банк» на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь кожного із них судовий збір у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 5 161,50 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_7, подану від його імені та в його інтересах адвокатом ОСОБА_5, який діє на підставі договору - задовольнити.

Повторне заочнерішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року поцивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 17, ) на користь ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 5 161,50 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 17, ) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місці проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 5 161,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного суду.

Повний текст постанови складений 12 березня 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва