Провадження № 2/761/7093/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Пірак М.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у вересні 2019 року звернулась до суду із позовом, згідно якого просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 7000 грн. з індексацією відповідно до закону, щомісячно починаючи з 22 серпня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з вона перебувала у шлюбі з відповідачем у якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_3 , який від народження і до теперішнього часу проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04.10.2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Згідно постанови Київського апеляційного суду рішення про розірвання шлюбу набрало законної сили 21.08.2019 року. В порядку досудового врегулювання спору та законодавчого врегулювання питання щодо незалежного здійснення батьківських прав ОСОБА_1 направила проект договору про здійснення батьківських прав, але пропозицію ОСОБА_2 залишив поза увагою. Так як, ОСОБА_1 проживає разом з малолітньою дитиною на орендованій квартирі, а ОСОБА_2 має стабільний дохід, вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 04 вересня 2019 року у справі відкрито провадження, відповідно до положень ст.ст. 19,274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У встановлений строк, відповідач будучи повідомлений належним чином, надав відзив на позов. Просив відмовити у задоволенні позову щодо стягнення 7 000,00 грн. зв`язку з тим що він добровільно надає матеріальну допомогу на дитину в розмірі 3000 грн., а також купує необхідні речі. Зазначає, що має на утриманні вагітну дружину, а тому не має змоги сплачувати аліменти в такому розмірі. За таких обставин, просить прийняти рішення про стягнення з нього суми у розмірі 3 000,00 грн., що відповідає вимогам чинного законодавства.

У відповідь на відзив позивач вказала на те, що станом на день подачі позову відповідач є власником трьох квартир в м. Києві та автомобіль, що має бути враховано при розгляді справи відповідно до положень ст. 182 СК України. В той час, позивач не має свого житла і має його винаймати.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Встановлено, і не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04.10.2018 року.

Також встановлено, що від шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також встановлено, що після розірвання шлюбу дитина проживає разом із матір`ю - позивачем по справі ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що батько дитини ОСОБА_2 надає матеріальну допомогу на утримання спільного сина, але коштів на утримання сина не достатньо. Так як, ОСОБА_2 має стабільний дохід та відповідно до наданої інформації з Єдиного державного реєстру МВС від 26.03.2019 року придбав автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «TIGUAN» вартістю 307 693, 29 грн., то аліменти на утримання дитини в розмірі 7000 грн. не будуть впливати на його матеріальний стан.

За довідками наданими позивачем - інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на праві власності ОСОБА_2 належать частини квартир у м. Києві. Нерухоме майно зареєстроване за відповідачем потягом 2013р., 2016 та 2019 р. р.

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві зазначає, що добровільно надає матеріальну допомогу в розмірі 3000 грн., купує необхідні речі. Вказує, що має на утриманні вагітну дружину, а тому не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, запропонованому позивачем.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує , зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до ч .2 ст. 182 СК України.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати, відповідно до ч. 3 ст. 182 СК України..

Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку встановлюється Законом України про держаний бюджет на відповідний рік.

Так, ст. 7 Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Приймаючи рішення по суті спору, суд має наголосити на наступному.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з вимог чинного законодавства України, а саме положень СК України, обов`язок утримувати дитину мають обидва батьків.

Так, як встановлено спільна дитина сторін, і дана обставина не заперечується відповідачем, проживає з матір`ю - позивачем по справі.

Слід зазначити, що виконання батьком обов`язків щодо утримання дитини після розірвання шлюбу, не позбавляє позивача права та можливості отримувати аліменти за рішенням суду.

Вказуючи на обставини, що відповідно до положень СК України, мають бути враховані під час прийняття рішення щодо розміру аліментів, відповідач ОСОБА_2 надав докази перебування з 22.06.2019 р. у шлюбі з ОСОБА_4 , яка перебуває у стані вагітності.

Разом з тим, відповідачем не спростовані доводи ОСОБА_1 щодо можливості надавати допомогу на утримання дитини у розмірі, зазначеному у позові, зважаючи на придбання нерухомого майна потягом останніх років.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання, відповідно до ст. 80 ЦПК України.

Зважаючи на те, що обоє батьків мають обов`язок утримувати дитину, оскільки малолітній син проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Статею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За таких обставин стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини має відбуватися з 28.08.2019 року - дати звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13,141,279,,352,354,430 ЦПК України, ст. ст. 180-182, 184, 191 СК України, Законом України «Про судовий збір», суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 () АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 22 серпня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 13.12. 2019 року

Суддя