Постанова

Іменем України

06 березня 2019 року

м. Київ

справа № 185/2067/17

провадження № 61-283св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя - доповідач), Коротуна В. М., Крата В.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року у складі судді Бабія С. О. та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Посунся Н. Є., Баранніка О. П., Пономарь З. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді Дніпропетровської області (далі - Фонд), у якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо зменшення з травня 2016 року розміру щомісячних страхових виплат та зобов'язати відповідача поновити виплати у розмірі, вставленому до їх зменшення.

Позовна заява мотивована тим, що він перебував у трудових відносинах із підприємствами публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі - ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»), та під час роботи у важких підземних умовах 16 лютого 1996 року отримав травму.

Висновком МСЕК від 17 лютого 2009 року безстроково встановлено 40 % втрати професійної працездатності, із яких 30 % - за професійним захворюванням, а 10 % - за трудовою травмою, та ІІІ групу інвалідності.

Фонд сплачує встановлені Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» страхові виплати з 08 червня 2001 року.

З березня 2016 року йому призначена та виплачена на картковий рахунок у березні, квітні та травні 2016 року щомісячна страхова виплата в розмірі 3 692,51 грн. Починаючи з червня 2016 року розмір щомісячної страхової виплати зменшено до 2 914,93 грн.

21 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою щодо встановлення підстав зміни розміру щомісячної страхової виплати.

Листом від 06 березня 2017 року Фонд повідомив, що зменшення розміру щомісячної страхової виплати відбулося у зв'язку з тим, що позивач не надав довідку про розмір своєї підвищеної пенсії.

Вважаючи дії Фонду неправомірними та такими, що грубо порушують його права на отримання належного відшкодування шкоди, просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанції

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2017 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов'язано Фонд поновити ОСОБА_3 виплати у зв'язку з ушкодженням здоров'я під час виконання трудових обов'язків у розмірі, вставленому до їх зменшення в червні 2016 року, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з червня 2016 року. В іншій частині вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що доказів підвищення розміру пенсії ОСОБА_3 за спірний період відповідачем не надано, а тому відсутні правові підстави для ненарахування позивачу індексації страхової виплати.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2017 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, яке є правонаступником Фонду, подало касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що підвищення грошового доходу особи впливає на розмір індексації. Правомірність зменшення суми індексації на розмір підвищення доходу підтверджується листом Міністерства соціальної політики України від 28 березня 2016 року. Застраховані особи зобов'язані повідомляти страхувальника та страховика про обставини, що впливають на умови або зміни розміру матеріального забезпечення та соціальних послуг. ОСОБА_3 не повідомив Фонд про підвищення пенсії за період з 01 вересня 2015 року по 31 травня 2016 року. Відсутність інформації про підвищення розміру пенсії унеможливлює правильне призначення індексації страхових виплат.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 185/2067/17 передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позиція Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції) встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Аналогічна норма закріплена в частині першій статті 19 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 17 КАС України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини другої цієї статті).

Суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій).

ОСОБА_3 перебував на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в міста Павлоград у зв'язку з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, які отримані під час роботи у ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», з 08 червня 2001 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» було викладено у новій редакції Закон України від 23 вересня 1999 року «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» , в тому числі було змінено назву вказаного Закону на Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», який набрав чинності з 01 січня 2015 року.

Відповідно до пункту 4 розділу VIIПрикінцевих та перехідних положень вищевказаного закону, утворено Фонд соціального страхування України шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на час звернення ОСОБА_3 до суду з позовом) Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 18 КАС України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій) місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб із суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції та який виник у зв'язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду у зв'язку з тим, що відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України неправомірно змінило розмір виплат у зв'язку з ушкодженням здоров'я під час виконання трудових обов'язків, які відносяться до виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням. Фактично позивач не погодився з рішенням суб'єкта владних повноважень щодо зменшення розміру щомісячних виплат.

Враховуючи функції Фонду соціального страхування України, який є правонаступником Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, та зміст положень вищезазначених норм процесуального права, спірні правовідносини мають ознаки публічно-правових за предметом та суб'єктним складом, а отже, підлягають розгляду за правилами КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах ВеликоїПалати Верховного суду від 04 квітня 2018 року у справі № 280/1539/15-цта від 28 листопада 2018 року у справі № 405/5366/17.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій розглянули справу з порушенням норм процесуального права, а саме статті 15 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частин першої та другої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19 - 22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

Згідно з положеннями частини першої статті 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

З огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скаргапідлягає частковому задоволенню, оскаржені рішення підлягають скасуванню з закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 255, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій зі зменшення розміру щомісячних страхових виплат та поновлення належного розміру страхових виплат відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання та каліцтва - закрити.

Повідомити ОСОБА_3, що розгляд вказаної справи віднесений до юрисдикції адміністративних судів.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

СуддіН. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун В. І. Крат