Постанова

Іменем України

13 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 125/430/17

провадження №61-24790св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Стрільчук В. А.

суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя - доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжлісся»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжлісся» в особі представника Черняк Олени Анатоліївни на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 31 травня 2017 року у складі судді Рибчинського В. П.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжлісся» (далі - ТОВ «Міжлісся»), у якому просив розірвати договір оренди земельної ділянки від 01 листопада 2007 року, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «Міжлісся».

Позов мотивовано тим, що у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 він став власником земельної ділянки площею 0,9665 га, що розташована на території Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_1. Після оформлення своїх спадкових прав позивач вирішив сам обробляти земельну ділянку та 14 грудня 2016 року звернувся до відповідача з пропозицією розірвати договір оренди на підставі пункту 37 договору, відповідно до змісту якого перехід права власності на орендовану земельну ділянку є підставою для зміни умов або розірвання договору. Однак ТОВ «Міжлісся» відмовило ОСОБА_3 у розірванні договору оренди.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2017 року позов задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 15 травня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Межлісся» залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали. В ухвалі судом апеляційної інстанції зазначено, що доводи представника відповідача про те, що він не був присутній під час оголошення вступної та резолютивної частин оскаржуваного судового рішення спростовуються журналом та звукозаписом судового засідання. Запропоновано відповідачу надати обґрунтоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та докази, що підтверджують поважність причин пропуску такого строку.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 31 травня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Міжлісся» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Барського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2017 року. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Міжлісся» на рішення Барського районного суду Барського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Міжлісся» про розірвання договору оренди.

Ухвалу мотивовано тим, що відповідачем не зазначено поважних підстав пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року ТОВ «Міжлісся» в особі представника Черняк О. А. звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду від 31 травня 2017 року, у якій просило скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, передати справу до апеляційного суду для продовження розгляду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

30 червня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ «Міжлісся».

15 травня 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

14 січня 2019 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу мотивовано тим, що особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Представник відповідача брала участь у справі, однак не була присутня під час проголошення вступної та резолютивної частин судового рішення. Повний текст рішення від 12 квітня 2017 року виготовлено судом 17 квітня 2017 року, однак представником відповідача отримано 27 квітня 2017 року, про що свідчить розписка на заяві про видачу судового рішення від 18 квітня 2017 року № 3201. Суд апеляційної інстанції не звернув уваги, що з вини суду першої інстанції товариство не отримало повного тексту оскаржуваного судового рішення, позбавлено права подати апеляційну скаргу та викласти мотиви оскарження судового рішення.

Відзив на касаційну скаргу не подано

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Із матеріалів справи встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 15 травня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Міжлісся» залишено без руху та надано строк протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали для усунення її недоліків з тих підстав, що заявнику необхідно надати обґрунтоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, та докази, що підтверджують поважність причин пропуску такого строку.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 31 травня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Міжлісся» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Барського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2017 року. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Міжлісся» на рішення Барського районного суду Барського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Міжлісся» про розірвання договору оренди відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Міжлісся» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що представник ТОВ «Міжлісся» ЧернякО. А. брала участь у розгляді справи та відповідно була присутня у судовому засіданні 12 квітня 2017 року з 08:51 год до 09:13 год до виходу суду до нарадчої кімнати, надалі з невідомих причин залишила залу суду. 12 квітня 2017 року о 09:29 год судом першої інстанції проголошено текст вступної та резолютивної частин рішення суду. Представником відповідача 18 квітня 2017 року до суду першої інстанції подано заяву про видачу копії судового рішення, а за її отриманням вона звернулась лише 27 квітня 2017 року. Отже, представник відповідача протягом тривалого часу не вживала заходів для отримання тексту рішення суду та на власний розсуд не реалізувала своє право на ознайомлення з матеріалами справи.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 294 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно з частиною третьою статті 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 73 ЦПК України 2004 року суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Верховний Суд виходить з того, що цивільний процесуальний закон не містить вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Порушуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, представник відповідача посилалась на те, що вона не була присутня під час проголошення вступної та резолютивної частин рішення суду від 12 квітня 2017 року.

Перевіряючи доводи касаційної скарги Верховний Суд зауважує, що у журналі судового засідання від 12 квітня 2017 року не зазначено про зміну складу сторін та інших осіб, які брали участь у справі після виходу суду з нарадчої кімнати та під час оголошення вступної та резолютивної частин рішення суду.

Із матеріалів справи вбачається, що за заявою Черняк О. А. на її адресу суддею Барського районного суду Вінницької області Питель О. В. 19 травня 2017 року направлено лист, в якому вказано, що під час проголошення вступної та резолютивної частин рішення суду від 12 квітня 2017 року представник ТОВ «Міжлісся» присутня не була (а. с. 90). Повний текс судового рішення представник відповідача отримала 27 квітня 2017 року, про що свідчать матеріали справи (а. с. 76).

Отже, вирішуючи питання про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції належним чином не преревірив доводи представника ТОВ «Міжлісся»про поважність причин пропуску процесуального строку і не взяв до уваги підстави для його поновлення.

Суд апеляційної інстанції в ухвалі від 31 травня 2017 року зазначив, що представник відповідача не вживала інших заходів для отримання копії судового рішення, крім звернення із заявою від 18 квітня 2017 року про видачу копії судового рішення та отримання його лише 27 квітня 2017 року.

Верховний Суд зауважує, що судові процедури повинні бути справедливими, а тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд зауважує, що ухвала апеляційного суду від 31 травня 2017 року є такою, що не відповідає вимогам цивільного процесуального закону та матеріалам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргоюТОВ «Міжлісся».

Висновки Верховного Суду

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до частини шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

З огляду на викладене, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжлісся» в особі представника Черняк Олени Анатоліївни задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 31 травня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

,

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник

О. В. Ступак

Г. І. Усик