Справа № 216/1467/19
провадження 2/216/2408/19
УХВАЛА

іменем України

про забезпечення позову

14 березня 2019 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2019 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка передана на розгляд судді Кузнецова Р.О. 13 березня 2019 року.

Разом з позовом, ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову в якій вона, посилаючись на подання вищезазначеного позову, просить вжити заходів забезпечення позову та заборонити ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) відчуження земельної ділянки площею 0,1000 гектарів, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, вул. Миколаївське шосе, 19, кадастровий номер :08:620:0752, дата державної реєстрації земельної ділянки: 27.09.2011 року, обґрунтовуючи свою заяву тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав позивача, а також ускладнити та зробити неможливим виконання рішення суду. Так, відповідач не бажає добровільно визнати право позивача на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, що купувалася за спільні кошти в момент коли вони проживали однією сім'єю та вели спільне господарство. Крім того, заявнику відомо, що відповідач по справі має намір продати вказану земельну ділянку.

В порядку ст. 153 ЦПК України, розгляд заяви здійснюється без виклику учасників справи.

Суддя, ознайомившись та дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову, вважає, що заява ОСОБА_2 про забезпечення позовних вимог підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 150 ЦПК України, позов, серед іншого, забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії.

У Рішенні від 31.05.2011, № 4-рп/2011 "У справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв'язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України"Конституційний Суд України зазначає, що метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим у Кодексі встановлено систему захисту прав особою, щодо якої застосовано заходи забезпечення позову. Складовими такої системи є: співмірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами; можливість суду вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою; відшкодування особі збитків, завданих забезпеченням позову; право на апеляційне оскарження ухвали суду щодо забезпечення позову (частина третя статті 152, частина четверта статті 153, стаття 155, пункт 2 частини першої статті 293 Кодексу).

Аналіз зазначених положень Кодексу дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, яка ініціює питання про застосування заходів забезпечення позову, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

За позовами про визнання права власності (іншого речового права) або витребування майна арешт може бути лише накладений на індивідуальне визначене майно. В такому разі в ухвалі про забезпечення позову мають зазначатися ознаки, які ідентифікують відповідне майно та відрізняють його від іншого (однорідного чи подібного) майна, та за необхідності місцезнаходження майна.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, тощо. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, заявленим позовом у даній справі позивач встановлює право власності на 1/2 частину земельної ділянки, яке перебуває у власності відповідача, і позивач відповідно до заяви про забезпечення позову, і просить заборонити вчинити певні дії по відчуженню цієї земельної ділянки.

А від так, у разі задоволення позову ОСОБА_2 у даній справі, за наявності певних обставин, не виключається задоволення її позову про визнання права на частку земельної ділянки, яке на даний час належить відповідачу.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 навела причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, а тому у позивача є підстави вважати, що відповідач може вчинити недобросовісні дії щодо відчуження земельної ділянки, якою він зараз володіє (продати, передати в оренду, знищити, тощо).

Наведені позивачем обґрунтування необхідності забезпечення позову підтверджуються матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає, що з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, яка у цей час на відповідній правовій підставі володіє домоволодінням, право на яке відшуковує позивач, і початок цього пов'язаний саме з заявленими позовними вимогами у цій справі, є підстави для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії по відчуженню спірної земельної ділянки.

Невжиття заходів забезпечення позову про які просить ОСОБА_2 позбавить її можливості на ефективний захист, або поновлення її порушених прав або інтересів, за захистом яких вона звернулася до суду.

В той час як, заборона відчуження не матиме для відповідача жодних негативних наслідків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 258-261, 263, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки - задовольнити.

Заборонити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 вчиняти будь які дії по відчуженню земельної ділянки площею 0,1000 гектарів, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, вул. Миколаївське шосе, 19, кадастровий номер :08:620:0752, дата державної реєстрації земельної ділянки: 27.09.2011 року, до розгляду судом даної справи по суті.

Копію ухвали надіслати сторонам у справі для відома, та виконавчому комітету Криворізької міської ради для виконання негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя Р.О.Кузнецов