11.10.2019 Єдиний унікальний номер 205/8666/19
Єдиний унікальний номер судової справи 205/8666/19
Номер провадження 2-з/205/197/19
УХВАЛА

про забезпечення позову

11 жовтня 2019 року

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Остапенко Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2019 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , згідно якої позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за укладеним договором позики від 13 лютого 2019 року в розмірі 138 422,22 гривень, яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

Одночасно з позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, та гараж, літ. Ж, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 11666162, які на праві приватної власності належать ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , оскільки невжиття заходів забезпечення, на його думку, може утруднити виконання рішення суду.

Суддя, вивчивши матеріали заяви, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно частини 1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно; забороною вчиняти певні дії. Частиною 3 статті 150 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Арешт майна є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби обмеженні права користуватися майном, а тому неможливо накласти арешт на житлове приміщення, яке надається з метою його постійного використання, проживання.

Виходячи з вимог статті 150 ЦПК України, яка окрім арешту передбачає і такий вид забезпечення як заборона вчиняти певні дії, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , та гараж, літ. Ж, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , необхідно відмовити.

Приймаючи до уваги ту обставину, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , та гараж, літ. Ж, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , є достатнім та таким, що відповідає суті інституту забезпечення позову, як гарантії прав в разі ухвалення судом рішення на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, та гараж, літ. Ж, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 11666162, які на праві приватної власності належать ОСОБА_2 .

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання один рік з дня винесення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в п`ятнадцятиденний строк з дня складення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

ОСОБА_3 Н.Г. Остапенко