Провадження № 22-ц/802/300/19 Категорія: 61 Доповідач: Русинчук М. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Киці С.І., Федонюк С.Ю.,

з участю: секретаря судового засідання - Лимаря Р.С.,

представника заявника - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Закритого акціонерного товариства «Волинь-Лада» про забезпечення позову до подачі позовної заяви за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року Закрите акціонерне товариство «Волинь-Лада» (далі - ЗАТ «Волинь-Лада») до подачі позовної заяви звернулося до суду із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2018 року заяву ЗАТ «Волинь-Лада» задоволено частково.

Заборонено ОСОБА_2 та іншим третім особам (юридичним та фізичним особам) за його дорученням вчиняти дії щодо відчуження або розпорядження нерухомим майном, а саме: адміністративно-побутовим комплексом № 2 /Б-2/ (РПВН: 15151802) та адміністративно-побутовим корпусом № 1 /А-2/ (РПВН: 15151630), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалу звернено до негайного виконання.

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотання про скасування заходів забезпечення позову у даній справі.

Своє клопотання ОСОБА_2 мотивував тим, що йому стало відомо про заборону судом розпоряджатися належним йому на праві власності нерухомим майном, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Вважає, що суд не лише необґрунтовано застосував заходи забезпечення позову, обмеживши і порушивши його право власності, але й необґрунтовано прийняв заяву про забезпечення позову від 26 грудня 2018 року до розгляду та розглянув її по суті. Забезпечуючи позов, суд порушив норми процесуального права, оскільки заява про забезпечення позову не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України, а тому мала бути повернута без розгляду. Заява не підписана особою - уповноваженим представником заявника. Суд не звернув уваги, що до заяви не додано належних і допустимих доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала заяву, а саме повноважень голови ліквідаційної комісії з припинення ОСОБА_4 З протоколу № 1 від 18 грудня 2009 року вбачається, що головою ліквідаційної комісії обрано ОСОБА_5 Письмових доказів, оформлених з дотриманням вимог статей 83 і 95 ЦПК України, про наявність повноважень у ОСОБА_4, в тому числі на підписання довіреності, представником не додано.

Крім того, невірно зазначено ціну позову, не зазначено пропозицій щодо зустрічного забезпечення, не зазначено поштових індексів кількох осіб, які можуть набути статусу учасника справи.

Зазначає, що заявник необґрунтовано вважає спірним нерухоме майно, яке він, ОСОБА_2, набув у власність за результатами перемоги на електронних торгах, що відбулися 13 грудня 2018 року, а тому набуте ним майно не може бути витребуване від нього як добросовісного набувача, оскільки воно було продане у порядку, встановленому для виконання судового рішення.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_2 просив суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2018 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2019 року в задоволенні клопотання ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати оскаржувану ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову, стягнути з ЗАТ «Волинь-Лада» на його користь судові витрати, пов'язані з поданням апеляційної скарги та її розглядом у суді, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги мотивовані тим, що висновки місцевого суду про відсутність підстав для скасування вжитих заходів забезпечення позову є помилковими, оскільки подана заява про забезпечення позову до подання позовної заяви не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України, заява не підписана заявником (уповноваженим представником заявника), у зв'язку з чим суд мав повернути без розгляду цю заяву заявнику. Крім того вказував, що майно набуте ним на підставі відплатного правочину, а тому воно не може бути витребуване у нього, що виключає введення заборони йому розпоряджатися ним, тобто в повній мірі реалізовувати правомочності власника.

У відзиві на апеляційну скаргу ЗАТ «Волинь-Лада» просило вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Заявник вказував, що постановлена місцевим судом ухвала узгоджується з нормами процесуального права, висновки суду про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову є правильними, а тому підстави для зміни чи скасування ухвали відсутні.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з таких мотивів.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову у даній справі, суд першої інстанції виходив із того, що передбачені законом підстави для скасування вжитих ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2018 року заходів забезпечення позову відсутні.

Такий висновок суду відповідає нормам процесуального права та обставинам справи.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 2 частини першої статті 151 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Частинами другою та третьою цієї статті визначено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З матеріалів справи вбачається, що майно, яке є предметом іпотеки та належить на праві власності ЗАТ «Волинь-Лада», а саме: адміністративно-побутовий комплекс № 2 /Б-2/ (РПВН: 15151802) та адміністративно-побутовий корпус № 1 /А-2/ (РПВН: 15151630), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реалізовано шляхом проведення електронних торгів за реєстраційними лотами № 315164, № 315156.

Відповідно до акту реалізації предмета іпотеки від 22 грудня 2018 року та протоколу про проведені електронні торги від 13 грудня 2018 року № 375567 переможцем визнано ОСОБА_2

Зі змісту заяви ЗАТ «Волинь-Лада» про забезпечення позову вбачається, що товариство має намір звернутися до суду з позовною заявою про визнання актів про проведення електронних торгів від 22 грудня 2018 року у виконавчому провадженні № 56772335 недійсними.

Дана заява підписана головою ліквідаційної комісії ЗАТ «Волинь-Лада» ОСОБА_4, який відповідно до витягу з ЄДРПОУ (а.с.116, том 1) має право вчиняти дії від імені ЗАТ «Волинь-Лада» без довіреності, в тому числі звертатися від імені товариства до суду із відповідними заявами. Такі повноваження надані також і ОСОБА_5.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2018 року вжито заходи забезпечення позову у даній справі шляхом заборони ОСОБА_2 та іншим третім особам (юридичним та фізичним особам) за його дорученням вчиняти дії щодо відчуження або розпорядження нерухомим майном, а саме: адміністративно-побутовим комплексом № 2 /Б-2/ (РПВН: 15151802) та адміністративно-побутовим корпусом № 1 /А-2/ (РПВН: 15151630), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно роз'яснень, даних у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Заявник у заяві про забезпечення позову зазначив причини у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов та надав відповідні докази.

Враховуючи предмет майбутнього позову - визнання актів про проведення електронних торгів від 22 грудня 2018 року недійсними, колегія суддів дійшла висновку, що застосований судом захід забезпечення позову (заборона вчиняти дії щодо відчуження або розпорядження згаданим нерухомим майном) є співмірним із позовними вимогами з якими заявник має намір звернутися до суду у майбутньому.

Частиною першої статті 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Застосований судом вказаний захід забезпечення позову обмежує лише одне із правомочностей власника - розпоряджатися цим нерухомим майном без позбавлення його права володіння та користування і тому не може спричинити якісь збитки власнику. Однак цей захід забезпечення позову є єдино можливим ефективним засобом захисту інтересів позивача у випадку ухвалення на його користь рішення суду у майбутньому спорі щодо законності набуття права на згадане нерухоме майно новим власником (відповідачем).

Враховуючи наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого у майбутньому рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вжиті ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2018 року заходи забезпечення позову є необхідними з огляду на те, що спір між сторонами ще не вирішено, такі заходи забезпечення позову є обґрунтованими та співмірними із позовними вимогами, які будуть заявлені, а тому вмотивовано оскаржуваною ухвалою від 25 січня 2019 року відмовив ОСОБА_2 у задоволенні його клопотання про скасування вказаних заходів забезпечення позову.

На підставі наведеного, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що постановлена місцевим судом ухвала про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відповідає вимогам закону.

Твердження скаржника про відсутність у заяві про забезпечення позову пропозицій щодо зустрічного забезпечення, що є підставою для повернення цієї заяви без розгляду, спростовується змістом самої заяви, в якій це питання порушувалось заявником, на переконання якого вжиття цих заходів в розглядуваному випадку не вимагається, оскільки вжиття запропонованого заходу забезпечення позову, на його думку, не спричинить жодних збитків відповідачу.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права. Підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: