РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Порощука П.П.,

за участі секретаря Маліщук Н.А.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу і процентів за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу і процентів за договором позики від 24.11.2015 року в сумі 539121,75 грн. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 24.11.2015 року між ним та подружжям відповідачів укладено договір позики, за умовами якої вони отримали у нього грошові кошти в розмірі сім тисяч доларів США зі строком повернення 24.05.2016 року, що підтверджується розпискою. За прострочення виконання позичальниками своїх зобовязань договором передбачено стягнення з них пені в розмірі 100 доларів США за кожний прострочений день. Водночас вони досягли усної домовленості, згідно з якою за користування грошима відповідачі зобовязані щомісяця сплачувати йому 5,5 процентів від суми позики. Вказані обставини укладення договору позики та визначення його умов можуть бути підтверджені показами свідка ОСОБА_4, присутньої при цьому, яка разом з відповідачами та позивачем поставили свої підписи. На виконання свої зобовязань про виплату процентів відповідачі передали позивачу кошти в розмірах 24.12.2015 р. 385 доларів ОСОБА_2, 24.01.2016 р. 385 доларів ОСОБА_2,25.02.2016 р. 385 доларів ОСОБА_2, 24.01.2017 р. 100 доларів ОСОБА_2, 23.02.2017 р. 100 доларів ОСОБА_2, 07.06.2018 р. 50 доларів ОСОБА_3, а всього 1405 доларів США. По закінченню строку дії договору, 25.05.2016 року позивач зустрівся з відповідачами та став вимагати повернення боргу, натомість вони просили деякий час зачекати і на підтвердження своїх зобовязань ОСОБА_2 написав та передав позивачу документ (зобовязання), згідно з яким зобовязався повернути йому борг кошти в розмірі сім тисяч доларів США, що на той час відповідало 178 тис. грн. до 24.06.2016 року, а також раніше обумовлену пеню. Крім того, у даному зобовязані ОСОБА_2 підтвердив їх домовленість про оплату процентів за договором, зазначивши, що до 24.06.2016 року також віддасть йому 2000 доларів США, що становило за чинним курсом валют 50 тис грн. процентів за березень, квітень, травень,червень 2016 р. замість 385 по 500 доларів за кожен місяць, оскільки почувався винуватим через прострочення виплат. Копія зобовязання додається, оригінал зберігається у нього з метою досудового регулювання спору в період з 24.06.2016 року до моменту предявлення позову позивач не однократно зустрічався з відповідачами по місцю їх колишнього проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 та просив повернути борг, натомість щоразу вони обіцяли, але кошти не віддавали. Зокрема запевнювали позивача, що продадуть дану квартиру із виручених коштів з позивачем розрахуються. Однак після продажу в лютому 2017 року квартири переїхали жити в будинок в с.Демидівці Жмеринського району Вінницької області по вул.Кавказькій,67, але грошей йому не повертали. Згідно з довідкою ПАТ «Державний ощадний банк України» станом на 01.11.2018 року офіційний курс НБУ щодо іноземних валют, а саме 1 долар США становить 28,1188 грн. Отже, сума основного боргу станом на 01.11.2018 року складає 196831,6 грн. Термін прострочення виконання зобовязання по процентах з 24.11.2015 року по 01.11.2018 року - 35 місяців та 8 днів. Проценти оплачені за 3 місяці по 385 доларів, а також окремо 250 доларів. Борг по процентам складає 12173 доларів США, що відповідає 342290,15 грн. Вимог щодо стягнення з відповідачів передбаченої договором пені у даному позові вимог не висуває, оскільки ці кошти їм пробачає. Таким чином загалом стягненню з відповідачів підлягають кошти в сумі 539121,75 грн.

Ухвалою суду від 20.11.2018 року по даній справі було відкрито провадження.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 17.12.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги та пояснив, що відповідачі на його численні прохання повернути борг в добровільному порядку відмовляються. Просив стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь солідарно борг за договором позики в розмірі 196831.6 грн. та проценти за договором позики в розмірі 342390.15 грн. Крім того просив стягнути із відповідачів судовий збір в сумі 5391.23 грн., а також витрати на забезпечення цивільного позову у сумі 736.6 грн.

В судове засідання відповідачі не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справі, про що свідчать повідомлення про отримання поштового відправлення. Причини їх неявки суду невідомі. 11.12.2018 року до суду надійшов відзив відповідачів на позовну заяву, в якому позовні вимоги вони визнали частково в сумі 5595 доларів США, оскільки 1405 доларів США вони вже повернули і позивач це визначає у своєму позові, по друге у своїх позовних вимогах позивач зазначає, що відповідачі за прострочення своїх зобовязань мали платити пеню в розмірі 100 доларів США за кожен день прострочення та 5,5 відсотків щомісячно. Однак дані твердження суперечать договору позики від 24.11.2015 року, на якій посилається позивач. Зазначили, що у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, суд має право її зменшити та при вирішення питання про її зменшення суд повинен встановити спів розмірність неустойки невиконаному зобовязанню відповідачами та врахувати інтереси обох сторін. З зазначених підстав позов є необґрунтований, позовні вимоги недоведені повністю. Просили задовольнити вимоги позивача в частині суми еквівалентній 5595 доларів США, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити та оскільки мають змогу сплачувати лише частинами просили надати розстрочку на виконання рішення суду частинами.

Заслухавши позивача, вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві та доводи відповідачів, викладених у відзиві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії розписки (а.с.7) відповідач від 24.11.2015 року ОСОБА_2 в присутності своєї дружини відповідача ОСОБА_3 отримав від позивача ОСОБА_1 кошти в сумі 7000 доларів США, які зобовязався повернути до 24.05.2016 року. У випадку неповернення вказаної всієї сумі у вказаний строк, зобовязався виплатити пені в сумі 100 доларів США за кожен прострочений день. В залог надав ОСОБА_1 документи на право власності на належний йому будинок (а.с.9) та земельну ділянку площею 0,2071 га (а.с.10) та 0,2584 га (а.с.11) за адресою вул.Кавказька,67 с.Демидівка Жмеринського району Вінницької області. Згідно зобовязання від 24.05.2016 року ОСОБА_2 зобовязався повернути ОСОБА_5 кредит в сумі 7000 доларів США по курсу 178000 грн, а також пеню (неустойку) в сумі 100 доларів США по курсу 2500 грн. за кожну прострочену добу до 24.06.2016 року. Крім того зобовязався повернути відсотки з вказаного кредиту за прострочені чотири місяця (березень, квітень, травень,червень 2016) в сумі 2000 доларів США, що становило за чинним курсом валют 50000 (пятдесят тисяч) грн. (а.с.12). Відповідно до офіційних відомостей курсу валют Національного банку України курс гривні щодо іноземної валюти долар США станом на 01.11.2018 року становить 28,1188 грн. за 1 доллар США (а.с.13). У відповідності до наданого позивачем розрахунку (а.с.14-16) сума загального боргу складає 19173 доларів США., а саме кредит 7000 доларів США, відсотки 12173 доларів США. Згідно свідоцтва про переміну прізвища, імені, по-батькові ОСОБА_6 10.03.2005 року змінив прізвище, імя ОСОБА_2 (а.с.91).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються.

У відповідності до положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до вимог ч.1,2 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно положень ч.1,2 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками

У відповідності до вимог ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до положень ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі прострочення виконання грошового зобовязання за договором позики позивач, як позикодавець, вправі вимагати від позичальника сплати суми боргу, а також три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно статті 625 ЦК України.

Крім того як позикодавець позивач має право отримати проценти від суми позики, згідно статті 1048 ЦК України, які нараховуються за період з дати отримання коштів позичальником по день повернення позики, якщо інше не було встановлено укладеним між сторонами договором.

Отже, судом встановлено, що між сторонами виникли зобов'язання з виконання договору позики і відповідачі, які не виконали свої зобов'язання повинні повернути позивачу борг за письмовою розпискою (договором позики).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порушення вимог укладеного у встановленому законом порядку та у належній договору позики й наведених норм ЦК України не виконали взятих на себе зобов`язання, позаяк ними не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення платежів в рахунок виконання власних грошових зобов'язань за вказаними правочинами, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов'язком особи, яка порушила зобов'язання.

Встановлено, що 24.11.2015 року відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали договір позики з позивачем по справі ОСОБА_1, за яким відповідачі отримали у позивача грошові кошти у 7000 доларів США, які зобовязався повернути до 24.05.2016 року та даний борг не повернув. Отримання позикодавцем позивачем позичальнику відповідачу грошової суми, а саме 7000 тис. доларів США підтверджується оригіналом розписки, наданою суду позивачем, які підлягають стягненню з відповідача.

Згідно довідки ПАТ «Ощадбанк» станом на 01.11.2018 року офіційний курс гривні до іноземної валюти долар США складає 1 долар США 28,1188 грн. (а.с.13)

Таким чином 7000 доларів США, які позичив відповідач у позивача, еквівалентно 196831,6 грн.

Наявність у позивача оригіналу розписки свідчить про неповернення боргу відповідачем.

Відтак суд з урахуванням встановлених обставин справи, приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення з відповідачів позики в сумі 7000 доларів США, що в еквіваленті на день розгляду справи у відповідності до офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України, складає 196831,6 грн., а також (12173 доларів США х 28,1188 грн./100), нарахованих відсотків за користування грошовими коштами в сумі 342290,15 грн., є аргументованими та належно доведеними, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також пропорційно обсягу задоволення позовних вимог згідно положень ст.141 ЦРК України слід стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати із сплати судового збору в розмірі 5391,23 грн (а.с.1) та також витрати на забезпечення цивільного позову у сумі 736,6 грн. (а.с.30,89).

Керуючись ст.82, ст.141, ст.264-265, ч.5 ст.272, ч.1,2 ст.273, ч.1 ст.354 ЦПК України, ст.ст.104,105,110,112 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ід.н., мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 борг за договором позики в розмірі 98415 (девяносто вісім тисяч чотириста пятнадцять) грн. 80 коп. та проценти за договором в розмірі 171145 (сто сімдесят одна тисяча сто сорок пять) грн. 08 коп. та 2695 (дві тисячі шістсот девяносто пять) грн.62 коп. сплаченого судового збору, а також 368 (триста шістдесят вісім) грн. 30 коп. витрати на забезпечення позову.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ід.н., мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 борг за договором позики в розмірі 98415 (девяносто вісім тисяч чотириста пятнадцять) грн. 80 коп. та проценти за договором в розмірі 171145 (сто сімдесят одна тисяча сто сорок пять) грн. 08 коп. та 2695 (дві тисячі шістсот девяносто пять) грн.62 коп. сплаченого судового збору, а також 368 (триста шістдесят вісім) грн., 30 коп. витрати на забезпечення позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде проголошений 18.03.2019 року о 16:30 год.

Суддя Порощук П.П.