25.01.2019 Єдиний унікальний номер 205/7239/18
Єдиний унікальний номер 205/7239/18
Провадження № 2/205/563/19
25 січня 2019 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ТОВ «ФК є гроші» 03 жовтня 2018 року поштою до суду направило позов до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, який надійшов до суду 05 жовтня 2018 року.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2018 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2019 року вирішено питання про заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_1 про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.
Згідно з п. 7.1 У випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00 % відсотка від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення.
Правовідносини, що виникли між сторонами урегульовано ЗУ "Про споживче кредитування", ЗУ "Про електронну комерцію", ЦК України.
Частиною 1 ст. 13 ЗУ "Про споживче кредитування" зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею.
Статтею 12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб'єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв'язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 867024 (а.с. 18), який зазначений у тексті договору у розділі "Підписи сторін".
Таким чином, між ТОВ «ФК є гроші» і ОСОБА_1 було укладено договір позики на умовах фінансового кредиту.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України встановлено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідач перед позивачем свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів не виконав, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 1 000 гривень.
Також відповідач зобов'язаний сплатити позивачеві відсотки за користування кредитом у визначеному договором розмірі 2% за кожен день користування позикою.
Як вбачається з наданих позивачем розрахунків розмір процентів за період з 12 квітня 2018 року по 02 жовтня 2018 року, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з суми поточної заборгованості у розмірі 1 000 гривень, становить 3 223 гривень 70 коп. (а.с. 20-24).
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України встановлено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Як вбачається з розрахунків, наданих позивачем, розмір пені складає 4 560 гривень, що значно перевищує суму боргу, тому суд вважає, що позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню, а з відповідача слід стягнути неустойку у розмірі заборгованості за тілом кредиту у сумі 1 000 гривень. У задоволенні інших вимог у цій частині позивачеві відмовити.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу ; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Так, на підставі договору про надання юридичних послуг № 01/08-2 від 01 серпня 2018 року, позивачеві надано ФОП ОСОБА_3 юридичні послуги (а.с. 43).
Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг № 13 від 18 вересня 2018 року до договору про надання юридичних послуг № 01/08-2 від 01 серпня 2018 року, проведено усну консультацію тривалістю 1 година (200 гривень), аналіз документів кредитної справі 2 години (600 гривень), підготовлено позовну заяву, клопотання про розгляд справи в спрощеному провадженні, друкування документів та їх формування для подачі до суду 4 години (700 гривень) (а.с. 44).
На підставі наданих доказів, суд робить висновок про доведеність вимог позивача щодо відшкодування витрат на юридичні послуги.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позову згідно з квитанцією було сплачено судовий збір у розмірі 1 762 грн. (а.с. 1).
Загальна сума понесених позивачем судових витрат складає 3 262 гривні. З урахуванням того, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у загальному розмірі 1 939 гривень 92 коп. (5 223 гривні 70 коп. х 3262 гривні : 8 783 гривні 70 коп. = 1 939 гривень 92 коп.).
Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК є гроші», складає 7 163 гривні 62 коп. (5 223 гривні 70 коп. + 1 939 гривень 92 коп. = 7 163 гривні 62 коп.).
На підставі викладеного, керуючись п. 12 ч. 1 ст. 3, ст. 12, ч. 1 ст. 13 1 ст. 13 ЗУ "Про споживче кредитування", ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію", ст. ст. 525, 526, ч. 1 ст. 549, ч.ч. 1, 2 ст. 551, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 1048 ЦК України, ч. 1,3 ч. 3 ст. 133, ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 223, ст. ст. 263-265, ч. 4 ст. 268, ч. 1 ст. 280, ст. ст. 281, 282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити частково.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення позивачем може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Суддя: