Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1331/19
Провадження № 2/321/473/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2019 року

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Машкіної Н.В.,

при секретарі Бородіної І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

16.09.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 06 лютого 2015 року між ним та відповідачем був укладений та засвідчений нотаріально договір позики.

Згідно умов вищевказаного договору, відповідач ОСОБА_2 отримав у борг грошові кошти у сумі 50000,00 грн. безпроцентно, що на день передачі грошей еквівалентно 2779,32 доларів США, та зобов`язався повернути йому отримані у позику кошти протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем в письмовій формі вимоги про повернення позики. На підтвердження зазначеної обставини позивачем надано копію договору позики від 06 лютого 2015 року зареєстрованого в реєстрі за № 89 та засвідченого приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області. Позивач зазначає, що згідно п. 3 договору звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення позиченої грошової суми, проте ОСОБА_2 ухиляється від спілкування щодо повернення грошової суми. Так як на теперішній час грошові кошти не повернуті, на підставі умов укладеного договору, з урахуванням девальвації гривні сума боргу на час звернення складає 77849 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, відповідно до п. 6 договору, у зв`язку з несвоєчасним поверненням позики просить стягнути з відповідача 10 відсотків штрафу від суми позики, що становить 7784,90 грн.

Таким чином, сума боргу відповідача ОСОБА_2 за договором позики від 06 лютого 2015 року складає 85633,90 грн. На неодноразові вимоги позивача про виконання зобов`язання по сплаті боргу відповідач ОСОБА_2 відмовляється від виконання умов договору, ухиляючись від виконання зобов`язання.

Розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань будь-якої із сторін про інше не надійшло.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив задовольнити позовні вимоги на підставах, викладених у позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, додаткового пояснив, що не міг сплатити борг через матеріальні труднощі. Позичав він у ОСОБА_1 50000 грн., тому вважає що і віддавати повинен борг в гривнях, підстав для перерахунку на долари США не вбачає.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В ході судового розгляду справи встановлено, що 06 лютого 2015 року між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстровано в реєстрі за № 89.

Згідно умов вищевказаного договору (пункт 1), ОСОБА_1 надав у борг відповідачеві ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок безпроцентно, що на день передачі грошей відповідало еквіваленту суми 2779 (дві тисячі сімсот сімдесят дев`ять доларів США) 32 центи за офіційним курсом Національного банку України, встановленого на момент укладання договору, а Позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів.

Пунктом 3 договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі 50000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень, а в разі девальвації гривні в сумі, що буде становити еквівалент 2779 (дві тисячі сімсот сімдесят дев`ять доларів США) 32 центи за офіційним курсом Національного банку України, на день передачі грошових коштів, що були передані йому позикодавцем) протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем в письмовій формі вимоги про повернення позики.

Відповідно до пункту 6 договору, у разі несвоєчасного повернення суми позики з позичальника стягується 10 (десять) відсотків штрафу від суми позики, що згідно розрахунків позивача становить 7784 (сім тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні 90 копійок.

Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1046-1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Підтвердженням отримання суми позики відповідачем є копія договору позики від 06 лютого 2015 року, яким передбачені строки та порядок повернення коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей, про що свідчить підписання сторонами договору.

На підставі п. 3 договору позики позивачем направлено відповідачу лист-вимогу від 20 липня 2019 року про повернення грошової суми за умовами укладеного договору від 06 лютого 2015 року на протязі 30 днів від дня пред`явлення вимоги, сума боргу з урахуванням 10% річних від простроченої суми становить 77849 грн.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач ОСОБА_2 отримав вимогу позивача 27 липня 2019 року. У визначений вимогою, а також умовами договору строк на протязі 30 днів від дня пред`явлення вимоги, відповідач ОСОБА_2 грошові кошти не повернув.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач дійсно має повернути позивачу борг за договором позики, але в сумі визначеній умовами договору, а саме 50000 грн. Посилання позивача на розмір боргу в перерахунку на долари США судом не приймаються, оскільки в договорі чітко зазначено, що гроші позичалися саме в національні валюті гривні, тому і поверненню підлягає борг у гривнях в розмірі отриманої позики.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно умов договору, за несвоєчасне повернення суми позики з відповідача стягується 10 (десять) відсотків штрафу від суми позики, що становить 5000 (п`ять тисяч) грн.

Оскільки позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 856 гривень 34 копійки, тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно задоволеній частині позовних вимог в сумі 548,06 грн.

Керуючись ст.ст. 79-81, 83, 89, 263-265, 267 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики- задовольнити частково.

Стягнути зіОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , грошовий борг в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень з урахуванням 10% річних від простроченої суми, що складає 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень за договором позики від 06 лютого 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 89, а також судовий збір в сумі 548,06 грн, а всього 55 548 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот сорок вісім) грн. 06 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.В. Машкіна