Справа № 308/5219/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Торчиновин Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.6 ст.259 та ч.6 ст.268 ЦПК України 11.11.2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 18.11.2019 року.

Представник позивача ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Закарпаттяобленерго» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 25 липня 2018 року в даній справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи за позовною заявою представника позивача ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 03 грудня 2018 року потановлено розгляд справи за позовною заявою представника позивача ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

На адресу суду від відповідача ОСОБА_1 , надійшли заперечення в яких він вказує на те, що ним сплачено суму боргу позивачу ПАТ «Закарпаттяобленерго» в сумі 23 098,14 грн., на підтвердження чого надає суду копії квитанцій.

Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про закриття провадження у даній справі в частині позовних вимог, а саме щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 вартості не облікованої електричної енергії в розмірі 20 159,82 грн. за Актом про порушення від 01.02.2018 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та розгляд справ повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву в якій просив: розглянути справу за його відсутності, закрити провадження в даній справі в частині стягнення із відповідача вартості не облікованої електричної енергії в розмірі 20 159,82 грн. за Актом № 120914 від 01.02.2018 року. Просить суд стягнути з відповідача 2938,32 грн. вартості не облікованої електричної енергії, а також 1762,00 грн. сплаченого позивачем судового збору.

Відповідач в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомляв, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Дослідивши матеріали справи, подану позивачем заяву суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень ч.3 вказаної нормо учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Закарпаттяобленерго» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію. позовні вимоги мотивує, тим що, представниками Позивача 01.02.2018 року та 16.02.2018 року на підставі абз. 2 ч.1 п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМУ від 26.07.1999 року за № 1357 з змінами і доповненнями (далі ПКЕЕН), були проведені обстеження електроустановок споживача щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. По факту виявлених порушень 01.02.2018 року у відповідності до п. 53 ПКЕЕН, було складено Акт № 120914 та 16.02.2018 року було складено Акт № 120912.

На підставі вищенаведеного та складених документів, комісією Позивача по розгляду актів про порушення ПКЕЕН у відповідності до Порядку, Методики та п. 53 ПКЕЕН, було проведено визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕН та встановлено, що останнім заподіяно збитки ПрАТ „Закарпаттяобленерго по Акту № 120914 на суму - 24191,76 грн. та по Акту № 120912 на суму 2938,32 грн. Загальна сума завданих збитків складає 27 130,08 грн. в позовні заяві вказано, що Відповідачем була частково сплачена сума по Акту № 120914 в розмірі 4031,94.

У зв`язку з вищезазначеним загальна сума завданих збитків складала 23 098,14 грн.

Як встановлено судом, позивачем вказувалось про часткову сплату суми по Акту № 120914 в розмірі 4031,94 гривень відповідачем до звернення до суду з позовом. В той же час, відповідачем на час розгляду справи в суді було сплачено суму заборгованості в розмірі 20 159,82 грн. за Актом № 120914 від 01.02.2018 року, що підтверджується доданими до заперечення відповідача квитанціями та вказується в клопотанні представника позивача про закриття провадження, та є обставиною, яка виключає предмет спору.

Вказані обставини були встановленні в процесі розгляду судом справи, що також не заперечується представником позивача з огляду на зміст поданого до суду клопотання про закриття провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень ч.3 вказаної нормо учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Крім цього, відповідно до вимог ст.. 4 ЦПК України судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси осіб. В даному випадку, права позивачів були порушені встановленням відповідачами металевого шлагбауму, який ними самостійно демонтовано.

Отже, предмет спору в даному випадку відсутній, що має наслідком закриття провадження у справі.

Предмет спору - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем. Об`єктом цивільних правовідносин є матеріальні і нематеріальні блага, з приводу яких виникають цивільні правовідносини. Види обєктів цивільних прав визначені статтею 177 ЦК України. Коло правовідносин, які можуть виникати щодо того чи іншого обєкту цивільних прав ЦК України не обмежено.

Тобто, учасники правовідносин можуть вступати у будь-які правовідносини щодо певного обєкту цивільних правовідносин, не заборонені і не обмежені законом.

Зміст таких правовідносин є досить широким та становить усі права та обовязки їх учасників, визначені договором та законодавством. Предмет спору не є тотожним предмету позову, яким є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті. Предметом позову є позовні вимоги. Предмет спору станом на момент виникнення спору є таким, що фактично існує та не може бути заперечений сторонами.

Правове значення категорії «предмет спору» і пов`язані із цим правові наслідки на час розгляду справи чітко визначені ЦПК України, саме із нею процесуальний закон повязує закриття провадження у справі в порядку пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України (відсутність предмету спору, а не предмету позову).

Крім того, суд зазначає, що необхідність запровадження такого правила, встановленого пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, обумовлена тим, що відповідно до статті 124Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Пороте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

До такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

З урахуванням вищенаведеного, судом встановлено правові підстави для задоволення клопотання представника позивача про закриття провадження у справі за відсутності предмету спору в цій частині вимог, оскільки на момент звернення позивача до суду спір між сторонами існував, а позовні вимоги задоволені відповідачем фактично після предявлення позову до суду.

Закриття провадження у справі при виниклих обставинах є обов?язком, а не правом суду.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовною заявою ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію, в частині стягнення із відповідача ОСОБА_1 , вартості необлікованої електричної енергій в розмірі 20 159,82 грн. за Актом № 120914 від 01.02.2018 року, закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені в день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош