У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

Справа № 126/193/19

Провадження № 2-о/126/30/2019

"14" березня 2019 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь цивільну справу за заявою керівника Бершадської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Осіївської сільської ради Бершадського району Вінницької області про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Бершадської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Осіївської сільської ради Бершадського району Вінницької області звернувся в суд з заявою про визнання спадщини відумерлою, в якій просить визнати спадщину померлої ОСОБА_1 у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,8345 га з кадастровим номером 052048360:010:001:0017, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 419676, нормативною грошовою оцінкою 80591,36 грн., відумерлою та передати її територіальний громаді села Осіївка Бершадського району Вінницької області .

Ухвалою від 29.01.2019 року провадження у справі було відкрито, справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Підставою подання даної заяви в інтересах держави в особі Осіївської сільської ради Бершадського району Вінницької області прокурор зазначив те, що відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Тобто місцем відкриття спадщини є м. Бершадь, разом з тим, нерухоме майно, а саме, земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 052048360:010:001:0017, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_1 розташована на території Осіївської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Таким чином, органом місцевого самоврядування, який зобов"язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою є Осіївська сільська рада. Разом з тим, з моменту встановлення підстав для визнання спадщини відумерлою сільська рада не вжила заходів щодо визнання у судовому порядку спадщини після смерті ОСОБА_1 відумерлою та подальшого оформлення прав на земельні ділянки, в результаті чого територіальна громада позбавлена прав на земельні ділянки та відповідного можливого доходу від їх використання.

Згідно ст. 6 та ст.19 Конституції України визначено, що всі державні органи діють в межах наданих їм повноважень і у спосіб, встановлений законом.

Тобто для здійснення певної дії державний орган, посадова особа, в тому числі прокурор, повинні мати чітко визначене повноваження на вчинення такої дії.

Відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частинами 3, 4 статті 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру"прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз частини третьої статті 56 ЦПК України у взаємозв'язку з частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що участь прокурора в судовому процесі стає можливою за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу.

Таким чином, згідно з частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Аналіз частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб'єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб'єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

На підтвердження обґрунтування наявності підстав представництва прокурором надано повідомлення від 24.01.2019 року, адресоване Осіївському сільському голові ОСОБА_2 в якому повідомлено про підготовку заяву в інтересах сільської ради про визнання спадщини відумерлою.

Однак, зазначене повідомлення не може бути підставою для представництва за даною заявою, оскільки поняття "не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів Держави», має полягати в умисному невиконанні своїх обов'язків посадовими особами Осіївської сільської ради. Доказів про притягнення до відповідальності відповідних посадових осіб, тощо, суду не надано, а тому зазначена підстава не підтверджується.

Відповідно до ч.5 ст. 175 ЦПК України, у разі предявлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Відповідно до ч.11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення без руху , про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків , який не може перевищувати п"яти днів з дня вручення позивачу ухвали .

Оскільки вказані недоліки перешкоджають розгляду даної справи по суті, суд вважає за необхідне залишити вказану заяву без руху та надати заявникові строк для усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 187, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву керівника Бершадської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Осіївської сільської ради Бершадського району Вінницької області про визнання спадщини відумерлою - залишити без руху.

Надати заявнику строк, не більше п'яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали, для виправлення недоліків позовної заяви.

Роз'яснити заявнику, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя В. І. Губко