Провадження № 2/638/1518/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Кириллової К.С.,

представника позивача ОСОБА_1 .,

представника відповідача Шинкарчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, -

встановив:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 суму грошових коштів в сумі 221 790,00 грн. та судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір ML-702/1075/2008, відповідно до умов якого відповідач отримав від банку кредит в розмірі 127747,90 доларів США. 06 серпня 2008 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ML-702/1075/2008 між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки (майнової поруки) № PML-702/1075/2008. Предметом іпотеки визначена трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 89 кв.м., житлова площа: 54.1 кв.м. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю б/н від 12 листопада 2010 року, ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна прийняло право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки. З провадження у справі про банкрутство Б-39/206-10, порушеного Господарським судом Харківської області щодо ФОП ОСОБА_5 стало відомо, що нерухоме майно, яке є предметом іпотеки відчужено арбітражним керуючим без згоди іпотекодержателя з посиланням на здійснення процедури банкрутства. Постановою Господарського суду Харківської області від 24.01.2011р. по даній справі призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Капустника Володимира Валерійовича, до якого перейшло право розпорядження майном боржника. В межах даної процедури банкрутства, ліквідатором реалізовано іпотечне майно позивача за ціною 177790,00 грн., але не дивлячись на те, що ТОВ «ОТП Факторинг України» є іптекодержателем зазначеного іпотечного майна, ліквідатором не було перераховано грошових коштів від реалізації, тобто вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено не було.

Крім того, 12.10.2007 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 укладено договір №CL-700/1499/2007, у відповідності до умов якого ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 39600,00 доларів США. 12.10.2007р. в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №CL-700/1499/2007 між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 був укладений договір застави №PCL-700/1499/2007, предметом застави якого визначений легковий автомобіль Toyota Rav4, державний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску. Між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 10.12.2010 року укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зобов`язання за кредитним договором №CL-700/1499/2007 від 12.10.2007 року. З провадження у справі про банкрутство №5023/3244/11, порушеної господарським судом Харківської області щодо ФОП ОСОБА_7 стало відомо, що майно, яке є предметом застави було відчужено арбітражним керуючим в порядку процедури банкрутства. Постановою Господарського суду Харківської області від 01.07.2011р. по даній справі призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Капустника Володимира Валерійовича, до якого перейшло право розпорядження майном боржника. В межах даної процедури банкрутства, ліквідатором реалізовано заставне майно позивача за ціною 44000,00 грн., але не дивлячись на те, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є іпотекодержателем зазначеного іпотечного майна, ліквідатором не було перераховано грошових коштів від реалізації, тобто вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено не було. Підсумовуючи вищевикладене, ОСОБА_2 не перерахував на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» грошових коштів на суму 221790,00 грн. З них 177790,00 грн. від реалізації трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; 44000,00 грн. від реалізації автомобіля Toyota Rav4, державний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску. Зважаючи на те, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є іпотеко та заставодержателем зазначеного майна, а грошей від реалізації майна належного позивачу ліквідатором не було перераховано, позивач вважає, що арбітражним керуючим було порушено вимоги ст. 7 Закону України «Про іпотеку» та ст. 49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом (в редакції, яка діяла на момент реалізації майна), а саме порушено право ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на отримання грошових коштів від реалізації предмета іпотеки, через що позивач змушений вернутись до суду із позовною заявою.

Представником відповідача адвокатом Козіковим Іваном Васильовичем надано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пропустило строк позовної давності, так як позивач зазначає, що продаж заставного майна ОСОБА_3 та ОСОБА_8 Тієп відбувся під час здійснення ліквідаційної процедури в рамках справи про їх банкрутство. З Єдиного державного реєстру судових рішень можливо встановити, що постановою про визнання боржника банкрутом від 01.07.2011 року у справі №5023/3244/11 визнано Фі ОСОБА_9 Тієп банкрутом та розпочато ліквідаційну процедуру. Крім цього, з того самого реєстру вбачається, що постановою про визнання боржника банкрутом від 24.01.2011 року у справі №Б-39/206-10 визнано ОСОБА_3 банкрутом та розпочато ліквідаційну процедуру. Відповідно до тексту вказаних постанов, судами встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 були боржниками ПАТ «ОТП Банк». У відповідності до вимог ч.6 ст. 48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла на момент початку ліквідаційної процедури) копію постанови про визнання громадянина-підприємця банкрутом і інформацію про відкриття ліквідаційної процедури господарський суд направляє всім відомим кредиторам із зазначенням строку пред`явлення кредиторами вимог, який не може перевищувати два місяці. З огляду на вказану норму права, кредитор ОСОБА_3 та ОСОБА_6 був повідомлений про початок справи про банкрутство. До того ж відповідач зазначає, що при укладенні договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2012 року боржники не повідомлені про заміну кредитора у зобов`язанні, а тому кредитором в рамках справи про банкрутство було відомо про її проведення, про реалізацію заставного майна, а отже і могло бути відомо ТОВ «Факторинг Україна» про порушення йог прав. Більше того, в матеріалах справи №Б-39/206-10 наявна заява про ознайомлення з матеріалами справи представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна», на якій проставлена відмітка про таке ознайомлення 07.11.2012 року. Крім цього, представник позивача звертає увагу на той факт, що законодавством України встановлений порядок проведення ліквідаційної процедури та оскарження дій ліквідатора, зокрема ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла на момент початку ліквідаційної процедури) у ліквідаційні процедурі господарський суд розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури. Таким чином, представник відповідача наголошує, на тому що спори, що виникають з приводу дій ліквідатора підсудні господарському суду. В доповнення до вищевикладеного представник відповідача зазначає, що ліквідатор, в рамках ліквідаційної процедури всі дії вчиняє від імені та в інтересах особи банкрута, а не від свого імені, тому ОСОБА_2 взагалі не може бути відповідачем за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна. Тож, враховуючи вищевикладене, вважає, що у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» необхідно відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у їх задоволенні.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись, причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши доводи учасників справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.ст.4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Судом встановлено, що 06 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір ML-702/1075/2008, відповідно до якого відповідач отримав від банку кредит в розмірі 127747,90 доларів США.

06 серпня 2008 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ML-702/1075/2008 між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки № PML-702/1075/2008, посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Харківської області Дорогій Валентиною Анатоліївною. Предметом іпотеки визначена трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 89 кв.м., житлова площа: 54.1 кв.м.

12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н від 12 листопада 2010 року згідно умов якого, ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна прийняло право вимоги за вищезазначеним кредитним договором та договором іпотеки.

Постановою Господарського суду Харківської області від 24.01.2011 року по справі №Б-39/206-10, ОСОБА_3 було визнано банкрутом та скасовано обтяження на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Капустника Володимира Валерійовича та зобов`язано ліквідатора арбітражного керуючого виконати ліквідаційну процедуру банкрута, у зв`язку із чим було реалізовано вищезазначену квартиру.

Також судом встановлено, що 12.10.2007 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 укладено договір №CL-700/1499/2007, у відповідності до умов якого ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 39600,00 доларів США.

12.10.2007р. в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №CL-700/1499/2007 між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 був укладений договір застави №PCL-700/1499/2007, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського округу Харківської області Самощенко Оленою Анатоліївною. Предметом застави визначений легковий автомобіль Toyota Rav4, державний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску.

10.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зобов`язання за кредитним договором №CL-700/1499/2007 від 12.10.2007 року.

Постановою Господарського суду Харківської області від 01 липня 2011 року по справі №5023/3244/11, ФОП ОСОБА_6 було визнано банкрутом, скасовано арешти та інші обтяження щодо розпорядження майном боржника, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Капустника Володимира Валерійовича та зобов`язано виконати ліквідаційну процедуру банкрута, у зв`язку із чим було реалізовано вищезазначений транспортний засіб.

Частиною 1 статті 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Згідно ч.1 ст.202 ЦПК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Разом із цим, відповідно до п.7 ст.48 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі необхідності постійного управління нерухомим майном або цінним рухомим майном громадянина-підприємця, визнаного банкрутом, господарський суд призначає для цієї мети ліквідатора та визначає розмір його винагороди. У цьому разі продаж майна громадянина-підприємця здійснюється ліквідатором.

Згідно з ч.1 ст.25 вказаного Закону ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Так, рішенням господарського суду Харківської області від 01.07.2011 року зобов`язано ліквідатора арбітражного керуючого Капустника Володимира Валерійовича, зокрема, відкрити депозитний рахунок в нотаріальній конторі для проведення розрахунків з кредиторами, здійснити продаж всього майна ФОП ОСОБА_6 , надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу, всі докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури.

Отже, ліквідатор в рамках ліквідаційної процедури по реалізації майна банкрута, змінює майновий стан саме банкрута та його обсяг прав та обов`язків.

Позивачем позов подано до ОСОБА_2 саме як до фізичної особи, що також у судовому засіданні підтвердив представник позивача.

Але, враховуючи обставини, що зазначені вище, про те, що ОСОБА_2 діяв як ліквідатор в рамках ліквідаційної процедури по реалізації майна банкрута, оцінивши кожен доказ окремо та в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до фізичної особи ОСОБА_2 .

Щодо посилань представника відповідача на пропуск позивачем строку звернення суд суду з позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові.

Разом із цим, за наявності підстав для відмови у задоволенні позову з підстави звернення до суду з позовом до неналежного відповідача, підстав для застосування строку позовної давності звернення до суду з даним позовом відсутні.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, ст. 516 ЦК України, ЗУ ««Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76-82, 95, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складений 16.05.2019 року.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», , м.Харків, пров.Банний буд.1;

відповідач:

ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ;

треті особи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ;

ОСОБА_6 , АДРЕСА_5 .

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк