ПОСТАНОВА

Іменем України

15 березня 2019 року м. Кропивницький

справа № 385/1284/18

провадження № 22-ц/4809/544/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючий - Дьомич Л.М. (суддя доповідач),

судді - Єгорова С.М.; Кіселик С.А.

за участю секретаря: Кравченко Я.С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Бандурівська сільська рада Гайворонського району Кіровоградської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2018 року у складі судді: Панасюка І.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2018 року ОСОБА_1, в інтересах якої діяв представник адвокат Волощук В.В., звернулась до суду з позовом до Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Нальчик Кабардино-Балкарської Республіки Російської Федерації помер дядько позивача ОСОБА_3. Відкрилася спадщина, яка складається з двох земельних ділянок, розташованих на території Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області. Єдиним спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає.

В строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України сторона не реалізувала своє спадкове право, оскільки спадкодавець помер в іншій країні, для отримання свідоцтва про смерть вона витратила значний час. Без наявності даного документа не могла вчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини. З огляду на викладене, вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та наявними підстави для встановлення судом додаткового строку для прийняття спадщини згідно з ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.12.2018 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України право на спадщину виникає з моменту її відкриття і спадкоємцю, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк необхідно подати заяву про прийняття спадщини. Позивач не навела поважних причин пропуску визначеного законом строку, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж перешкод не було, а право не реалізоване, то відсутні підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Зазначено, що позивачем не надано доказів, які підтверджують існування непереборних труднощів для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки відсутність свідоцтва про смерть спадкодавця та не освіченість щодо заповіту, такими не являються.

За викладених обставин, відмовлено в задоволення позову.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.12.2018, як необґрунтоване та винесене з порушенням діючого законодавства, та прийняти рішення про задоволення позову.

Зазначає, що нею були достатньо обґрунтовані причини пропуску строку на прийняття спадщини, а саме: відсутність інформації про наявність заповіту ОСОБА_3 Необізнаність спадкоємця про існування заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач стверджує, що аналогічні правові висновки викладені у постанові ВСУ від 23.08.2017 у справі № 6-1320цс17 та у постанові ВССУ від 01.02.2017 у справі № 306/27/15-ц.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28.01.2019 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.12.2018; встановлено строк для подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу - до 09.02.2019.

Бандурівська сільська рада Гайворонського району Кіровоградської області у поданому відзиві просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. При цьому, відповідач стверджує, що сама лише необізнаність спадкоємця про наявність заповіту не може розцінюватись судом як поважна причина пропуску строку на прийняття спадщини. До того ж, на думку відповідача, причини пропуску строку на прийняття спадщини не пов'язані з об'єктивними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій, спрямованих на прийняття спадщини. Позивач не довела, що вона є родичем спадкодавця.

Представник Бандурівської сільської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений (а.с. 77).

Частиною 2 ст. 372 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступного.

Судом встановлено такі обставини:

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нальчик Кабардино-Балкарської Республіки Російської Федерації помер громадянин Росії ОСОБА_3 (а.с. 7), який за доводами позивача, був її дядьком.

Відкрилася спадщина, яка складається з двох земельних ділянок, які знаходяться на території Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області (а.с. 9-10, 12).

Спадкоємцем за заповітом ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1 (а.с. 8), яка пропустила визначений чинним законодавством строк для прийняття спадщини.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно зі ст. 71 Закону України "Про міжнародне приватне право", спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні - правом України.

Спадкодавець ОСОБА_5, будучі громадянином Російської федерації, як виходить з копії тексту заповіту, мав у власності нерухоме майно (земельні ділянки), розташовані на території України.

Як вказує в позові сторона, вона є племінницею спадкодавця, бажає прийняти спадщину, але за відсутності свідоцтва про смерть це право не змогла своєчасно реалізувати. В суді першої інстанції нею також додатково вказувалось про неосвіченість існування заповіту на її користь.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу чи іншій особі, уповноваженій на вчинення нотаріальних дій, заяву про прийняття спадщини.

Частиною 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї норми, поважними причинами пропуску такого строку є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку відсутні.

Відповідно до п. 24 постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач у позові зазначає, що причинами, які не дали можливості подати заяву про прийняття спадщини у передбачений законом строк, є те, що спадкодавець помер в іншій країні, для отримання свідоцтва про смерть витрачено багато часу, а без наявності свідоцтва про смерть не можливо було вчасно звернутись до нотаріуса. В подальшому наводила і про необізнаність про заповіт.

Разом з тим, в розумінні ст. 1272 Цивільного кодексу України, наведені причини не можуть бути визнані судом такими, що створювали протягом основного строку для прийняття спадщини істотні, непереборні труднощі для вчасного подання заяви, тому не можуть бути визнані поважними причинами.

Більш того, колегія суддів зауважує, що чинне законодавство не пов'язує подання заяви про прийняття спадщини з необхідністю попереднього отримання свідоцтва про смерть спадкодавця. Отож, слід дійти висновку, що ОСОБА_1 не була позбавлена можливості звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини до уповноваженої особи.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне вказати на обставини, встановлені в ході апеляційного перегляду, наявність яких також виключає можливість задоволення позову.

Так, за доводами, викладеними в позові, ОСОБА_3 спадкоємців за законом не має. Водночас, згідно з поясненнями позивача в засіданні суду апеляційної інстанції, остання повідомила, що її дядько - спадкодавець за заповітом, мав дружину і сина, з якими в останні роки життя не спілкувався. І їй невідомо чи заявили вони про свої спадкові права, чи заведена спадкова справа. Ця обставина стороною при зверненні до суду проігнорована, а відтак не надано доказів про відсутність інших спадкоємців. Тобто, не дотримано визначеної чинним законодавством процедури, необхідної для прийняття спадщини, а відтак немає гарантії не порушення прав та інтересів інших осіб.

Водночас, обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, позивач пояснює причини пропуску строку на прийняття спадщини інші, ніж заявлені в позові, а саме, відсутністю інформації про наявність заповіту, посвідченого спадкодавцем на її користь. При цьому не надаються документи, які підтверджують родинність зв'язків зі спадкодавцем. На це акцентувала увагу сторона відповідача в своїх запереченнях і у відзиві, вказуючи на недоведеність належності заповіту саме позивачу, відсутні достатні дані для ідентифікації особи та дійсності заповіту. ОСОБА_1 надала лише копію повторного свідоцтва про смерть, виданого 17 квітня 2018 року (а.с.7) та копію заповіту. Докази у справі мають бути належними, допустимими, достатніми та достовірними, за ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.

Судове рішення має відповідати положенням ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, які передбачають, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовано всі обставини справи, надано правильну оцінку поданим доказам та зроблено правильний висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

На підставі ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 15 березня 2019 року

Головуючий суддя :

Судді :