РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі

головуючого судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Рєпи А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів мотивуючи, тим що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 від якого у них народилися діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У звязку з чим просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, починаючи стягувати з дати подачі позиву і до досягнення дітей повноліття

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.10.2018 року відкрито провадження по справі та розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про спрощене провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

На адресу суду відповідачем було направлено відзив, відповідно якого просив задовольнити позовні вимоги частково, а саме стягнути з нього 1/3 частину з усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно діючого законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.02.2004 року, який відповідно до рішення Херсонського міського суду від 22.11.2016 року було розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КГ №127070 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції м. Херсона, 26.08.2004 року ОСОБА_3 народився, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що зроблено актовий запис №521.

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КГ №120634 виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 29.06.2011 року ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що зроблений актовий запис №514.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України, встановлено порядок визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 1 ст.183 СК України, визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи вищевказане, проаналізувавши зібрані докази по справі, та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 являючись батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобов'язаний утримувати їх, надавати їм необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів, однак ухиляється від виконання своїх обов'язків, а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню, однак частково, а саме у розмірі 1/3 частини, оскільки законодавством передбачено визначення єдиної частки, якщо аліменти стягуються на двох і більше дітей, а щодо розміру частки, то суд вважає, що враховуючи обставини згідно ст.182 СК України, розмір аліментів в 1/3 частині заробітку, а не в 1/4 частині, як просить позивач, необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дітей.

Керуючись ст.ст.6-13, 81, 133, 141,247, 258, 259, 263, 264, 265, 279, 354 ЦПК України,, ст.ст.180-185, 191 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 24.07.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська