Справа № 201/6202/18
Провадження № 2/202/336/2019
18 січня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Кухтін Г.О.,
за участю секретаря - Кишковар Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У червні 2018 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у розмірі 48 450 грн. 79 коп. за кредитним договором №945655482 від 19.12.2014 року.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2018 року справу передано на розгляд Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у зв'язку з непідсудністю цієї справи Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 19.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 945655482.
ТОВ «ФК «ЦФС» свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.
14.07.2017 року між ТОВ «ФК «ЦФС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20170714, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФС» відступило, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором №945655482 від 19.12.2014 року.
Відповідач ухиляється від виконання зобовязання, заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», тому виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів.
Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у звязку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 945655482, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 29 900 грн. 00 коп.
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» складає між нею та ТОВ «ФК «ЦФР» Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.
Судом встановлено, що 14.07.2017 року між ТОВ «ФК «ЦФС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20170714, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФС» відступило, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором №945655482 від 19.12.2014 року.
Відповідно до п. 5 Договору позичальник зобовязаний вносити плату за кредитом шляхом перерахування її на рахунок кредитодавця.
Згідно з п. 6 Договору до складу плати за кредитом входять плата за річною відсотковою ставкою, разова плата за кредитом та щомісячна плата за кредитом.
Як зазначає у своїй позовній заяві позивач, у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № 945655482 від 19.12.2014 року заборгованість за ним склала 48 450,79 грн., яка складається з наступного: 19 749,50 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу; 2,21 грн. суми заборгованості за відсотками; 14 979,63 грн. суми заборгованості за платою за управління кредитом; 13 719,45 грн. суми заборгованості за пенею.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконала умови договору, чим порушила право позивача на кошти за кредитним договором та суд вважає, що виниклі спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За таких обставин суд вважає встановленим, що позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобовязання, у звязку з чим приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №945655482 від 19.12.2014 року у розмірі 48 450,79 грн., яка складається з наступного: 19 749,50 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу; 2,21 грн. суми заборгованості за відсотками; 14 979,63 грн. суми заборгованості за платою за управління кредитом; 13 719,45 грн. суми заборгованості за пенею.
Підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати зазначеної суми або зменшення її розміру судом не встановлено.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 512, 514, 516, 517, 526, 625, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 19, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення ( виклику ) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Г.О. Кухтін