ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 листопада 2019 року

м. Харків

справа № 635/4016/17

провадження № 22-ц/818/4874/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Пісочинська селищна рада Харківського району Харківської області,

треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 15 липня 2019 року, постановлене під головуванням судді Пілюгіної О.М., в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області (повний текст судового рішення складено 24 липня 2019 року), -

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказує, що вона на підставі заповіту, складеного ОСОБА_6 , є її спадкоємицею. ОСОБА_6 у 1980 році успадкувала Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 , після смерті свого батька - ОСОБА_7 , оскільки фактично прийняла спадщину. Проте право на спадщину у вигляді частини будинку не зареєструвала. Спірне домоволодіння за вищевказаною адресою збудував ОСОБА_7 у 1965 році, однак не зареєстрував своє право власності. Позивачка зазначає, що не може реалізувати право спадкування у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Вважає, що відсутність свідоцтва про право на спадщину чи державної реєстрації права власності не може бути підставою позбавлення власності особи, яка прийняла спадщину, оскільки незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідач - Пісочинська селищна рада Харківського району Харківської області надала відзив на апеляційну скаргу. Вважає рішення суду законним та обгрунтованим, просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 . Також просила розгляд справи здійснити без участі відповідача.

Треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також надали відзиви на апеляційну скаргу, просили залишити без змін рішення Харківського районного суду Харківської області від 15 липня 2019 року, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності до ст. 4 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження, що спадкодавець ОСОБА_6 була власником частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , і розмір спадкової маси після її смерті у спірному будинку складає Ѕ частину.

Проте колегія суддів не може погодитись з мотивами відмови у задоволенні позову, на які посилався суд першої інстанції.

Судом встановлено, що предметом спірних правовідносин є житловий будинок АДРЕСА_2 .

Рішенням виконавчого комітету Пісочинської селищної ради депутатів трудящих Харківського району № 16 від 13 серпня 1954 року за ОСОБА_7 визнано право власності на домоволодіння АДРЕСА_3 , у зв`язку з відсутністю документів, що стверджують право власності (а.с.6 т.1).

14 серпня 1954 року на підставі рішення виконавчого комітету Пісочинської селищної ради депутатів трудящих Харківського району Харківської області № 16 від 13 серпня 1954 року ОСОБА_7 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 , запис в реєстрову (кадастрову) книгу № 11 частина 902 (а.с.7 т.1).

З архівних матеріалів інвентаризаційно-реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна, що є предметом спору, убачається, що первинну реєстрацію прав власності на житловий будинок АДРЕСА_3 , проведено 04 вересня 1954 року вцілому за ОСОБА_7 . Зареєстрований об`єкт складався з дерев`яного житлового будинку, за будинком була закріплена земельна ділянка площею 1200 кв.м. відповідно до поквартального плану. При проведенні поточної інвентаризації 14 грудня 1965 року було встановлено, що власником здійснено перебудову будинку (дозвільні документи в матеріалах справи відсутні). На місці зареєстрованого будинку зведено новий житловий будинок літ. «А-1» (цегляний, 1965 року побудови). При поточній інвентаризації проведеній 04 жовтня 1988 року встановлено, що до житлового будинку літ. «А-1» прибудовано прибудову літ. «А1-1» (1988 рік побудови). Рішенням виконкому Харківської районної ради народних депутатів Харківської області № 238 від 21 березня 1989 року надано дозвіл на оформлення та прийняття до експлуатації самочинно збудованого житлового будинку в АДРЕСА_1 . Відповідно до цього рішення право власності на будинок має бути оформлено на ім`я ОСОБА_7 . Актом державної приймальної комісії затвердженим рішенням виконкому Пісочинської селищної ради № 3 від 22 березня 1989 року житловий будинок літ. «А-1» прийнято до експлуатації, також актом державної приймальної комісії затвердженим рішенням виконкому Пісочинської селищної ради № 9 від 28 вересня 1995 року прийнято до експлуатації прибудову літ. «А1-1».

На підставі вищезазначених документів було оформлено право власності на спірний будинок вцілому на ім`я ОСОБА_7 з видачою свідоцтва про право власності від 04 листопада 1995 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_7 залишилися його дружина - ОСОБА_8 та діти - ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 .

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При цьому за життя ОСОБА_6 залишила заповіт, посвідчений 22 квітня 2008 року державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори, відповідно до якого заповіла належну їй на праві особистої власності частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.9,12 т.1).

Постановою державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 24 листопада 2018 року ОСОБА_12 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_1 не надано документів, що підтверджують факт належності майна спадкодавиці.

Як на підставу позовних вимог до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є власником Ѕ частини домоволодіння АДРЕСА_3 на підставі заповіту після смерті ОСОБА_6 . Проте не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів. При цьому ОСОБА_6 єдина з усіх спадкоємців прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_7 , шляхом фактичного вступу у володіння спірним будинком, а інші спадкоємці після смерті власника домоволодіння (інші його діти та онуки) не зареєстрували право власності на спадкове майно, фактично в управління/володіння спадщиною не вступали, заяву про прийняття спадщини не подавали. У зв`язку з цим позивачка просила суд визнати за нею право власності на Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За містом положень ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_7 , який був власником спірного житлового будинку, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 . Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_7 були його дружина - ОСОБА_8 та діти - ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на час смерті ОСОБА_7 ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

На час смерті ОСОБА_7 у спірному будинку разом з ним були зареєстровані його дружина ОСОБА_8 , донька ОСОБА_6 та син ОСОБА_9 .

Тому зазначені особи є такими, що фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7 , оскільки постійно проживали та були зареєстровані разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку на прийняття спадщини.

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Записи в будинковій книзі домоволодіння АДРЕСА_1 , свідчать про те, що на момент смерті ОСОБА_9 проживав у спірному будинку разом із дружиною - ОСОБА_3 та синами: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 236-243 т.1). З копії паспорту ОСОБА_4 убачається, що він був зареєстрований за адресою спірного будинку з 1986 року (а.с.84 т.1).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_9 , та у відповідності до вимог закону вони є такими, що прийняли спадщину.

Разом з тим, розглядаючи позов по суті заявлених вимог, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, не врахував наявності інших спадкоємців, які мають право на спадщину у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем та відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

За змістом ст. 189 , п. 2 ч. 4 ст. 197 ЦПК України у підготовчому провадженні суд, зокрема визначає склад учасників судового процесу, вирішує питання про заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача.

Згідно з ч. 1,2 ст. 51 ЦПК України суд має право за клопотанням позивача до закінчення провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Суд роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України).

Вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадщину порушують права інших спадкоємців, які вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_9 .

Проте зазначені особи до участі у справі у якості відповідачів позивачкою не залучені. А звернення до суду з позовом до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області без залучення до участі у справі в якості відповідачів інших спадкоємців, - порушує права вищезазначених осіб.

Розглянувши справу за вищевказаним позовом, суд першої інстанції неправильно визначився із суб`єктним складом спірних правовідносин.

Розгляд справи за таких обставин позбавляє суд апеляційної інстанції можливості зробити висновок щодо обґрунтованості чи необґрунтованості позовних вимог по суті.

На стадії апеляційного провадження Цивільним процесуальним кодексом не передбачено залучення до участі в справі відповідачів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із суті заявлених позовних вимог.

Разом з тим колегія суддів не може погодитись з мотивами відмови у задоволенні позову, на які посилався суд першої інстанції.

У задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити з підстав незалучення до участі у справі у якості відповідачів усіх спадкоємців.

За таких обставин, рішення суду підлягає зміні в частині мотивів відмови у позові.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 15 липня 2019 року - змінити в частині мотивів відмови у позові.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 25.11.2019 року.