Справа № 331/1101/19
Провадження № 2 /331/856/2019
УХВАЛА

18 березня 2019 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукова О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Держпавної прикордонної служби України, Слов»янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування заборони виїзду закордон

ВСТАНОВИВ:

Позивач 14.03.2019 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_2.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно п. 4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Так, у позовній заяві про скасування заходів щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України позивач послався на Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року, який регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України передбачено ст.377-1ЦПК України(в редакції, що діяла на час постановлення ухвали суду), у відповідності з якою питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 13.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженоїнаказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5(зі змінами), тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про:

-повернення виконавчого документа до суду, який його видав, на підставі частини першої статті 38 Закону;

-закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3,5-7,9-12,14,15 частини першої статті 39 Закону;

-скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі належного виконання особою зобовязань щодо сплати періодичних платежів.

Таким чином, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а скасування обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

Норми ЦПК України не регулюють порядок розгляду судом питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Так само не передбачено вирішення такого питання судом і Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України».

Особа, яка вважає, що її права порушені в зв'язку з тимчасовим обмеженням у праві виїзду за межі України, має право оскаржити в апеляційному порядку лише ухвалу суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

На це звертали увагу Верховний Суду України, узагальнюючи судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (узагальнення від 01.02.2013), та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах від 01.07.2015), зазначивши, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у звязку з виконанням обовязку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця. У разі врегулювання боргових зобовязань державний виконавець виносить відповідну постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, у якій вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України.

Тобто, звертаючись до суду з вказаним позовом позивач не зазначив зміст позовних вимог до кожного з відповідачів Державної прикордонної служби України, Слов»янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області , не визначив спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону.

Крім того, частиною 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В порушення вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не надано доказів сплати позивачем судового збору , який повинен складати за вимогу немайнового характеру 768,40 гривень та повинен бути сплачений за наступними реквізитами :

Отримувач коштівУК в Олександрівському районі м.Запоріжжя
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)38025440
Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувача8003
Код класифікації доходів бюджету22030101

Оскільки встановлено, що позовна заява подана до суду з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України, вважаю, що її слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175,177,185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України, Слов»янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування заборони виїзду закордон залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз'яснити , що у разі невиконання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Є. Жукова

18.03.2019