Проваження № 22-ц/824/3508/2019 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 березня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Таскомбанк» на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 12 грудня 2018 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» про видачу дубліката виконавчого листа, боржник ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 12 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Таскомбанк» про видачу дубліката виконавчого листа № 2-4510, виданого Дніпровським районним судом м.Києва 17 червня 2011 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт», правонаступником якого є ПАТ «Таскомбанк», боргу за кредитним договором у розмірі 79829,47 грн.

Не погоджуючись з ухвалою, стягувач АТ «Таскомбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задоволити заяву про видачу дубліката виконавчого листа, посилаючись на неповне та неправильне з'ясування судом обставин справи і порушення судом норм процесуального права. Скарга мотивована хибністю висновків суду про пропуск банком строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки документ у встановлений законом строк пред'явлений до виконання і стягувачу не повертався. Окрім того, банк надав переконливі докази втрати виконавчого листа, що судом не враховано.

Боржник ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, де вказав, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення і правомірно відмовив у видачі дубліката виконавчого листа, а доводи апеляційної скарги стягувача є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

В суді апеляційної інстанції представник стягувача АТ «Таскомбанк» адвокат Пономарь С.Г. подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив задоволити та скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва як незаконну.

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат ПаламарчукМ.А. в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на

- 2 -

законність і обгрунтованість судової ухвали та відсутність підстав для її скасування.

Заінтересована особа Дніпровський РВ ДВС м.Київ ГТУЮ м.Києва належним чином повідомлений про час розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, до суду не з'явився, причин неявки не повідомив, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 14 грудня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 27 квітня 2011 року, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» борг за кредитним договором у розмірі 78920,27 грн., судовий збір 789,20 грн. та витрати на ІТЗ 120 грн., а всього стягнуто 79829,47 грн.

На підставі вказаного рішення Дніпровським районним судом м.Києва 17 червня 2011 року видано виконавчий лист № 2-4510.

Вказаний виконавчий лист із 08 лютого 2013 року перебував на виконанні у відділі державної виконавчої служби Ленінського РУЮ АР Крим.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 21 листопада 2013 року задоволено подання державного виконавця Ленінського відділу ДВС і замінено стягувача на ПАТ «Таскомбанк».

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відмовляючи у видачі дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки відсутністю правових підстав для задоволення заяви стягувача.

При цьому суд виходив з того що стягувач звернувся із заявою про видачу дубліката після закінчення строку, встановленого законом для пред'явлення виконавчого документа до виконання, а також не надав доказів про втрату виконавчого листа.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, поскільки вони не відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Прийшовши до висновку про пропуск стягувачем строку, встановленого законом для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд не звернув уваги, що виконавчий лист № 2-4510, виданий Дніпровським районним судом м.Києва 17 червня 2011 року, у встановлений законом строк був пред'явлений стягувачем до виконання.

Зокрема, із 02 листопада 2011 року даний виконавчий лист перебував на виконані у Дніпровському районному відділі ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві, що стверджується витягом із реєстру виконавчих проваджень (а.с.181-183), а із 08 лютого 2013 року виконавчий лист

- 3 -

перебував на виконані у відділі державної виконавчої служби Ленінського РУЮ АР Крим, що стверджується постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с.160).

29 жовтня 2013 року головний державний виконавець ВДВС Ленінського РУЮ АР Крим направив до Дніпровського районного суду м.Києва подання про заміну стягувача (а.с.158-159).

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 21 листопада 2013 року подання головного державного виконавця Ленінського ВДВС про заміну стягувача задоволено, замінено стягувача ПАТ «АБ «Бізнес Стандарт» на ПАТ «Таскомбанк» (а.с.176-177).

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості і такі боржником як заінтересованою особою не надані, що виконавчий лист повертався державним виконавцем відділу ДВС Ленінського РУЮ АР Крим стягувачу.

Отже висновки суду про те, що строк пропущено є хибними та не відповідають матеріалам справи.

Окрім того, колегія суддів не може погодитися із висновками суду щодо відсутності доказів про втрату виконавчого листа.

Загальновідомими обставинами є той факт, що із кінця лютого 2014 року АР Крим є окупованою територією, парвовий зв'язок із якою відсутній, що у свою чергу дає переконливі докази втрати даного документа, який знаходився на виконанні у відділі державної виконавчої служби Ленінського РУЮ АР Крим і за подання якого у листопададі 2013 року, тобто за три місяці до окупації, було замінено боржника у виконавчогму провадженні.

Суд наведеного не врахував, що потягло невірне вирішення справи.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування.

Вирішуючи заяву ПАТ «Таскомбанк»про видачу дубліката виконавчого листа, апеляційний суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.17.4 розділу ХІІІ ЦПК України «Прикінцеві положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

З огляду на те, що судом встанволено факт втрати виконавчого листа у зв'язку із окупацією АР Крим і відсутністю зносин, а також відсутністю доказів, що російська влада повернула виконавчий лист стягувачу чи що він у встановленому порядку був йому повернутий, то апеляційний суд задовольняє заяву.

При цьому суд виходить з того, що строк не пропущено, бо докази про пропуск строку у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк» задоволити.

- 4 -

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 12 грудня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким заяву Аціонерного товариства «Таскомбанк» задоволити.

Видати дублікат виконавчого листа № 2-4510, виданого Дніпровським районним судом м.Києва 17 червня 2011 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» боргу за кредитним договором у розмірі 78920,27 грн., судовий збір в сумі 789,20 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення 120 грн., а всього на суму 79829,47 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: