Справа № 636 / 4018 / 18
№ 2 / 636 / 1918 / 2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Ковригіна О.С.

при секретарі Бруславської В.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить суд визнати за ним право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку, площею 3,17 га, кадастровий № :03:002:0068, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , після смерті якої залишилася спадщина, до складу якої входить вище вказане майно. Після смерті ОСОБА_3 позивач спадщину прийняв фактично, оскільки на момент її смерті фактично проживав разом із нею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити (а.с. 18).

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надійшла заява про слухання справи без участі відповідача, в якій він позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 19).

Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим 29.12.2015 року Мартівською сільською радою Печенізького району Харківської області (а.с. 4).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_2 , що належала їй на підставі свідоцтва про право власності серія НОМЕР_2 від 18.12.2004 р. та земельна ділянка площею 3,17 га, що розташована на території Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :03:002:0068, що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р3 № 797565 виданого 30.12.2002 р. (а.с. 5, 6).

Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців є їхнє проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть бути також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов`язані спорідненням зі спадкодавцем.

Згідно Акту засвідченого секретарем виконкому Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області від 12.08.2019 року та довідкою виданою виконкомом Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області - ОСОБА_3 з жовтня 2000 року та до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживала разом зі своїм племінником ОСОБА_1 та його сім`єю (а.с. 7, 8).

Іншим спадкоємцем є відповідач по справі, але він спадщину не прийняв, на неї не претендує.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємців за законом 1-3 черг, які прийняли спадщину немає.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пункт 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ № 7 від 16.04.2004 року та статті 1225 ЦК України і 131 ЗК України вказують, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Перевіривши представлені суду докази, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,17 га, кадастровий номер № :03:002:0068, розташовану на території Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

В іншій частині позову вимоги не були належним чином обґрунтовані, тому суд відмовляє у їх задоволенні.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 200, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку площею 3,17 га, кадастровий № :03:002:0068, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя