Справа № 182/5331/19
Провадження № 2/0182/2735/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.11.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багрової А.Г.

розглянув у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Червоногригорівської об`єднаної територіальної громади, Нікопольської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельний пай.

Представник Нікопольської районної державної адміністрації Панчук Олександр Іванович на підставі довіреності від 09.09.2019 року (а.с.36).

Заяви по суті справи:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності, який уточнювала (а.с.1-2,22-23).

Свої вимоги мотивує тим, що з 15.04.1982 року по 13.02.2000 року працювала в колгоспі імені Крейсера «Аврора», який 03.02.1995 року перейменовано в колективне сільськогосподарське підприємство імені Крейсера «Аврора», та має право на земельний пай, оскільки її, як члена КСП, було включено у список, доданий до державного акту на право колективної власності на землю.

Нікопольська районна державна адміністрація (далі - НРДА) відмовляє їй у видачі сертифікату на землю, оскільки її було виключено зі списків колгоспу 10.06.1995 року, тобто до отримання КСП імені Крейсера «Аврора» державного акту про право колективної власності на землю.

Для захисту своїх прав та інтересів позивач вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Крейсера «Аврора», площею 3,89 умовних кадастрових гектар, зобов`язати Нікопольську районну державну адміністрацію видати їй сертифікат на даний пай та зобов`язати Червоногригорівську об`єднану територіальну громаду виділити із земель комунальної власності у натурі (на місцевості) земельний пай площею 3,89 умовних кадастрових гектар.

Не погодившись із позовними вимогами, представник Нікопольської райдержадміністрації подав відзив на позов, у якому зазначив про те, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до суду з аналогічними позовами, у яких їй було відмолено. Право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акту на право колективної власності на землю, а з моменту передачі державного акта конкретному КСП, членом якого він є. Державний акт на право колективної власності, виданий КСП ім. крейсера «Аврора» 13.10.1995 року та на момент його одержання ОСОБА_1 не працювала в КСП, оскільки 10.06.1995 року її було звільнено та виключено зі списків його членів. Крім того, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання НРДА видати сертифікат на земельний пай, оскільки наявність рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання права власності на землю саме по собі є підтвердженням цього права без видачі сертифікату та підставою для прийняття уповноваженим органом рішення про виділення земельної частки.

Представник відповідача також подав заяву про застосування строків позовної давності, у якій зазначає, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду № 2-1061/10 від 09.06.2010 року, яке набрало законної сили 20.06.2010 року, ОСОБА_1 відмовлено у її позові до ТОВ «Аврора», третя особа: НРДА про визнання права власності на земельний пай, та встановлено, що позивач пропустила строк звернення до суду з позовом (а.с.38-40).

Червоногригорівська об`єднана територіальна громада своїм правом на подання відзиву не скористалася.

Інших заяв учасниками справи не подавалось.

Процесуальні дії у справі:

16.08.2019 року позовну заяву залишено без руху (а.с.20).

Провадження по справі відкрито 12.09.2019 року та постановлено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.25).

Судом встановлено:

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , заповненої 12.03.1983 року, 15.04.1982 року її було прийнято в члени колгоспу «Аврора» Нікопольського району (а.с.4-6).

Згідно з п. 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського

кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в

тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються

членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства,

відповідно до списку, що додається до державного акта на право

колективної власності на землю.

13.10.1995 року колективному сільськогосподарському підприємству ім. крейсера «Аврора» видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ДПНК № 000087 (а.с.10), до якого додано список, у який включено прізвище позивача (а.с.11 на зв.).

Представник НРДА право ОСОБА_2 Н ОСОБА_3 на земельну частку (пай) не визнає та, крім того, вважає, що нею пропущені строки позовної давності.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає у рішенні про відмову у позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з підстав їх недоведеності.

Відповідно до Практики розгляду судами земельних спорів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 01.09.2002 року, право на земельну частку (пай) згідно з п.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель..." № 720/95 мають члени КСП, кооперативу, АТ, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Вирішуючи питання про право певної особи на земельну частку (пай), суд повинен з`ясувати, чи була ця особа членом КСП на час передання державного акта про право колективної власності на землю

та чи була вона внесена до списку осіб, що додається до цього державного акта.

Отже, підставою для отримання права на земельну частку (пай) є додержання двох умов: особа повинна бути членом КСП на час передання державного акта про право колективної власності на землю

та її має бути внесеною до списку осіб, що додається до цього державного акта.

У той же час, як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.4-6), довідки ТОВ «Аврора» (а.с.7), вона працювала у колгоспі з 15.04.1982 року по 10.06.1995 року та з вересня 1996 року по 13.02.2000 року.

Відповідно до запису № 3 в трудовій книжці, 10.06.1995 року позивач звільнена за власним бажанням та виключена зі списків колгоспу (а.с.5).

Таким чином, на дату отримання Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Крейсера «Аврора» ОСОБА_1 було виключено зі списків членів КСП (а.с.5).

Зазначені обставини також встановлені рішеннями суду № 2-8218/05 від 09.06.2005 року, яке набуло чинності 06.06.2011 року та № 2-1061/10 від 09.06.2010 року, яке набуло чинності 20.06.2010 року (а.с.41,42-43).

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 хоч і була включена до списків, доданих до Державного акту на право власності на землю КСП «Аврора», однак на час отримання Акту, тобто 13.10.1995 року, не працювала в КСП та не була його членом, суд не вбачає підстав для визнання права власності на землю.

Вимоги щодо зобов`язання відповідачів виділити в натурі земельний пай площею 3,89 умовних кадастрових гектар та видати сертифікат на землю не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимог позивача про визнання за нею права власності на землю.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За змістом ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Отже, суд приходить до висновку про те, що сторони за час розгляду справи в суді розпорядилися своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не надала, а матеріали справи не містять доказів, із яких можна було б встановити наявність у неї прав на землю КСП ім. Крейсера «Аврора», суд дійшов висновку про відмову у позові в повному обсязі.

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 , як інвалід ІІ групи (посвідчення Серії НОМЕР_2 ), користувалася пільгою щодо сплати судового збору, передбаченою п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Оскільки суд відмовляє у позові, судовий збір по справі підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України,відповідно до ч. 6 статті 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись Практикою розгляду судами земельних спорів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 01.09.2002 року, ст.ст. 10,11,12,13,18,62,64,76,81,82,89,110,115,133,141,263-265,268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Червоногригорівської об`єднаної територіальної громади, Нікопольської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельний пай відмовити у повному обсязі.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його повного складення.

Повний текст рішення складено 22.11.2019 року.

Дані про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач Червоногригорівська об`єднана територіальна громада, , адреса: 53283, Дніпропетровська область, Нікопольський район, смт Червоногригорівка, вул. Ярмарочна, 33;

відповідач Нікопольська районна державна адміністрація, , адреса: 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Шевченка, 130.

Суддя: А. Г. Багрова