ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року

м. Харків

справа № 642/9603/15-ц

провадження № 22-ц/818/1243/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Котелевець А.В.,

учасники справи:

позивач: Фізична особа-підприємця ОСОБА_1,

відповідач: ОСОБА_2,

відповідач: ОСОБА_3,

розглянув в порядку спрощеного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 в особі їх представника ОСОБА_4 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 травня 2018 року (в складі судді Довготько Т.М.),

встановив:

У листопаді 2015 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 не сплачені відповідно до договору на інформаційно-довідкове обслуговування № 20057/15 від 20.04.2015 року кошти у розмірі еквівалентному 3000 доларів США, штрафні санкції у розмірі еквівалентному 3000 доларів США та судові витрати.

Позов мотивований тим, що 20.04.2015 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір на інформаційно-довідкове обслуговування № 20057/15. Згідно умов договору нею на замовлення відповідача ОСОБА_2 було вивчено ринок нерухомості, надано інформацію щодо об'єктів нерухомості, які мав намір придбати у власність відповідач або члени його сім'ї. Відповідач ОСОБА_2 згідно договору зобов'язався оплатити послуги позивача у разі придбання об'єкта нерухомості у свою власність, у власність членів його родини, родичів чи інших осіб, в інтересах яких діяв відповідач. Згідно пунктів 3.1, 5.4 договору вартість послуг була встановлена за домовленістю сторін та складала еквівалент 1500 доларів США за кожний об'єкт нерухомості, який було придбано ОСОБА_2 на його ім'я, чи на ім'я члена його родини, чи іншої особи, в інтересах якої діяв відповідач. Позивачем було відібрано 4 об'єкта нерухомості, організовано їх перегляд, що зафіксовано в акті прийому-передачі виконаних інформаційних послуг. В подальшому відповідачем ОСОБА_2 було придбано квартиру АДРЕСА_1, а його дружиною ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2. Відповідач ОСОБА_2 вартості послуг, встановлених договором не сплатив, а також не поінформував позивача про придбання ним об'єктів нерухомості з числа тих, інформація про які була надана в рамках виконання договору.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні 05.10.2017 року позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з підстав викладених вище.

Представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судових засіданнях 05.10.2017 року та 06.10.2017 року проти позову заперечував, зазначаючи, що інформація про придбані ОСОБА_2 та його дружиною ОСОБА_3 об'єкти нерухомого майна була отримана ними з інших джерел. Крім того, зазначав, що підпис в пункті 5.4 договору, укладеного з позивачем, вчинений не ОСОБА_2.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 травня 2018 року позов ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення коштів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованість за Договором на інформаційно-довідкове обслуговування № 20057/15 від 20.04.2015 року у сумі - 1500 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 25.05.2018року складає 39161 грн. 27 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 штраф за порушення умов Договору на інформаційно-довідкове обслуговування № 20057/15 від 20.04.2015 року у сумі - 1500 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 25.05.2018 року складає 39161 грн. 27 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір у сумі - 784 грн. 45коп.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рукописний припис у пункті 5.4 був виконаний невідомою особою вже після укладання договору, а підпис від його імені є підробним. Вказує, що в дійсності при підписанні договору, вартість послуг експерта не обговорювалась.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 січня 2019 року розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що між позивачем ФО-П ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір на інформаційно-довідкове обслуговування № 20057/15 від 20.04.2015 року. Згідно умов договору позивачем на замовлення відповідача ОСОБА_2 було вивчено ринок нерухомості та надано інформацію щодо об'єктів нерухомості, які бажав придбати у власність відповідач або члени його сім'ї, родичі, особи, проживаючі з ним чи треті особи, в інтересах яких діяв замовник ОСОБА_2 Замовник згідно договору зобов'язався оплатити послуги Експерта у разі придбання об'єкта нерухомості у свою власність, у власність членів його сім'ї, родичів чи інших осіб, в інтересах яких діяв замовник (а.с.6).

З тексту договору вбачається, що позивачем було відібрано 4 об'єкта нерухомості, організовано їх перегляд відповідачем, що зафіксовано в акті прийому-передачі виконаних інформаційних послуг, що підтверджується підписом відповідача ОСОБА_2

У відповідності до пункту 3.1 договору, встановлена вартість послуг, яка складає 5 відсотків від вартості обраного об'єкту нерухомості, однак сторони в договорі змінили цю умову шляхом зазначення в пункті 5.4 розділу 5 "Особливі умови" вартості послуг в розмірі еквіваленту 1500 доларів США.

У відповідності до пункту 3.2 договору послуги експерта вважаються наданими з моменту, коли замовник ставить свій підпис про отримання інформаційного продукту у вигляді адреси в таблиці додатку № 1.

В Додатку № 1 зазначено чотири адреси квартир, інформація про які була надана відповідачу ОСОБА_2, про що ним зроблено підпис про отримання відповідних послуг. Серед адрес, зазначених в Додатку № 1 договору, зазначені також адреси квартири АДРЕСА_1, та квартири АДРЕСА_2.

В подальшому ОСОБА_2 придбав квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 08 червня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовніром В.М. за реєстровим номером 2348 (а.с. 75). В пункті 7 договору купівлі продажу вказано про згоду дружини ОСОБА_2 на купівлю нерухомості.

ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_2 08 червня 2015 року, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мороз Г.І. за реєстровим номером 1962 (а.с. 42). При цьому в пункті 11 договору купівлі-продажу зазначено, що чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_2 подав заяву про згоду на купівлю дружиною вказаної квартири.

Пунктом 2.2.5 договору на інформаційно-довідкове обслуговування № 20057/15 від 20.04.2015 року встановлено, що Замовник ОСОБА_2 зобов'язаний оплатити послуги експерта у випадку придбання об'єкта нерухомості у власність, зафіксованого в таблиці Додатку № 1, незалежно від того, на чиє ім'я було придбано об'єкт нерухомості (на родича, члена сім'ї, осіб, що були присутні на перегляді або третіх осіб, в інтересах яких інформація була отримана Замовником).

Свідок ОСОБА_8, допитана в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що договір на інформаційно-довідкове обслуговування № 20057/15 від 20.04.2015 року був підписаний відповідачем ОСОБА_2 в її присутності особисто, власноручно. Також, свідок пояснила, що при огляді обох квартир, які були в подальшому придбані відповідачем ОСОБА_2 та його дружиною ОСОБА_3 були присутні сам ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_3.

Відповідачами на підтвердження того, що інформацію про об'єкт нерухомості придбаного ОСОБА_3 було отримано від іншої агенції з нерухомості було надано до суду копію договору укладеного між ОСОБА_3 та ПП ОСОБА_9 від 02.04.2015 року на інформаційно-консультаційне обслуговування. У відповідності до зазначеного договору виконавець приймає на себе зобов'язання надавати замовнику інформацію протягом строку дії договору з метою забезпечити придбання об'єкту нерухомості у відповідності до листа огляду у власність замовника. В листі огляду до договору з ОСОБА_9 зазначено дві адреси квартир, одна з яких - квартира АДРЕСА_2 (а.с.19).

Судом першої інстанції в межах повноважень, визначених ЦПК України, було вжито необхідних заходів для забезпечення права відповідача ОСОБА_2 на подання доказів та доведення обставин на які посилається сторона, в тому числі доказів на підтвердження того, що підпис в пункті 5.4 договору на інформаційно-довідкове обслуговування від 20.04.2015 року виконаний не ним. Однак, відповідач ОСОБА_2 своїм правом не скористався. Будь-яких клопотань не заявляв.

Відповідно до вимог ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Часиною 2ст. 631 ЦК України передбачено, що договір набирає чинності з моменту його укладення.

Відповідно до ч.1ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Крім того відповідно до ч.1ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що ОСОБА_2 придбав у власність квартиру АДРЕСА_1, доказів проведення оплати послуг позивача в строки та в порядку, встановлені пунктом 3.3 договору від 20.04.2015 року (в день укладення договорів купівлі-продажу квартир, які були укладені в один день - 08 червня 2015 року) відповідачем не надано. Пунктом 4.4 договору від 20.04.2015 року визначено, що у випадку відчуження об'єкта нерухомості, інформація про який була надана замовнику експертом, у власність замовника, його родичів чи третіх осіб в своїх інтересах при участі замовника, замовник зобов'язаний сплатити суму, зазначену в пункті 3.1 договору, а також у відповідності до ст. 549 ЦК України сплатити штраф за порушення умов договору розмірі 100% вартості послуг експерта.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач зобов'язаний був сплатити позивачу еквівалент 1500 доларів США за придбану у власність ним квартиру, інформація про яку надавалась йому позивачем, а також сплатити неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% вартості послуг позивача, що також складає еквівалент 1500 доларів США. Отже, загальна сума, що у відповідності до умов договору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить еквівалент 3000 доларів США., що відповідно до курсу НБУ станом на день ухвалення рішення становить 78322,54грн.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов'язків у сторін.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 в особі їх представника ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 березня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

А.В. Котелевець