Справа № 571/748/18
Провадження №2/571/53/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року. смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі: судді одноособово Комзюк А.Ф., при секретарі Колодич Ю.В., з участю представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом та стягнення судових витрат, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору №ROХRRХ20280005 від 23 березня 2007 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 9960,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

В порушення умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконав у зв'язку з чим станом на 27 квітня 2018 року має заборгованість у розмірі 127923,66 грн., яка складається з наступного: 9267,50 грн. - заборгованість за кредитом; 36952,68 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5258,88 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 76922,59 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 103978,47 грн., яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 02.06.2015 року, різниця становить 23945,19 гривень, а також штрафи - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1197,26 грн. - штраф (процентна складова). Заборгованість до стягнення становить 25642,45 гривень.

Просили стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25642,45 грн. та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не з'явився. Згідно клопотання представник позивача Савіхіна А.М. просить розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 20).

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явився. 06 вересня 2018 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив, в якому зазначено, що позовні вимоги не обгрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

До позовної заяви додано копію заяви позичальника від 23.03.2007 р., яку Позивач вважає кредитним договором. Однак, виходячи з доданої до позову заяви позичальника, кредитно-заставний договір складають: заява разом з «Умовами і правилами надання споживчою кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт)" та "Тарифами". З перелічених документів до позовної заяви додано тільки копію заяви. Додані "Умови і правила надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт)" я не підписував, оскільки з ними мене Позивач ні при написанні мною заяви, ні в подальшому не ознайомлював. "Тарифи" до позову взагалі не надані. За таких обставин вважає, що Позивачем до позову не доданий письмовий доказ - кредитно-застаний договір. Без вказаного договору (без умов, порядку нарахування та тарифів), нарахування Повивачем будь-якої заборгованості необгрунтованим.

В позовній заяві вказано, що загальна (поточна) заборгованість за договором становить 127923,66 грн. станом па 27.04.2018 р., яка складається з: 9267.50 грн. - заборгованість за кредитом; 36952.68 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5258,88 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 76922,59 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Сума позову згідно позовної заяви становить різницю між загальною (поточною) заборгованістю та заборгованістю, яка стягнута рішенням суду у справі №202/1316/14-ц від 02.06.2015 р., що збільшена на суму штрафів: 25642.45=127923.66- 103978.47+500.00+1197.26.

З доданого до позову рішення суду вбачається, що присуджена сума (103978.47 грн.) складається з: 9489.50 грн. - заборгованість за кредитом; 36952.68 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5258.88 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 46849,86 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4927.55 грн. - штраф (процентна складова). Тобто, сума позовних вимог (25642.45 грн.) складається з пені (23945.19 грн.) та штрафів (500,00 грн. та 1197.26 грн.). В суму позовних вимог не входять заборгованість за кредитом, заборгованість по відсоткам та заборгованість по комісії, оскільки вказані суми були повністю присуджені згідно наданого Позивачем рішення суду у справі №202/1316/14-ц від 02.06.2015 р.

Вказане підтверджується і розрахунком заборгованості, наданим Позивачем до позовної заяви. В розрахунку зазначено, що заборгованість за кредитом (9489.50 грн.). заборгованість по відсоткам (36952,68 грн.) та заборгованість по комісії (5258.88 грн.) з 27.10.2010 р. позивачем не нараховувалися. Таким чином, позовні вимоги складаються виключно з неустойки (пені та штрафів).

Посилаючись на норми статтей 256, 257,258, 261,267 ЦК України просить застосувати до позовних вимог позовну давність та відмовити в задоволенні цих вимог за спливом позовної давності.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав з підстав, зазначених у відзиві та доповнив, що позовні вимоги є безпідставними оскільки позивачем до позовної заяви не додано кредитного договору. Умови надання споживчого кредиту, які долучені до позову, не підписані відповідачем. Тарифів банку взагалі до позову не додано.

Якщо припускати, що до позовної заяви долучені саме ті Умови, з якими був ознайомлений відповідач, то п.5.4 цих Умов передбачає, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язання, передбаченої п.п.5,1, 5.2,5.3 цих Умов, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане позичальником. Відповідно до заяви позичальника від 23.03.2007 року, кредит надавався позичальнику у строк з 23.03.2007 по 23.03.2009 року включно. Тобто, з 23.03.2012 року банк не мав нараховувати пені.

За вказаних обстан просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю та у зв'язку з пропуском позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 02.06.2015 року з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №ROХRRХ20280005 від 23 березня 2007 року у розмірі 93978,47 гривень та стягнуто солідарно з ПАТ КБ «Акцент-Банк», ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму 10 000 гривень, а всього заборгованість в сумі 103978,47 гривень, в тому числі: 9489.50 грн. - заборгованість за кредитом; 36952.68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5258.88 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 46849,86 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4927.55 грн. - штраф (процентна складова). Рішення суду набрало законної сили 31.08.2015 р. ( а.с.4).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №ROХRRХ20280005 від 23 березня 2007 року, станом на 27.04.2018 року заборгованість ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 25642 гривень 45 копійок ( а.с. 5-6).

Аналізуючи розрахунок заборгованості, що наведений у позові та доданий до позовної заяви, приймаючи до уваги рішення суду, встановлено, що тіло кредиту - 9489,50 грн., відсотки за користуванням кредитом - 36952,68 грн., заборгованість по комісії - 5258,88 грн. та пеня - 46849,86 грн. стягнуті з відповідача згідно рішення суду від 02.06.2015 р., а відтак позовні вимоги складаються з нарахованої пені та штрафу (фіксованої та процентної складової).

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ст.258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно із ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, є підставою для відмови у позові.

Суд не приймає до уваги Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), згідно яких (п.5.5) термін позовної давності по вимогам за договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років, оскільки зазначені Умови не містять підпису відповідача, а у заяві №ROХRRХ20280005 від 23 березня 2007 року не зафіксована домовленість сторін про збільшення позовної давності. Відтак, сторони за взаємною згодою не збільшували позовну давність до п'яти років.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України щодо застосування статті 259 ЦК України, висловленою у справах N 6-16цс15 від 11 березня 2015 року та N 6-1926цс15 від 4 листопада 2015 року, Умови, пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в п'ять років, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо Умови не містять підпису позичальника. Крім того, відсутні належні та допустимі докази, які би підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву, а також те, що Умови містили збільшену позовну давність на момент підписання вказаної заяви, або що у подальшому Умови, зокрема щодо збільшення позовної давності, не змінювались. Крім того, у зазначеній заяві позичальника немає домовленості сторін щодо збільшення позовної давності.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку з тим, що на момент звернення позивача до суду позовна давність спливла (а.с.32-34).

Суд погоджується з вказаною обставиною та вважає, що до даних позовних вимог застосовується позовна давність у один рік, оскільки згідно розрахунку заборгованості прозивач просить стягнути 25642,45 гривень, яка складається з пені - 23945,19 грн., та штрафів : 500,00 грн. - фіксована частина, 1197,26 грн - процентна складова.

Згідно із ст.258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Кредит відповідачу надавався у строк до 23.03.2009 року включно. Рішенням суду від 02.06.2015 року стягнуто заборгованість по кредитному договору у розмірі 93978,47 грн., яка виникла на 18.11.2013 р.. Позовна заява надіслана до суду поштою 25 травня 2018 року та зареєстрована в канцелярії суду 31.05.2018 року (а.с.1,21).

Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.257, 258, 267 ЦК України, ст.ст.264,265, 279 ЦПК України,суд,

в и р і ш и в :

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ROХRRХ20280005 від 23 березня 2007 року в розмірі 25 642,45 (двадцять п'ять тисяч шістсот сорок дві гривні 45 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя (підпис) Згідно з оригіналом.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області А.Ф.Комзюк

Повне рішення суду виготовлено 18.03.2019 р.