Провадження № 2/761/553/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Коростишівського районного нотаріальної округу Житомирської області ОСОБА_11, про визнання заповіту нікчемним,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2, згідно з яким просить суд: визнати нікчемним заповіт від 29.10.2015 року, складений та посвідчений приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_11 (зареєстровано в реєстрі №2670).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після відкриття спадкової справи щодо майна померлого батька ОСОБА_4, позивачу стало відомо про наявність заповіту від 29.10.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_11 (зареєстровано в реєстрі за №2670), відповідно до якого ОСОБА_4 заповів ОСОБА_2 квартирі №21, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та гаражний бокс під номером АДРЕСА_1.

Разом з тим, позивач вказує, що під час посвідчення вказаного заповіту не було дотримано встановленого чинним законодавством порядку посвідчення заповітів, а саме: посвідчення нотаріусом заповіту здійснювалося у присутності свідка - спадкоємця за заповітом ОСОБА_2, що, в свою чергу, прямо заборонено ч.4 ст. 1253 ЦК України та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що факт порушення порядку посвідчення заповіту підтверджується записами померлого спадкодавця ОСОБА_4 в особистому щоденнику, позивач просить визнати заповіт нікчемним на підставі ст. 1257 ЦК України.

Ухвалою від 06.07.2017 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом.

В судовому засіданні, яке відбулося 23.10.2017 року, судом було задоволено клопотання представника позивача про витребування в нотаріуса матеріалів спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_4. нотаріальної справи по вчиненню заповіту, реєстру нотаріальних дій, відеофіксації відвідування за 29.10.2015 року, що здійснювалася в приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_11

24.10.2017 року до суду надійшов лист від нотаріуса ОСОБА_11, в якому вона зазначила, що при складанні та посвідченні нею заповіту ОСОБА_4 перебував у її робочому кабінеті один.

20.11.2017 року на адресу суду Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою було надіслано копії матеріалів спадкової справи №326/2016 щодо майна померлого 21.04.2016 року ОСОБА_4

01.12.2017 року до суду надійшов лист від нотаріуса ОСОБА_11, в якому вона вказала на відсутність в її приміщенні приладу відео фіксації. Крім того, до вказаного листа нотаріусом на запит суду було надано копію заповіту від 29.10.2017 року, реєстр.№2670, та фотокопію-витяг з реєстру для реєстрації нотаріальних дій.

Ухвалою суду від 31.01.2018 року розгляд даної цивільної справи вирішено продовжити за правилами загального позовного провадження.

12.02.2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

12.02.2018 року до суду надійшла заява відповідача про виклик та допит в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5

27.02.2018 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив.

В судовому засіданні, яке відбулося 05.06.2018 року, судом було відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про виклик та допит у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Ухвалою від 05.06.2018 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування від нотаріуса ОСОБА_11 відомостей щодо осіб, які зверталися до неї 29.10.2015 року після ОСОБА_4

06.07.2018 року нотаріусом ОСОБА_11 було подано до суду відповідь щодо осіб, які зверталися до неї 29.10.2015 року після ОСОБА_4

В судовому засіданні, яке відбулося 01.11.2018 року, судом було частково задоволено заяву представника позивача про виклик та допит в судовому засіданні в якості свідків відповідача, нотаріуса ОСОБА_11, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Ухвалою від 01.11.2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_8 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, яка також була допитана в якості свідка, у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечувала, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_9 у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Третя особа нотаріус ОСОБА_11, яка також була допитана в якості свідка, у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечувала, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Також, в судовому засіданні з обставин справи було допитано в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, суть показань яких зводиться до того, що вони не пам'ятають подій, які відбувалися 29.10.2015 року.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 21.04.2016 року помер ОСОБА_4, про що свідчить копія свідоцтва про смерть від 22.04.2016 року.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, згідно з заповітом від 29.10.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_11 (зареєстровано в реєстрі за №2670), ОСОБА_4 на випадок його смерті заповів ОСОБА_2 квартирі №21, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та гаражний бокс під номером АДРЕСА_1.

Звертаючись до суду позовом, позивач, як на підставу для визнання заповіту нікчемним, посилався на те, що під час посвідчення вказаного заповіту не було дотримано встановленого чинним законодавством порядку посвідчення заповітів, а саме: посвідчення нотаріусом заповіту здійснювалося у присутності свідка - спадкоємця за заповітом ОСОБА_2, що, в свою чергу, прямо заборонено ч.4 ст. 1253 ЦК України та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595.

Так, відповідно до ст. 1233 та ч.1 ст. 1248 ЦК України заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. На бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках.

Згідно з положеннями ст. 1253 ЦК України свідками можуть бути лише особи з повною цивільної дієздатністю. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У тексті заповіту заносяться відомості про особу свідків.

При цьому, в п.2 ч.4 ст. 1253 ЦК України вказано, що свідками не можуть бути спадкоємці за заповітом.

Аналогічні вимоги щодо форми та посвідчення заповіту містяться в Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, та в Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін'юсту України від 03.03.2004 року за №20/5.

Крім того, ст. 8 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов'язки тощо.

Разом з тим, до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Також, згідно роз'яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Однак, всупереч вищенаведених положень законодавства, будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що відповідач була присутня під час вчинення нотаріусом нотаріальної дії щодо посвідчення заповіту, матеріали справи не містять.

При цьому, витяги з щоденника спадкоємця, які, на думку позивача, підтверджують зворотнє, судом оцінюються критично, адже, в розумінні положень 76, 77 ЦПК України, вони не є тими належними та допустимими доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування. До того ж, з наданих ксерокопій сторінок щоденника неможливо достовірно встановити їх автора, а також те, що 29.10.2015 року дійсно відбулися ті обставини, про які в них йдеться.

Крім того, показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, щодо подій 29.10.2015 року жодних чином не підтверджують викладені в позові обставини, оскільки суть цих показань зводяться лише до того, що свідки не пам'ятають, що відбувалося та кого вони бачили в приміщенні нотаріуса в день посвідчення заповіту.

Натомість допитанні в якості свідків Відповідачка ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_11 під присягою, будучи попереджені про кримінальну відповідальність, категорично заперечили присутність ОСОБА_2 під час посвідчення заповіту нотаріусом ОСОБА_11 29.10.2015 році в кабінеті нотаріуса разом зі спадкодавцем ОСОБА_4

Натомість, як встановлено в судовому засіданні, заповіт по формі, змісту та порядку його укладення відповідає вимогам ЦК України, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін'юсту України від 03.03.2004 року за №20/5.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Коростишівського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_11, про визнання заповіту нікчемним.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 13.03.2019 року.

Суддя: