Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 березня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.

при секретарі Матіко Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона є повнолітньою донькою ОСОБА_2 Згідно судового наказу виданого Ужгородським міськрайонним судом у Закарпатської області від 27.12.2017 року по справі №308/9743/17 було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання в розмірі ј частини всіх видів його доходів, починаючи з 03.10.2017 року і до закінчення її навчання або до досягнення нею 23 річного віку. Судовий наказ по справі в подальшому було подано нею до примусового виконання до відповідного відділу ДВС. Станом на 02.11.2018 року відповідач допустив заборгованість за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 7796 грн.67 коп. Враховуючи наявність значного розміру заборгованості по аліментам позивач зазначає, що вона має право на стягнення неустойки (пені) з відповідача, як це передбачено ч.1 ст. 196 СК України, що становить 11 632,38 грн. А тому просить, на підставі ч.1 ст. 196 СК України, стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 7796,67 грн., що становить 100 % заборгованості.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, однак на адресу суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила суд позов задоволити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема через засоби масової інформації, причини неявки суду не відомі, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП №282012 виданого 20.10.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міськвиконкому Житомирської області.

Згідно судового наказу, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 27.12.2017 року по справі №308/9743/17 було вирішено: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі ј частини всіх видів його доходів, починаючи з 03.10.2017 року і до закінчення її навчання або до досягнення нею 23 річного віку.

Даний судовий наказ в подальшому було подано ОСОБА_1 до примусового виконання до відповідного відділу ДВС.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості по аліментам, зробленого державним виконавцем Коростенського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, станом на 01.07.2018 року заборгованість ОСОБА_2 по аліментам, згідно судового наказу № 308/9743/17 становить 7796 грн. 67 коп.

Статтею 180 СК України встановлено обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1ст. 196 цього Кодексу, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно наданого суду розрахунку заборгованості неустойки (пені), згідно довідки ДВС про наявну заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів за період жовтень 2017 липень 2018 років, така складає 11 632 грн. 38 коп.

З урахуванням правової природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Верховний суд України у правовій позиції по справі №6-300цс16 від 16 березня 2016 року зазначив, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Суд бере до уваги розрахунок неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів долучений до позовної заяви, як такий, що здійснений у відповідності до вимог законодавства.

Відповідно до вимог ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виходячи з наведеного, законодавець не ставить обовязок по сплаті аліментів, у разі обізнаності платника аліментів про їх стягнення, в залежність від стягнення таких за виконавчим листом шляхом відрахування із заробітної плати чи іншого доходу, оскільки судові рішення, що набрали законної сили, підлягають обов»язковому виконанню.

Пунктом 12 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5 встановлено, що виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час провадиться в межах трирічного строку, що передував пред'явленню виконавчого листа до виконання (п. 15 Інструкції).

Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам, проведеного державним виконавцем, такий проведено з жовтня 2017 року по червень 2018 року (включно) та позивачем в рахунок сплати аліментів не зроблено жодного платежу.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 не з'явився в судове засідання та не довів підстав для зменшення нарахування пені.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи та аналіз вказаних вище норм права, суд приходить до переконання, що вимога позивачки ОСОБА_1 про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів на її утримання на період навчання або до досягнення нею 23 річного віку, з врахуванням вимог визначених в ч.1 ст. 196 СК України, є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Приймаючи до уваги, що позивачка ОСОБА_1 при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 81, 141, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, ст. ст. 180, 196 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер 274213219) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 7 796 (сім тисяч сімсот девяносто шість) гривень 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на в користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Повний текст рішення складено та проголошено 15 березня 2019 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3