ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________
О К Р Е М А У Х В А Л А
12 березня 2019 року
справа № 641/1765/16-ц
провадження № 22-ц/818/196/19
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого - Маміної О.В.
суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря - Сізонової О.О.,
учасники справи:
відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3
третя особа - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 та представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 липня 2018 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання недійсним договору, визнання права власності та витребування квартири із незаконного володіння,-
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 липня 2018 року позов задоволено. Визнано недійсним договір дарування квартири НОМЕР_1, розташованої по АДРЕСА_2, що був укладений 13.02.2013 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_1. Визнано за ОСОБА_1 право власності на зазначену квартиру в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. Витребувано вказану квартиру з чужого незаконного володіння.

На вказане рішення суду першої інстанції представник ОСОБА_7 - ОСОБА_5 та представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.

Постановою Харківського апеляційного суду від 12 березня 2019 року апеляційні скарги залишені без задоволення, а рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 липня 2018 року залишено без змін.

Під час апеляційного розгляду справи Харківським апеляційним судом встановлено грубі порушення вимог закону, допущені приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С.Д.

Так, судом було встановлено, що відповідно до договору дарування квартири, укладеному у селі Циркуни Харківського району Харківської області 13 лютого 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С.Д., зареєстрованому в реєстрі за № 147 13 лютого 2013 року, ОСОБА_8 передала у власність належну їй на праві власності квартиру НОМЕР_1, яка складається з 3-х житлових кімнат, загальною площею 62,00 кв.м., розташовану у будинку за номером АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 прийняв у власність вказану квартиру. (т.1 а.с.102).

Зі змісту договору вбачається, що нотаріусом особу сторін встановлено, їх дієздатність, а також належність ОСОБА_3 відчужуваної квартири перевірено.

З наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть убачається, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 67 року, про що 01 лютого 2012 року було складено відповідний актовий запис № 1533, зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. (т.1 а.с.7)

З довідки про звільнення від 17 березня 2014 року убачається, що позивач по справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 06 травня 2012 року по 24 червня 2014 року відбував покарання в установах Державної кримінально - виконавчої служби за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2013 року за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.15 - ст. 185 ч.3, ст.70 КК України (засуджено до 3 років 6 місяців позбавлення волі), та був звільнений ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 червня 2014 року. (т.1 а.с. 8)

Отже на час посвідчення оспорюваного договору дарування квартири від 13 лютого 2013 року, ОСОБА_3 померла (дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2), а позивач по справі - ОСОБА_1 (у період з 06.05.2012 року по 24.06.2014 року) відбував покарання у вигляді позбавлення волі в Холодногірській виправній колонії Харківської області № 18.

Таким чином сторони правочину ОСОБА_3 та ОСОБА_1 13 лютого 2013 року не могли укласти між собою оспорюваний договір дарування квартири від 13 лютого 2013 року, реєстровий за № 147.

У подальшому згідно договору купівлі-продажу від 01 березня 2013 року, укладеного між ОСОБА_10, що під час укладення вказаного договору діяла від імені ОСОБА_1, на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С.Д. 13 лютого 2013 року, квартиру АДРЕСА_1, було відчужено на користь ОСОБА_4. (т. 1 а.с.101)

Вищевказана довіреність від ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_10, була посвідчена 13 лютого 2013 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С.Д. у с. Циркуни Харківського району Харківської області, в той період, коли ОСОБА_1 відбував покарання в місцях позбавлення волі у виправній колонії.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат».

Частиною першою, другою ст. 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Частиною першою ст. 43 Закону України «Про нотаріат» визначено, що не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників.

При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії.

Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії.

Частиною першою ст. 44 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Визначення обсягу цивільної дієздатності фізичної особи здійснюється за паспортом громадянина України або іншими документами, передбаченими статтею 43 цього Закону (крім посвідчення водія, особи моряка, особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, виданого за місцем роботи фізичної особи), які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії. У разі потреби нотаріусу надається довідка про те, що особа не страждає на психічний розлад, який може вплинути на її здатність усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними.

Нотаріус зобов'язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину.

Встановлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. Встановлення дійсних намірів однієї із сторін правочину може бути здійснено нотаріусом за відсутності іншої сторони з метою виключення можливості стороннього впливу на її волевиявлення. Правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині.

П. п. 1, 2 Глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 встановлено, що при вчиненні нотаріальної дії нотаріус установлює особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється нотаріусом за документами, передбаченими Законом.

П. 1 Глави 4 Порядку визначено, що дієздатність громадянина, що звернувся за вчиненням нотаріальної дії, перевіряється нотаріусом на підставі наданих документів, передбачених статтею 43 Закону, що підтверджують його вік, а також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та роз'яснення наслідків вчинення нотаріальної дії у здатності цієї особи усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту роз'яснень нотаріуса, а також відповідності волі і волевиявлення особи щодо вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до ч.4 ст.25 Цивільного кодексу України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Статтею 30 ЦК України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 2-1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що державне регулювання нотаріальної діяльності полягає, зокрема, у здійсненні контролю за організацією нотаріату, проведенням перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами.

Контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов'язаний здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам.

Проте приватний нотаріус Клопотов С.Д. на зазначені вище норми закону уваги не звернув, порушив вимоги закону та Порядку вчинення нотаріальних дій при оформленні договору дарування квартири від 13 лютого 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а саме: в порушення вимог Закону України «Про нотаріат» допустив вчинення нотаріальних дій за відсутності осіб - її учасників, в порушення вимог Закону та Глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій не встановив осіб, які звернулась за вчиненням нотаріальної дії. Разом із цим, посвідчив договір дарування від 13 лютого 2013 року у той час, коли одна сторона правочину - ОСОБА_3 померла, а тому не мала цивільної правоздатності та дієздатності, інша сторона - ОСОБА_1 відбував покарання у вигляді позбавлення волі у виправній колонії.

Зазначені обставини свідчать про порушення нотаріусом норм чинного законодавства України, у зв'язку із чим, колегія суддів вважає за необхідне про вказані факти довести до відома Головного територіального управління юстиції у Харківській області для належного реагування і прийняття відповідних заходів.

Відповідно до ч. ч. 1, 6, 7, 8 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанції.

Керуючись ст. 262 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Довести до відома начальника Головного територіального управління юстиції у Харківській області про допущені приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С.Д. порушення вимог закону при посвідченні договору дарування квартири від 13 лютого 2013 року.

Про вжиті заходи повідомити Харківський апеляційний суд у місячний строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Головуючий - О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук