Справа№591/6429/18
Провадження №2/592/715/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12 березня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі: головуючого судді Алфьорова А.М., за участю секретаря Літовченко С.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що 20.10.2015 р. між ним та відповідачем було укладено Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи № 1000, за умовами п. 1.1 якого підписуючи Договір-анкету відповідач погоджується з викладеною у правилах пропозицією Банку надавати останньому комплекс послуг з розрахунково-касового обслуговування на умовах ,встановлених у Договорі-анкеті та Правилах. Вказаний Договір-анкета разом з Правилами, Тарифами та іншими додатковими угодами та додатками складають єдиний договір. У відповідності до п. 2.1 вказаного Договору-анкети банк відкрив відповідачу картковий рахунок № 7958 у національній валюті України та 20.10.2015 р. відповідач отримав платіжний засіб пластикову картку № 516930хххххх8432. 24.10.2015 р., 27.10.2015 р. та 28.10.2015 р. в нічний час через банкомат АТ «УкрСиббанк», який розташований за адресою: м. Суми, вул. 9 Травня, 4, відповідачем було проведено 57 операцій з поповнення свого карткового рахунку на 500 грн. за одну операцію за допомогою платіжної картки № 516930хххххх8432 на загальну суму 28500 грн. При цьому, таке поповнення рахунку відбувалось без фактичного внесення відповідачем грошових коштів до банкомату, так як після кожного зарахування 500 грн. на його картковий рахунок, купюра номіналом 500 грн. вилучалась відповідачем з прийомника коштів банкомату за допомогою приклеєної до купюри мотузки, після чого відповідач в той же самий день отримував у банкоматі готівкові грошові кошти, які ним фактично на рахунок не вносились. Внаслідок вказаних дій відповідача з використанням наданого йому спеціального платіжного засобу пластикової картки банком була встановлена недостача грошових коштів за операціями по картковому рахунку відповідача на загальну суму 27500 грн. Таким чином відповідач безпідставно отримав на свій рахунок, після чого зняв (перерахував на інший рахунок, використав) грошові кошти банку у розмірі 27500 грн. За весь час користування безпідставно отриманими грошовими коштами відповідач повинен сплатити на його користь відсотки за користування чужими грошовими коштами. Просить суд: стягнути з відповідача на його користь суму безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 27500 грн., нарахованих відсотків за користування чужими грошовими коштами у розмірі 13500 грн. 62 коп. та судовий збір у сумі 1762 грн.

У судове засідання представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» не зявився. Від представника позивача ПАТ «УкрСиббанк» - ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання будучи належним чином повідомлений через публікацію оголошення на веб-порталі Судова влада не зявився. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів, при заочному розгляді.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.10.2015 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи № 1000, за умовами п. 1.1 якого підписуючи Договір-анкету відповідач погоджується з викладеною у правилах пропозицією Банку надавати останньому комплекс послуг з розрахунково-касового обслуговування на умовах ,встановлених у Договорі-анкеті та Правилах. Вказаний Договір-анкета разом з Правилами, Тарифами та іншими додатковими угодами та додатками складають єдиний договір.

20.10.2015 р. відповідач ОСОБА_1 отримав в установі Банку спеціальний платіжний засіб пластикову картку № 516930хххххх8432.

Згідно до п.п. 8.9 та 8.13 Правил клієнт (відповідач) несе відповідальність за забезпечення схоронності засобів ідентифікації та аутентифікації, їх носіїв та за достовірність і точність оформлення електронних документів, направлених за допомогою системи Star24 до Банку. Клієнт несе відповідальність за виконання грошових зобовязань за операціями, що здійснені з використанням усіх карток, випущених до карткового Рахунку, впродовж всього строку користування ними.

Відповідно до положень п. 8.14 Правил Клієнт несе повну відповідальність за всі операції, здійснені з використанням картки до часу зупинення операцій з їх застосуванням і внесення в стоп-листи, в тому числі, стоп-листи МПС, згідно з умовами Договору, а також за всі подальші операції, що супроводжувалися авторизацією, якщо картка не поставлена в стоп-лист.

Судом також встановлено та підтверджено доказами, що 24.10.2015 р., 27.10.2015 р. та 28.10.2015 р. в нічний час через банкомат АТ «УкрСиббанк», який розташований за адресою: м. Суми, вул. 9 Травня, 4, відповідачем було проведено 57 операцій з поповнення свого карткового рахунку на 500 грн. за одну операцію за допомогою платіжної картки № 516930хххххх8432 на загальну суму 28500 грн.

При цьому, таке поповнення рахунку відбувалось без фактичного внесення відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів до банкомату, так як після кожного зарахування 500 грн. на його картковий рахунок, купюра номіналом 500 грн. вилучалась відповідачем з прийомника коштів банкомату за допомогою приклеєної до купюри мотузки, після чого відповідач ОСОБА_1 в той же самий день отримував у банкоматі готівкові грошові кошти, які ним фактично на рахунок не вносились.

Вказані дії відповідача ОСОБА_1 підтверджуються Актом перевірки факту недостачі у інформаційному кіоску № А0309790 за операційний цикл з 23.10.2015 р. по 27.10.2015 р. від 02.11.2015 р. та Актом перевірки факту недостачі у інформаційному кіоску № А0309790 за операційний цикл з 27.10.2015 р. по 30.10.2015 р. від 06.11.2015 р.

Відповідно до статті 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно; особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

На порушення цієї норми відповідач ОСОБА_1 станом на день подання позовної заяви не повернув позивачу АТ «УкрСиббанк» гроші.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» суму безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 27500 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суму нарахованих відсотків за користування чужими грошовими коштами у розмірі 13500 грн. 62 коп. суд зазначає наступне.

В обґрунтування позову в частині стягнення суми нарахованих відсотків за користування чужими грошовими коштами у розмірі 13500 грн. 62 коп. позивач посилається на положення ст. 1048 ЦК України.

Згідно із частиною другою статті 1214 ЦК у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Відповідно до статті 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов'язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин в силу частини другої статті 1054 ЦК та до відносин із комерційного кредиту в силу частини другої статті 1057 ЦК.

Сторони також мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). При цьому відповідно до частини другої статті 628 ЦК до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Тому, зокрема, якщо одна сторона має сплатити іншій певну суму грошових коштів, але сторони досягли згоди про відстрочення сплати такої суми, то розмір процентів, що підлягає сплаті боржником за період, на який надана відстрочка, визначається за правилами статті 1048 ЦК.

Наслідки прострочення грошового зобов'язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки законодавством встановлені наслідки, як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, так і наслідки прострочення грошового зобов'язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх, то підстави для застосування аналогії закону відсутні.

Отже, суд до спірних відносин положення ч. 1 ст. 1048 ЦК України за аналогією закону, аби визначити розмір процентів, не застосовує, оскільки у даному конкретному випадку мова йде про неправомірну поведінку відповідача ОСОБА_1 (в той час як ч. 1 ст. 1048 ЦК України застосовується у випадку правомірної поведінки), а також те, що у законодавстві немає прогалини у цій частині.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263, 264 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» безпідставно отримані грошові кошти у сумі 27500 (двадцять сім тисяч пятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Ковпаківським районним судом м. Суми, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М. Алфьоров