ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року

м. Харків

Справа № 641/5308/17

Провадження № 22-ц/818/1148/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунова А.І., Пилипчук Н.П.,

секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1

Відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3

Треті особи: Харківська міська рада, Сьома Харківська державна нотаріальна контора

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2018 року, ухвалене суддею Григор'євим Б.П.

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадок та просила: встановити факт батьківства ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ОСОБА_1, визнати за нею право власності в порядку спадкування після ОСОБА_4 на 26/200 часток домоволодіння АДРЕСА_1 та на депозитний вклад (внесок) з відсотками, що внесений до А-Банку (ПАО Акцент Банк) за договором №SAMABO310 від 19.08.2013.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що її батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в зареєстрованому шлюбі не перебували, мешкали разом однією сім'єю з 1979 року, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. За період спільного проживання у батьків народилося троє дітей ОСОБА_2 ОСОБА_7 та позивач ОСОБА_1

В свідоцтві про народження позивача та відповідачів запис про батька зроблений відповідно до ст. 53 КпШС, зі слів матері. Вказано прізвище ОСОБА_5, а ім'я та по-батькові ОСОБА_8, тобто фактичного батька.

Мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

У 2010 році на прохання батька сторони переселилися в належний йому будинок НОМЕР_2 розташований по АДРЕСА_1 та зареєструвались в ньому.

В заяві про реєстрацію ОСОБА_4 вказував, що просить зареєструвати в належному йому на праві спільної часткової власності домоволодіння НОМЕР_2 розташований по АДРЕСА_1 своїх дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер.

Після смерті відкрилась спадщина на 26/200 часток вищезазначеного домоволодіння. Сторони звернулись до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори з заявам про прийняття спадку після смерті батька ОСОБА_4

У видачі свідоцтва про право власності на спадок після батька позивачу та відповідачам було відмовлено у зв'язку з ненаданням документів про батьківство спадкодавця.

Так позивач одержала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.06.2017 року за № 2205/02-31, якою нотаріус Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Черняк Н.В. відмовила в оформленні спадкових справ після померлого ОСОБА_4 у зв'язку з відсутністю документа про родинні відносини із спадкодавцем. Спадок після ОСОБА_4 складається з 26/200 часток домоволодіння НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, що належить останньому на праві власності на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 серпня 1999 року.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено. Встановлено факт батьківства ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після ОСОБА_4 на 26/200 часток домоволодіння НОМЕР_2 по АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Харківська міська рада подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права просить рішення змінити, скасувати його в частині визнання за позивачем права власності на 26/200 домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач право на оскарження дій особи яка надає публічні послуги не оскаржував, тому позов про визнання права власності є передчасним, крім того ніким не оспорюється.

Так, до матеріалів справи не долучено дозвільних документів на право власності на новостворене майно, оскільки з технічного паспорту вбачається, що до житлового будинку було здійснено прибудови, що є самочинним будівництвом.

Також звертає увагу на те, що спадкоємець не набуває права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, якщо за життя спадкодавець не набув права власності на таке майно. Якщо спадкоємцем було здійсненне самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає про необґрунтованість доводів апеляційної скарги. Так просить суд звернути увагу на рішення суду від 27.09.1999 року, яким визнано за ОСОБА_4 право власності на 26/200 частин домоволодіння по АДРЕСА_1.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, в оскаржуваній частині суд першої інстанції виходив із того, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у встановленому законом позасудовому порядку . Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог і вважав позивача таким, що набув права власності на спадкове майно, а саме на 26/200 часток домоволодіння НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_4.

З такими висновками суду , судова колегія не погоджується.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Судовим розглядом встановлено, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Батьки в зареєстрованому шлюбі не перебували, жили разом однією сімєю з 1979 року, вели спільне господарство та мали спільний бюджет.

В свідоцтві про народження ОСОБА_1 запис про батька зроблений відповідно до ст. 53 КпШС, зі слів матері вказано прізвище ОСОБА_5, а імя та по-батькові ОСОБА_8, тобто фактичного батька.

Згідно свідоцтва про смерть від 27.08.2014 року, НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина на 26/200 часток вищезазначеного домоволодіння.

До Сьомої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадку після смерті батька ОСОБА_4, проте постановою державного нотаріуса Сьомої харківської державної нотаріальної контори Черняк Н.В. від 30.06.2018 року було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки заявником не підтверджено факту родинних відносин.

Отже, судовим розглядом достовірно встановлено, що підставою відмови в отриманні свідоцтва про право власності в порядку спадкування було саме відсутність доказів факту родинних зв'язків спадкодавця ОСОБА_4 з позивачем ОСОБА_1

Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30. Жовтня 2018 року встановлено факт батьківства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 , а тому підстава для відмови у вчиненні нотаріальної дії відпала. Рішення суду в цій частині учасниками справи не оскаржувалось , тому судова колегія вважає, що висновок суду про відсутність у позивача можливості оформити спадщину у позасудовому порядку є передчасним .

Судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги в частині відсутності спору між спадкоємцями.

Так, особи, які зазначені відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не звертались до суду з вимогою про встановлення факту батьківства спадкодавця, тому не можуть вважатися спадкоємцями .

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, судовим розглядом не встановлено підстав для звернення позивача до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

Дійсно рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.09.1999 року позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_11 задоволено у повному обсязі. Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_11 право приватної власності по 12/200 частини домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1. Перерозподілено ідеальні частки власності всіх співвласників в домоволодінні по АДРЕСА_1, і вважати що домоволодіння належить на праві приватної власності: ОСОБА_12 26/200 частин домоволодіння замість 15/100 частин та ОСОБА_4 26/200 частин домоволодіння, замість 15/100 частин домоволодіння.

Але , рішення суду не містить переліку, які саме приміщення увійшли до частки спадкодавця.

При цьому, згідно інформації з довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в житловому будинку літ. «Б-1» є самовільно переобладнане приміщення № 5-3 пл. 9 кв.м з кухні в житлову , що також унеможливлює визнання судом права власності за позивачем.

З огляду на вищевикладене рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову щодо визнання права власності.

Згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга задоволена, з позивача на користь Харківської міської ради підлягає стягненню сплачений нею судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 1920 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374,376, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2018 року в частині визнання права власності скасувати і ухвалити нове.

В задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду в апеляційному порядку не переглядалось.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована: АДРЕСА_1) на користь Харківської міської ради (юридична адреса: м. Харків, пл.. Конституції, 7, ) судовий збір у сумі 1920 (одна тисяча дев'ятсот двадцять гривень).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови

Головуючий - С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 18 березня 2019 року