Справа 688/3552/19
№ 2/688/1070/19
Рішення

Іменем України

(заочне)

14 листопада 2019 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Березюк Н.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шепетівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з урахуванням щомісячної комісії, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та штрафних санкцій,

встановив:

23 вересня 2019 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу з урахуванням щомісячної комісії, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та штрафних санкцій. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного 25 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасний Факторинг» укладено кредитний договір №Т0047501 про надання кредиту в розмірі 2569 грн. 38 к. на купівлю чохла для планшету. Відповідно до видаткової накладної №ШПФТ-1034-15126564 від 25 листопада 2016 року відповідач отримав чохол для планшету, будь-які претензії та/або зауваження були відсутні. Кошти були перераховані позивачем ТОВ «САВ-ДІСТРІБЬЮШН» та ПАТ «Страхове товариство «Альфа-Страхування» відповідно до п.п. 2.5, 9.2 Основного договору. Відповідно до п. 3 Основного договору Сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на мовах строковості, а саме терміном на 18 місяців та платності - 4,5% щомісячної комісії за управління кредитом; щомісячний платіж склав 142 грн. 75 к. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач ОСОБА_1 в порушення умов договору не виконує своїх зобов`язань по поверненню кредиту внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем, яка складає: борг в сумі 2569 грн. 38 к., комісія за управління кредитом в сумі 3584 грн. 28 к., штраф - 1233 грн. 36 к., збитки від інфляції - 1016 грн. 96 к., 3% річних - 192 грн. 70 коп., які позивач просить стягнути з відповідача, а також сплачені позивачем при подачі позову судові витрати у сумі 1921 грн. 00 к.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 14 листопада 2019 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив.

Представник позивача за довіреністю б/н від 26 жовтня 2015 року Кузьменко І.В. у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом останнього, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав.

14 листопада 2019 року прийнято ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 25 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено кредитний договір №Т0047501 про надання кредиту в розмірі 2569 грн. 38 к. на купівлю чохла для планшету.

Згідно видаткової накладної №ШПФТ-1034-15126564 від 25 листопада 2016 року відповідач отримав чохол для планшету, будь-які претензії та/або зауваження були відсутні. Кошти відповідно до п.п. 2.5, 9.2 Основного договору були перераховані позивачем ТОВ «САВ-ДІСТРІБЬЮШН» та ПАТ «Страхове товариство «Альфа Страхування».

Згідно умов кредитного договору сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 18 місяців та платності - 4,5% щомісячної комісії за управління кредитом. Щомісячний платіж склав 142 грн. 75 к.

Відповідач жодних виплат за укладеним кредитним договором не здійснював, у зв`язку з чим залишок основного боргу, який на дату подання позовної заяви не сплачено відповідачем, становить 2569 гривні 38 копійок.

Позивач намагався в досудовому порядку домовитися з відповідачем про погашення боргу, телефонував до відповідача, та надсилав листи щодо добровільної сплати боргу, для оперативного врегулювання договірних відносин. Однак вимоги позивача були проігноровані.

Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень вказаного вище кредитного договору, врегульовані нормами Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором, який укладається в письмовій формі, банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу України. Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). При цьому неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, що передбачено ст. ст. 549, 551 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач порушив договірні зобов`язання, оскільки не оплатив суму боргу в обумовлені сторонами строки, чим допустив прострочення виконання на 31 платіжний період або 945 дня.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Уклавши договір, сторони домовилися, що відповідач зобов`язаний здійснювати оплати до 25 числа кожного місяця, а у випадку пропуску платежу починаючи з другого, сплачувати відповідачу штрафну санкцію з розрахунку 102 гривні 78 копійок за кожен пропущений платіж (п. 7.2 договору), що згідно розрахунку складає 1233 грн. 36 к. штрафу.

Відповідно до п. 3.7 кредитного договору відповідач повинен сплачувати 4,5% щомісячної комісії за управління кредитом, що згідно розрахунку складає 3584 грн. 28 к.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що згідно розрахунку складає 1016 грн. 96 к.

Крім того, відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, що згідно розрахунку складає 192 гривні 70 копійок.

Таким чином, за всіма вище наведеними розрахунками, відповідач повинен сплатити на користь позивача:

- основний борг в сумі 2569 гривень 38 к.;

- комісія за управління кредитом в сумі 3584 гривні 28 к.;

- штраф в сумі 1233 гривні 36 к.;

- збитки від інфляції в розмірі 1016 грн. 96 к.;

- 3% річних в сумі 192 гривні 70 к.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, про день, час та місце розгляду якої був повідомлений належним чином, відзив на позов до суду не надав, також не надав жодних доказів на підтвердження оплати ним грошових коштів в рахунок отриманого ним кредиту, контррозрахунків на заявлені позивачем до стягнення з відповідача суми до суду також не надав.

З огляду на те, що в судовому порядку вищевказаний кредитний договір визнаний недійсним не був (доказів протилежного матеріали справи не містять), з урахуванням презумпції правомірності правочину, укладеного з додержанням встановленої форми, закріпленої ст. 204 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідача є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню в повному обсязі (в межах заявлених позовних вимог відповідно до ст. 11 ЦПК України).

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Сучасний факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, то на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1921 гривня 00 к.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 280 ЦПК України, -

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з урахуванням щомісячної комісії, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та штрафних санкцій задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» (місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Предславинська, 28, адреса для листування: 01033, Київ-33, а/с 127), 2569 грн. 38 к. - заборгованість за кредитом, 3584 грн. 28 к. - комісія за управління кредитом в сумі 3584 грн. 28 к.; 1233 грн. 36 к. - штраф, 1016 грн. 96 к. - збитки від інфляції, 192 грн. 70 к. - 3% річних, а всього - 8 596 ( вісім тисяч п`ятсот дев`яносто шість) грн. 68 к.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна ) грн. 00 к.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 25 листопада 2019 року.

Суддя: