Справа № 199/8795/19
№ 2-о/183/221/19

У Х В А Л А
12 листопада 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді Болкарьової О.В., секретаря Гамаскової Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справі в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи ОСОБА_2 , управління служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради, про видачу обмежувального припису, -
06 листопада 2019 року на адресу суду надійшла справа за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи ОСОБА_2 , управління служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі, про видачу обмежувального припису з ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року про передачу справи за підсудністю. В обґрунтування постановленої ухвали суд АНД район м ОСОБА_3 Дніпропетровська послався на «довідку ГО МАРТІН-клубу від 24.10.2019 року, згідно якої ОСОБА_1 разом з малолітніми дітьми була прийнята в соціальний будинок «Рукавичка», розташований в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області.
В судове засідання заявник та зацікавлені особи не з`явилися.
Згідно телефонограми отриманої Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області при підготовці до розгляду справи від соціального працівника Громадської організації МАРТІН-клуб ОСОБА_4 ., заявник ОСОБА_5 разом з трьома малолітніми дітьми протягом серпня-вересня 2019 року перебувала в соціальному будинку Рукавичка, розташованому за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Орлівщина. З жовтня 2019 року ні ОСОБА_1 , а ні її малолітні діти не знаходяться в зазначеному соціальному будинку, тому як повернулися мешкати до батька дітей ОСОБА_2 .
Відповідно до відомостей, що надані заявником разом з заявою про видачу обмежувального припису вбачається, що Громадська організація МАРТІН-клуб за вих. без номеру від 24.10.2019 року повідомляє, що ОСОБА_1 з малолітніми дітьми ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 була прийнята в соціальний будинок Рукавичка з метою запобігання насильства в сімї. За час перебування мати дітей здійснювала догляд за дітьми на належному рівні і т.і. (а.с. 28). Жодних відомостей про те, що станом на дату видачі таких відомостей заявник ОСОБА_1 з дітьми продовжує перебувати в названому закладі немає.
В той же час сама заявник в своїх заявах до АНД районного суду м.Дніпропетровська, датованих 28 жовтня 2019 року (датою звернення до суду з заявою) повідомляє адресу свого місця проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 1, 45, 46) що за територіальною юрисдикцією не відноситься до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Згідно з вимогами ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду
У зв`язку з тим, що відомостей щодо факту перебування, як на момент подачі гр. ОСОБА_1 до АНД районного суду м.Дніпропетровська заяви про видачу обмежувального припису, так і на сьогодні на території м.Новомосковська або Новомосковського району відсутні, то суд приходить до висновку про те, що АНД районний суд помилково дійшов висновку про те, що зазначена справа не підсудна йому.
Такий висновок повністю відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного суду, викладеному у постанові від 26 серпня 2019 року у справі за № 855/364/19, а саме п. 13, відповідно до якого «якщо суд відповідно до положень процесуального законодавства виявить, що не є судом для розгляду конкретної справи, він повинен направити справу до компетентного суду. Розгляд судом непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення. Отож, що якщо суд першої інстанції помилково чи неправильно направив до суду тієї самої інстанції справу, яка відноситься до його підсудності, а суд, якому була направлена справа (позовна заява), повернув її назад як направлену внаслідок порушення правил підсудності, то рішення суду, який повернув справу адресанту, не може розцінюватися як ознака спору щодо підсудності чи порушення заборони про передавання справ. Таке рішення суду свідчить про виконання вимог процесуального закону щодо забезпечення дієвості і обов`язковості положень інституту підсудності адміністративних справ і є реалізацією гарантії кожного на розгляд справи судом, встановленим законом. Таке рішення є виконанням вимог закону».
Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до переконання що справа помилково направлена до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області та підлягає передачі Амур-Нижньодніпровському районному суду м.Дніпропетовська, як направлена внаслідок порушення правил підсудності.
Таким чином, справа підлягає передачі на розгляд за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 32, 187, 350-1 ЦПК України, -
п о с т а н о в и в :
Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи ОСОБА_2 , управління служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпрі ради, про видачу обмежувального припису передати за підсудністю на розгляд Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська.
Апеляційна скарга на ухвалу суду Новомосковського міськрайонного суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя О.В.Болкарьова