Справа № 161/245/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В. П.
Провадження № 22-ц/802/905/19 Категорія: 26 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

секретар Галицька І.П.,

з участю: відповідача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2015 року,-

в с т а н о в и в:

У січні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 19.03.2015 позов задоволено. Постановлено в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 070-22-07/08 від 07.02.2008 в розмірі сумі 906 390,26 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Т.О., зареєстрованим в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 410, - трикімнатну квартиру загальною площею 62 кв.м., житловою площею 36,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Визначити в рішенні такий спосіб реалізації предмета іпотеки, як продаж на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження.

Визначити початкову вартість предмета іпотеки для його подальшої реалізації ні рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу у якій просить рішення суду скасувати. Указує, що судом не зазначено складові заборгованості, в рахунок погашення якої звернуто стягнення на предмет іпотеки, докази про розмір заборгованості, яку відповідач оспорює, у матеріалах справи відсутні. На підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд не зупинив виконання рішення.

ПАТ «Укрсоцбанк» не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу.

На підставі ухвали суду від 22.11.2019, занесеної до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ «Укрсоцбанк» про залучення до участі у справі правонаступника ПАТ «Альфабанк», оскільки з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, від 22.11.2019 вбачається, що відомості про ПАТ «Укрсоцбанк», як юридичну особу, не виключено.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення відповідачів, представника відповідача, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити, а рішення суду скасувати з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки суд вважав доведеним розмір заборгованості, що виникла унаслідок невиконання відповідачем ОСОБА_4 умов кредитного договору.

Такий висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи та не грунтується на Законі.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України 2004 року суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом статті 10 ЦПК України 2004 року цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною першою статті 60 ЦПК України 2004 року передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 179 ЦПК України 2004 року предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Постановляючи рішення у цій справі суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що належні та допустимі докази про розмір заборгованості за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 070-22-07/08 від 07.02.2008 в матеріалах справи відсутні.

При зверненні до суду з позовом, ПАТ «Укрсоцбанк», на підтвердження невиконання зобов`язань за кредитним договором основним боржником ОСОБА_4 , подав кредитний та іпотечний договори, детальний розпис сукупної вартості кредиту, заяву про видачу готівки.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують розмір заборгованості за указаним кредитним договором та складові цієї заборгованості.

Зазначену банком в позовній заяві заборгованість за кредитним договором відповідачі заперечують.

Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до приписів частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

Отже, із системного аналізу зазначених норм матеріального права належить дійти висновку, що для вирішення питання про звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку, встановлення розміру заборгованості та його складових є обов`язковим.

Ухвалами суду апеляційної інстанції від 15.10.2019, 07.11.2019, занесеними до протоколів судового засідання, на виконання приписів частини 5 статті 12 ЦПК України, позивачу ПАТ «Укрсоцбанк» роз`яснено обов`язок подання доказів на підтвердження заборгованості за кредитним договором та наслідки невиконання цього обов`язку, про що позивач повідомлений.

Однак, після отримання повідомлення, на адресу апеляційного суду позивач ПАТ «Укрсоцбанк» доказів не подав, обмежився надісланням клопотань про відкладення розгляду справи.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність банком розміру заборгованості за кредитним договором, що унеможливлює задоволення позову про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором в рахунок погашення заборгованості.

У відповідача лише частково збереглись квитанції про внесення коштів на погашення заборгованості, з квитанцій, що надала відповідач, не вбачається руху коштів по рахунку боржника, неможливо встановити часу виникнення заборгованості, тому суд позбавлений можливості провести розрахунок заборгованості за тілом кредиту, процентах, пені.

Відповідно до ч. 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку, що у зв`язку з недоведенням позивачем заявлених вимог та невідповідністю висновків суду обставинам справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Разом з тим апеляційний суд вважає помилковим посилання в апеляційній скарзі на положення ч. 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку», оскільки обов`язковість вимоги про надіслання боржнику попередження стосується випадків звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

Керуючись статтями 367, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2015 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної постанови.

Головуючий

Судді: