Провадження № 2/582/8/19
Справа № 582/1137/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2019 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Петен Я.Л.,

за участю секретаря Климась С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, м. Київ, до ОСОБА_2, с. Курмани, Недригайлівського району Сумської області, з участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ФОП ОСОБА_3, про захист прав споживача шляхом визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та просить ухвалити рішення, яким визнати порушеним її право як споживача шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу, сторонами якого 03.09.2016 стали ОСОБА_1 та фізична особа-підприємець ОСОБА_2, а також застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 7689,00 грн.

Позивач у позові та у відповіді на відзив обґрунтовує свої вимоги обставинами, встановленими Апеляційним судом Сумської області при розгляді справи № 582/937/17, викладеними у постанові від 27.02.2018, а саме, що між сторонами укладено договір купівлі-продажу № 030901 від 03.09.2016, предметом якого є вікна/двері Балкон металопластиковий WDS вартістю 20000 грн, з яких 12311 грн - власні кошти покупця, 7689 грн - кредитні кошти, на виконання якого позивачем були перераховані відповідачу грошові кошти в сумі 7689 грн. Вважаючи, що даний договір купівлі-продажу укладений внаслідок введення її з боку відповідача в оману, а також, що умови договору є несправедливими у розумінні ЗУ «Про захист прав споживачів», позивач і просить визнати вказаний договір недійсним та застосувати наслідки його недійсності шляхом повернення перерахованих позивачем на його виконання грошових коштів у розмірі 7689 грн.

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позов, а також у запереченнях на відповідь на відзив, позовні вимоги не визнає, заперечуючи укладення будь-яких письмових або ж усних договорів особисто нею з позивачем.

Ухвалою від 14.02.2019 до участі у справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, який у письмових поясненнях, наданих суду, заперечив проти позову, зазначаючи, що окремих договорів купівлі-продажу між позивачем та відповідачем не укладалось, а грошові кошти в сумі 7689 грн. були перераховані позивачем відповідачу на виконання договору № АG-8092-L від 03.09.2016, укладеного між позивачем та ним, який в подальшому був повністю виконаний.

Належним чином повідомлені сторони та третя особа по справі, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у судове засідання не прибули, відповідно до наявних в матеріалах справи їх заяв, просили кожен окремо здійснювати розгляд справи за їх відсутності.

Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Апеляційним судом Сумської області, при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 08 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк», про стягнення боргу, у постанові від 27.02.2018 встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка 30 травня 2017 року припинила підприємницьку діяльність, укладено договір купівлі-продажу за № 030901 від 03 вересня 2016 року, предметом якого є вікна/двері Балкон металопластиковий WDS вартістю 20000 грн, з яких 12311 грн - власні кошти покупця, 7689 грн - кредитні кошти.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 82 ЦПК України та встановлені апеляційним судом обставини у справі № 582/937/17, викладені у постанові від 27.02.2018, між позивачем та відповідачем склались договірні відносини за договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Матеріалами даної справи, а також Апеляційним судом Сумської області у справі № 582/937/17, що слідує із постанови від 27.02.2018, встановлено, що 03 вересня 2016 року відповідно до Заяви позичальника № АВНОRG172680158 ПАТ «Акцент-Банк» надало позивачеві споживчий кредит на наступні цілі: часткову оплату товару згідно з переліком (вікна/двері Балкон металопластиковий WDS) шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 у розмірі 7689 грн.

Сума авансового внеску за товар, який сплачується за рахунок власних коштів позичальника, становить 12311 грн.

Згідно з пунктом 17 цього договору про надання споживчого кредиту, ОСОБА_1 своїм підписом підтвердила, що отримав/зобов'язуюсь отримати товар згідно з рахунком-фактурою № 030901 від 03 вересня 2016 року у повному обсязі. Товар та/або інше майно Позичальника є предметом застави та відповідно до Умов та правил забезпечення зобов'язань, інформація про товар (його найменування, вартість) визначені у супроводжувальних документах на товар, копії яких додаються до цієї заяви. ОСОБА_4 повідомив відповідача щодо прийняття рішення про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 на придбання у торговій організації ТОВ «СПД ОСОБА_2С.» товару вікна/двері Балкон металопластиковий WDS на підставі договору купівлі-продажу № 030901 від 03 вересня 2016 року.

Факт перерахування грошових коштів у сумі 7689 грн 00 коп. на рахунок відповідача, згідно з рахунком-фактурою № 030901 від 03 вересня 2016 року, підтверджується витягом від 05.09.2016, меморіальним ордером № 0410009 від 05.09.2016.

Таким чином, позивач частково виконала свої зобов`язання за договором купівлі-продажу № 030901 від 03 вересня 2016 року, шляхом перерахування банком відповідачу коштів у розмірі 7689 грн. Відповідач, в свою чергу, зобов`язання не виконала, вважаючи, що будь які договори між нею та позивачем відсутні, а перераховані кошти є коштами на виконання укладеного між позивачем та третьою особою договору № AG-8092-L від 03.09.20196, який в подальшому виконаний був повністю.

Позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги укладенням договору купівлі-продажу між сторонами шляхом введення її в оману, а також несправедливими умовами договору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позивачем не доведено обставин введення її в оману, наявності умислу на введення її в оману, так як і не доведено несправедливих умов договору, оскільки договір купівлі-продажу між сторонами фактично укладений шляхом перерахування грошових коштів відповідно до рахунку № 030901 від 03.09.2016. При цьому, договір у формі у розумінні ст. 639 ЦК України між сторонами не викладався, умови договору сторонами, як такі, не узгоджувались, а тому підстави стверджувати про несправедливі умови даного договору також відсутні.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач на виконання договору купівлі-продажу свої зобовязання не виконала, що не заперечується останньою, тому виникають наслідки невиконання договірних зобовязань за договором купівлі-продажу.

Статтями 610-612 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що підстави для визнання договору недійсним відсутні, у звязку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1, м. Київ, до ОСОБА_2, с. Курмани, Недригайлівського району Сумської області, про захист прав споживача шляхом визнання договору недійсним, з участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ФОП ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.п. 5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України від 15.12.2017, до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Повне рішення складено 14 березня 2019 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Я. Л. Петен