ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року

м.Суми

Справа №589/2762/15-ц

Номер провадження 22-ц/816/1486/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостик С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Попової А.П.,

представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Калюжного Вадима Євгеновича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 листопада 2018 року, в складі судді Прачук О. В., постановленої у м. Шостка, повний текст якої складений 26 листопада 2018 року, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про відстрочення виконання рішення Апеляційного суду Сумської області від 02 серпня 2016 року по цивільній справі за № 589/2762/15-ц, яким задоволено позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення та звернення стягнення на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. Як на підставу відстрочення виконання вказаного судового рішення заявниця послалась на відсутність іншого житла для проживання та на те, що вживає всіх заходів для погашення заборгованості за кредитним договором. Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 просила відстрочити виконання рішення суду до завершення опалювального сезону, тобто, до 15 квітня 2019 року.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 листопада 2018 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Відстрочено виконання рішення Апеляційного суду Сумської області від 02 серпня 2016 року у справі № 589/2762/15 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Шосткинської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення до 15 квітня 2019 року.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції від 19 листопада 2018 року, ПАТ «Державний ощадний банк України» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржену ухвалу та відмовити у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судове рішення про виселення відповідачів з квартири було прийняте без будь - яких застережень та обмежень, тому може бути виконано в повному обсязі. При цьому, банк послався на те, що з моменту перегляду рішення апеляційного суду у Верховному Суді та поновлення його виконання боржник мала достатньо часу для добровільного виконання судового рішення та виселення із спірного житлового приміщення. До того ж, заявник апеляційної скарги зазначив, що відстрочення виконання судового рішення можливе лише у виняткових випадках, а хвороба матері боржника не може бути підставою для задоволення заявленого питання. Крім того, банк вважає, що заборгованість за кредитним договором виникла з вини ОСОБА_2, яка протягом значного періоду не вживала заходів для погашення боргу та виконання зобов'язань за договором.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» Калюжного В.Є. про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду Сумської області від 02 серпня 2016 року позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задоволено.

У рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 36-088 від 05 липня 2012 року у сумі 134963 грн. 09 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 05 липня 2012 року № 1384, укладеним з ОСОБА_2, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_3, визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною 515800 грн., але на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Також ухвалено виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з вказаної квартири без надання їм іншого жилого приміщення. (т. 2 а.с.69-71).

Постановою Верховного суду від 04 квітня 2018 року рішення Апеляційного суду Сумської області від 02 серпня 2016 року залишено без змін та поновлено його виконання (т. 2 а.с. 111 -114).

У заяві про відстрочення виконання рішення суду боржник зазначила, що вищевказане рішення апеляційного суду від 02 серпня 2016 року в частині щодо виселення боржника ОСОБА_2 та її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без надання іншого житла перебуває на примусовому виконанні у Шосткинському міськрайонному ВДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області (т. 2 а.с. 119).

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_2 щодо відстрочки виконання рішення суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції взяв до уваги тяжку хронічну хворобу матері заявниці та те, що остання вживає заходи для погашення заборгованості за кредитним договором, зокрема, на день розгляду заявленого питання нею було сплачено 51700 грн. кредитних коштів, тобто більше 1/3 частини боргу.

Колегія суддів не може погодитись з висновком місцевого суду про відстрочку виконання рішення суду, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", задоволення заяви про відстрочку чи розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд у повній мірі не врахував зазначені вимоги закону та не перевірив наявність передбачених законом підстав для відстрочення виконання рішення суду у справі, які б ускладнювали або виключали можливість виконання рішення суду.

Зокрема, пославшись на обставини хвороби матері боржниці, як на підставу для відстрочки виконання рішення суду, місцевий суд не перевірив, чи є мати боржниці членом її сім'ї та чи ускладнює вказана обставина виконання рішення суду.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на обставини того, що боржник ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_2 (т.2, а.с. 134 на звороті), тобто має для себе і малолітнього сина інше житло.

Також, заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги стягувача про те, що боржник мала достатньо часу для добровільного виконання рішення суду, так як після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення боржниці разом із малолітньою дитиною ОСОБА_2 ні борг повністю не погасила, ні виселилась із спірного жилого приміщення.

За таких обставин, коли суд першої інстанції порушив норми процесуального права і його висновки не відповідають обставинам справи, тому постановлену судом ухвалу необхідно скасувати і ухвалити нову про відмову в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду, а апеляційну скаргу, відповідно, - задовольнити.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376 ч. 1 п.п. 3,4; ст.ст. 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити. Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 листопада 2018 року в даній справі скасувати, відмовивши в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 березня 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко