У Х В А Л А

11 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 370/1034/15-ц

Провадження № 14-103цс19

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Лященко Н. П.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за скаргою ОСОБА_3, заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюта Іван Миколайович, на дії та постанову державного виконавця, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2018 року (судді Савченка С. І., Верланова С. М., Голуб С. А.),

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на дії та постанову державного виконавця, заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ІванютаІ. М. (далі - Державний виконавець), у якій просила скасувати постанову Державного виконавця від 26 квітня 2017 року про стягнення виконавчого збору.

Скарга мотивована тим, що постановою Державного виконавця від 4 грудня 2015 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 28 жовтня 2015 року Макарівським районним судом Київської області, згідно якого в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт союз ЛТД» перед Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» (далі - ПАТ «Європейський газовий банк») у розмірі 73 млн 30 тис. 171 грн 37 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 6,3730 га, що розташована у Київській області, Макарівський район, яка належить на праві власності ОСОБА_3 Остання виступила майновим поручителем за кредитним договором від 30 липня 2013 року, укладеним між ПАТ «Європейський газовий банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еліт союз ЛТД». У подальшому постановою Державного виконавця від 26 квітня 2017 року повернуто виконавчий документ про звернення стягнення на вказану земельну ділянку стягувачу - ПАТ «Європейський газовий банк» за його заявою, тобто без виконання.

Постановою Державного виконавця від 26 квітня 2017 року з ОСОБА_3 стягнуто виконавчий збір у розмірі 7 млн 303 тис. 17 грн 13 коп.

Заявник вважає, що оскаржувана нею постанова у виконавчому провадженні про стягнення виконавчого збору від 26 квітня 2017 року є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки винесена всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 17 травня 2018 року поновлено ОСОБА_3 строк на оскарження постанови Державного виконавця, а її скаргу задоволено. Скасовано постанову Державного виконавця від 26 квітня 2017 року про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що оскаржувана постанова Державного виконавця про стягнення виконавчого збору прийнята неправомірно, з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2018 року ухвалу суду першої інстанції скасовано, провадження у справі закрито.

Постанову апеляційного суду мотивовано тим, що оскарження постанов державного виконавця про стягнення судового збору підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2018 року, ОСОБА_3 просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував, що постанова про стягнення виконавчого збору, яка прийнята під час виконання судового рішення та в межах основного виконавчого провадження, оскаржується до суду, який видав виконавчий документ.

Касаційна скарга містить посилання на те, що апеляційний суд безпідставно посилався на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постановах від 6 червня 2018 року у справі №127/9870/16 та від 13 червня 2018 року у справі 307/1451/15, оскільки при розгляді цих справ Велика Палата Верховного Суду не проводила системний аналіз приписів частини першої та другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» і частини першої статті 447 ЦПК України.

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу, зокрема, з обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п'ятій або шостій статті 403 цього Кодексу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 20 лютого 2019 року передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційна скарга містить доводи щодо порушення судами правил предметної юрисдикції.

ВеликаПалата Верховного Суду вважає мотиви, на підставі яких постановлено зазначену ухвалу Верховного Суду, обґрунтованими та приймає справу до розгляду.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із частиною тринадцятою вказаної статті розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, статтями 401 - 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Прийняти до розгляду справу за скаргою ОСОБА_3, заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюта Іван Миколайович, на дії та постанову державного виконавця, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2018 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження на 3 квітня 2019 року в приміщенні Верховного Суду за адресою: вул. Пилипа Орлика, 8, м. Київ.

3. Надіслати копію цієї ухвали учасникам справи до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. П. Лященко
Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко
В. В. Британчук Л. І. Рогач
Д. А. Гудима І. В. Саприкіна
В. І. Данішевська О. М. Ситнік
О. С. Золотніков О. С. Ткачук
О. Р. Кібенко В. Ю. Уркевич
В. С. Князєв О. Г. Яновська