ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6580/18
Провадження № 2/210/658/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"05" березня 2019 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді Хлистуненко О.В.
секретаря судового засідання Недолуги Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог на предмет позову: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій, -
Представник позивача до суду не зявилась, до початку слухання справи подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та участі позивача. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» в жодне судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Причину неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надавав. Правом на відзив не скористався.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Причину неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надавав. Письмові пояснення на позовну заяву не надавав.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Причину неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності не надходила. Письмові пояснення на позовну заяву не надавав.
Суд, вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
Таким чином, водії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, відповідно якого ОСОБА_3 визнав себе винним у скоєнні вище наведеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 70).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ СХО №480938 автомобіль НОМЕР_3 належить ОСОБА_2 (а.с. 16).
На час дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_4В була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» поліс №АК3584767, та ОСОБА_3 ТДВ СК «Домінанта» поліс №АМ1580571 (а.с. 71,72).
10.09.2017 року представником відповідача ОСОБА_5 було складено ОСОБА_5 огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість) (а.с. 56).
Позивачем, 25.10.2017 року подано до ТДВ «СТ «Домінанта» заяву про настання страхового випадку, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, заяву про виплату, тощо.
Цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована у відповідності до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зупинення дії ліцензії не звільняє страховика від обов'язку страхового відшкодування.
За правилами статей 3 і 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Згідно з ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Положення ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно ст. 9 вище наведеного Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
За ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.
Пункт 36.5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МСТБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом положень ч. 1 ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Стаття 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В силу ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, крім того відповідачем не було надано суду доказів, які спростовуються доводи позивача, тому суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.
Згідно з ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 704,80 грн. сплачений позивачем при зверненні до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 526, 625, 979, 992, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог на предмет позову: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: О. В. Хлистуненко