Справа № 521/3716/19
Провадження № 2-з/521/79/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мазун І.А, розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

04.03.2019р. до Малиновського районного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності та визнання права власності на Ѕ частину майна.

Станом на сьогодення провадження у справі не відкрито.

Разом із позовною заявою представником позивачем було подано до суду клопотання про забезпечення позову, згідно якої просила суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 загальна площа 84,2 кв.м., житлова площа 50,9 кв.м., право власності на яку зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності серії та номер НОМЕР_1 , виданого 17.12.2014р. Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області; на квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа 56,7 кв.м., житлова площа 26,7 кв.м., право власності на яку зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності серії та номер НОМЕР_2 , виданого 17.12.2014р. Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області; на квартиру АДРЕСА_1, загальна площа 48,8 кв.м., житлова площа 23,6 кв.м., право власності на яку зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності серії та номер НОМЕР_3 , виданого 24.01.2014р. Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області; на квартиру АДРЕСА_5 м. Одесі, загальна площа 70,6 кв.м., житлова площа 35,9 кв.м., право власності на яку зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності серії та номер НОМЕР_4 , виданого 25.11.2013р. Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області.

Свою заяву обґрунтовує тим, що відповідачем вже здійснені дії щодо відчуження майна, що було набуте ними за час шлюбу без її відома та згоди.

Дослідивши подане клопотання, матеріали справи та надавши їм належну оцінку, суддя вважає, що клопотання позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як роз`яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірими із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, на момент розгляду заяви про забезпечення позову провадження у справі не відкрито, що, у свою чергу, унеможливлює вирішити питання про накладення арешту на майно, яке перебуває у власності відповідача, оскільки клопотання подано передчасно та накладення арешту може призвести до порушення прав та законних інтересів громадян.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - за правилами підсудності, встановленими цим кодексом для відповідного позову.

Оскільки, провадження у справі не відкрито, то на цій стадії суд позбавлений можливості з`ясувати питання підсудності даної справи та вирішувати питання про забезпечення позову.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: І.А.Мазун