КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/656/2019 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВОДА», третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВОДА» (далі - ТОВ «ЄВРОВОДА»), третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Зазначив, що він є власником автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_1. 29.01.2018 р. о 13:40 в м. Києві по пр. А. Палладіна, 23, з вини водія ОСОБА_3, що керував автомобілем «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_3, сталося ДТП, внаслідок якої було пошкоджено його автомобіль. На момент ДТП ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЄВРОВОДА», керував робочим автомобілем та виконував покладені на нього обов'язки. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля«ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_3, була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна». Відповідно до звіту, вартість відновлювальнго ремонту пошкодженого автомобіля склала 94 743,09 грн., вартість матеріального збитку - 57 423,55 грн. На вимогу позивача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату матеріального збитку в розмірі 50 352,96 грн. З урахуванням викладеного ОСОБА_2 просив стягнути з ТОВ «ЄВРОВОДА» різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та страховим відшкодуванням в сумі 37 319,54 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2018 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2

В апеляційні скарзі ОСОБА_2 просить скасувати сказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд безпідставно відмовив у задоволенні його позову, пославшись на те, що ним не доведено, що на момент ДТП ОСОБА_3 виконував трудові обов'язки, покладені на нього ТОВ «ЄВРОВОДА». Такі висновки не відповідають матеріалам справи.

В апеляційній інстанції ОСОБА_2 та його представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

В судове засідання представник ТОВ "ЄВРОВОДА", третя особа ОСОБА_3 не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 є власником автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 12).

29.01.2018 р. о 13:40 в м. Києві по просп. А.Палладіна, 23, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_3, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_1, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

З вересня 2015 року ОСОБА_3 працює у ТОВ «ЄВРОВОДА» на посаді водія (а.с. 31).

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської обл. від 27.04.2018 р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП та накладено адміністративне стягнення (а.с. 13-15).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_3, була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» згідно полісу №АК9796600 (а. с. 16).

Відповідно до звіту №17 оцінювача від 10 лютого 2018 року, складеного ТОВ «СОС Сервіс Україна» на замовлення ПрАТ СК «ПЗУ Україна», вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Рено» д.н.з. НОМЕР_1, становить 57423,55 грн., вартість відновлювального ремонту складає 94 743,09 грн. (а.с. 18-20).

07 червня 2018 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виплатило позивачу ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 50 352,96 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с. 30).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ "ЄВРОВОДА" про стягнення різниці між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та страховим відшкодуванням, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що на момент скоєння ДТП, ОСОБА_3 виконував трудові (службові) обов'язки ТОВ «ЄВРОВОДА», передбачені трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями або роботи, яка доручалась ТОВ «ЄВРОВОДА».

Колегія судів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

При цьому, якщо матеріалами справи встановлено, що особа, винна у вчиненні ДТП, перебуває у трудових відносинах із юридичною особою-відповідачем, обов'язок доведення обставин, які б виключали його відповідальність у разі наявності заперечень проти позову з цих підстав, покладається саме на відповідача.

Як було встановлено судом та не заперечувалося відповідачем, на момент ДТП ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЄВРОВОДА» та працював на посаді водія.

Автомобіль «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_3, є транспортним засобом, призначеним для постачання води, перебуває у володінні ТОВ «ЄВРОВОДА» та використовується у його підприємницькій діяльності.

ТОВ «ЄВРОВОДА» не надало суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 самовільно заволодів транспортним засобом «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_3, а ТОВ «ЄВРОВОДА» зверталося до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій ОСОБА_3

Під час розгляду судом справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності ТОВ «ЄВРОВОДА» надавало позитивну характеристику ОСОБА_3, в якій вказувало на те, що він належним чином виконує свої трудові обов'язки.

Враховуючи викладене, у суд першої інстанції були відсутні підстави для відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2

ТОВ «ЄВРОВОДА» на спростування розміру відшкодування, який просив стягнути ОСОБА_2 доводів не навело.

Відтак, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ТОВ «ЄВРОВОДА» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору за подання позовної заяви, 1057,20 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 1762,00 грн. судового збору.

Також ОСОБА_2 заявляв вимоги про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування своїх вимог він надав до суду першої інстанції витяг із договору про надання правничої допомоги від 26 червня 2018 року, укладеного із АО «Адвокат Груп Україна», розрахунок витрат на правничу допомогу та копії квитанції про внесення плати за вказаним договором в сумі 6000 грн. (а. с. 34-38).

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Відповідач не заявив клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Таким чином, з ТОВ «ЄВРОВОДА» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 6000 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Задовольнити позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВОДА», третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВОДА» на користь ОСОБА_2 37 319,54 грн.у відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля у ДТП.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВОДА» на користь ОСОБА_2 1762,00 грн. судового збору та 6000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Дані про учасників справи:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_4,

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВОДА», місцезнаходження: 09130, Київскьа обл., Білоцерківський район, с. Дрозди, вул. Фастівська, 3-а, ;

ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_2.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 15 березня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Українець Л.Д.