Справа № 739/6/19
Номер провадження 2/739/125/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2019 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверськийрайонний суд Чернігівської областів складі:
головуючогосудді ОСОБА_1,
за участі секретаря Лукаш Н.Я., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Новгород-Сіверський цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, та на спадкове майно,
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3про визнання права власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, та на спадкове майно. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 25.10.2016 року помер її чоловік ОСОБА_4. За ОСОБА_4 було зареєстровано 15.07.2014 року право власності на транспортний засіб марки RENAUL модель KANGOO, тип загальний легковий пасажирський В, номер шасі (кузова,рами) VF1FW1BB545781198, 2011 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1. Вказаний автомобіль було придбано у період шлюбу з позивачем за кошти спільно сімейного бюджету, при зверненні до нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на транспортний засіб, у звязку з чим позивачка вимушена звернутися до суду.
В судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності.
Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, справу просить розглянути без його участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частини четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
За роз'ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання Відповідачем позову, суд виходить з такого.
Пунктами 22, 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вирішуючи спори міжподружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири та транспортні засоби тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав:
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС № 476064, 19 вересня 1990 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб Відділом РАЦС Бердянського міськвиконкому Запорізської області, відповідний актовий запис № 947.(а.с. 15)
Відповідно до довідки-рахунку ВІА № 435427 від 16.04.2014 року за ОСОБА_4 зареєстровано транспортний засіб марки RENAUL модель KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску 15.07. 2014 року. (а.с. 14)
У відповідності зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Таким чином, транспортний засіб марки RENAUL модель KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4, як подружжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набутеподружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Знаведеного вбачається, що частки позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності є рівними та становлять по Ѕ частині.
Згідно до ст. 328 ЦК України право власностінабувається на підставах, що не заборонені законом, зокремаізправочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 правомірно набула право власності на відповідну частку зазначеного транспортного засобу, яке являється спільною сумісною власністю подружжя.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За таких обставин, суд вважає, що позивачу ОСОБА_2 належить половина спірного транспортного засобу, що перебував у спільній сумісній власності подружжя та позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визначення її частки у спірному майні в розмірі 3/8 частини та визнання за нею права власності на Ѕ частину вказаного транспортного засобу.
25 жовтня 2016 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 369315, виданого Бердянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, від 26 жовтня 2016 року.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина до складу якої входить Ѕ транспортного засобу марки RENAUL модель KANGOO, тип загальний легковий пасажирський В, номер шасі (кузова,рами) VF1FW1BB545781198, 2011 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки.
Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_2 Сергіївна- позивач у справі. Спадкоємцями за законом, які мають частку в даній спадщині є діти спадкодавця ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - мати померлого, однак ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовились від належної частки спадкового майна.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно ст. 1218 ЦК України доскладу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 С про визнання права власності на Ѕ транспортного засобу марки RENAUL модель KANGOO, тип загальний легковий пасажирський В, номер шасі (кузова,рами) VF1FW1BB545781198, 2011 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 набуте подружжям за час шлюбу, а також визначення права власності на 3/8 частин транспортного засобу марки RENAUL модель KANGOO, тип загальний легковий пасажирський В, номер шасі (кузова,рами) VF1FW1BB545781198, 2011 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 у порядку спадкування, підлягають задоволенню суд вважає можливим визнати право власності на частину зазначеного транспортного засобу.
Керуючись ст. ст. 60, 70 СК України, ст. ст. 328, 368, 392, 1218, 1261, 1296 ЦК України, ст. ст. 247, 264, 315 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 - задовольнити.
Визнати право власності на Ѕ транспортного засобу марки RENAUL модель KANGOO, тип загальний легковий пасажирський В, номер шасі (кузова,рами) VF1FW1BB545781198, 2011 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 як майно набуте подружжям за час шлюбу.
Визнати права власності на 3/8 частин транспортного засобу марки RENAUL модель KANGOO, тип загальний легковий пасажирський В, номер шасі (кузова,рами) VF1FW1BB545781198, 2011 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 у порядку спадкування за законом після чоловіка ОСОБА_4.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: А.І. Іващенко.