Провадження № 4-с/317/19/2019
Справа № 2-97/2009
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

за участю:

секретаря судового засідання Московкіної І.С.

представника скаржника Білокінь А.Ю.

старшого державного виконавця Швакової А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі в залі судових засідань Запорізького районного суду Запорізької області скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Центральної групи по ОПС ЗМЕМ на повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Центральної групи по ОПС ЗМЕМ звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області зі скаргою на дії головного державного виконавця Запорізького ВДВС Хіміч Т.А. та визнання рішення головного державного виконавця Хіміч Т.А. щодо повернення виконавчого документа стягувачу неправомірним, скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 03.10.2019.

Скаргу обґрунтовано наступним.

03.10.2019 головним державним виконавцем Хіміч Т.А. було підписано повідомлення про відмову у відкритті виконавчого провадження по справі № 2-97/2009 від 02.12.2011, винесену на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно повідомлення виконавчий документ повертається без виконання у зв`язку з відсутністю відомостей про дату народження боржника-фізичної особи. Відсутність у виконавчому документі будь-якої інформації щодо боржника, зокрема дати народження, паспортних даних, дає можливість виконавцю скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах. Стягувач позбавлений можливості самостійно отримати інформацію щодо дати народження та/або індивідуального податкового номеру боржника, натомість державний виконавець має право на безпосередній доступ до такої інформації. Нездійснення державним виконавцем виконавчих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» призводить до порушення законних прав та інтересів стягувача , оскільки скаржник з вини Запорізького ВДВС не має іншої можливості стягнути заборгованість за електроенергію з боржника фізичної особи. В розпорядженні державного виконавця є інші дані боржника, які можуть сприяти примусовому виконанню рішення: місце проживання боржника, можливе місце знаходження майна боржника. Все це зазначено у виконавчому листі.

Крім того, скаржник зазначив, що повідомлення про повернення виконавчого документа підписано 03.10.2019, фактично отримано стягувачем 18.10.2019, про що є запис в журналі реєстрації вхідної кореспонденції Запорізького ВДВС.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.

Державний виконавець в судовому засіданні просив суд в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі та зазначив наступне. Так дійсно 03.10.2019 головним державним виконавцем Хіміч Т.А. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі виконавчого листа № 2-97/2009 виданого 02.12.2011 Запорізьким районним судом Запорізької області, у зв`язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а саме в виконавчому документі не зазначено дату, місяць та рік народження боржника, чим порушено норми ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавчий документ повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 4 Закону.

Відповідно до ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши подані докази, прийшов до наступних висновків.

До матеріалів справи надано копію виконавчого листа, виданого Запорізьким районним судом Запорізької області по цивільній справі № 2-97/2009 за позовом ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі електричних мереж Запорізького району до ОСОБА_1 про стягнення боргів збитків за користування електричною енергією відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі електричних мереж Запорізького району стягнуто в рахунок відшкодування збитків суму в розмірі 4637,95 грн. Рішення набрало законної сили 10.03.2009.

03.10.2019 головним державним виконавцем Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у запорізькій області Хіміч Т.А. винесено повідомлення № 22421-5 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам закону України «Про виконавче провадження», а саме у виконавчому документі та в заяві стягувача не зазначено доту народження боржника.

Як вбачається з розносної книги місцевої кореспонденції Запорізького РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, скаржником зазначене повідомлення отримано 18.10.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як передбачає п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України та ч. 1 ст. 302 ЦК України, стягувач позбавлений можливості самостійно отримати інформацію щодо дати народження та/або індивідуального податкового номеру боржника, натомість державний виконавець має право на безпосередній доступ до такої інформації.

Згідно ч. 1 ст. 302 ЦК України збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускаються, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в Постанові від 25.06.2014 у справі № 6-62цс14 та Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 471/283/17ц від 22.08.2018, стосується саме реалізації прав державного виконавця.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої скарги.

Керуючись Розділом VII ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Центральної групи по ОПС ЗМЕМ на повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 03 жовтня 2019 року у справі № 2-97/2009, яке винесене головним державним виконавцем Хіміч Т.А.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя В.В.Нікітін