Справа № 477/3138/18
Провадження № 2/477/1212/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Полішко В.В., з секретарем Хлибовою Г.Є. ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2, зареєстрований 15 вересня 2007 року Воскресенською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №23.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2007 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв'язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сімї неможливе.

В судове засідання позивач не зявився, в позовній заяві зазначив розглядати справу за його відсутності, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище, присвоєне їй при державній реєстрації шлюбу, «Кушній».

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб від 15 вересня 2007 року, серії І-ФП, №026768, сторони уклали шлюб 15 вересня 2007 року, який зареєстрований Воскресенською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 23. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з «Мартинюк» на «Кушній» (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження повторно видане від 13 жовтня 2015 року серії І-ФП №238780, в якому сторони вказані як батьки дитини (а.с. 7).

Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо протягом десяти місяців, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо місця проживання дитини та розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В своїй позовній заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в свою чергу, в своїй заяві також не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що вона також втратила будь-який інтерес до шлюбу з позивачем.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сімю, у звязку з чим позов ОСОБА_1 є таким, що підлягає задоволенню.

Крім цього, статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В звязку з чим суд вважає можливе задовольнити клопотання та після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище, присвоєне при державній реєстрації шлюбу, «Кушній».

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 263, 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15 вересня 2007 року Воскресенською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис № 23, розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище, присвоєне при державній реєстрації шлюбу, «Кушній».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: вул. Каштанова, 13, с. Тендрівське Голопристанського району Херсонської області, 75643, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса: вул. Котовського, 49-А, смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області, 57210.

Суддя В.В. Полішко