Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Короп 28 листопада 2019 року

Коропський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Балаби О.А.

за участю секретаря судового засідання - Редько А.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Короп цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коропської селищної ради Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , внаслідок чого відкрилась спадщина. Позивач має право на спадкування майна матері за законом та прийняв спадщину. До складу спадщини входить земельна ділянка, право власності спадкодавця на яку підтверджувалось свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 25.03.2014 року. Адреса земельної ділянки в свідоцтві зазначена: АДРЕСА_1 . Оскільки у свідоцтві про право власності невірно зазначена адреса земельної ділянки, а саме будинок, нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тобто видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У судове засідання позивач не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримав повністю.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи у відсутність представника. Позов визнають повністю. Відзив на позов не надіслали.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).

За життя ОСОБА_2 належало право власності на земельну ділянку, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га кадастровий номер :01:001:0521, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 25.03.2014 року індексний номер 19489564 (а.с. 5).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.03.2014 року земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0521, дата державної реєстрації земельної ділянки 07.06.2013 року, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га належить ОСОБА_2 (а.с. 6).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 27/2018 спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , який прийняв спадщину.

Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,25 гектарів, кадастровий номер :01:001:0521, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), оскільки у свідоцтві про право власності на нерухоме майно індексний номер 19489564 від 25.03.2014 року адресу об`єкта нерухомого майна земельної ділянки зазначено невірно, а саме: АДРЕСА_1 .

Згідно п «г» ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 392 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, ст.ст. 12, 81, 200, 206, 247, 263-265, 354 ЦПК України суд,

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га кадастровий номер :01:001:0521, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Балаба О. А.