Ухвала

14 березня 2019 року

м. Київ

справа № 367/4241/17

провадження № 61-4985ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану адвокатом ЯценкоВіктором Владиславовичем, на постанову Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів по договорам купівлі-продажу земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

Подана 11 березня 2019 року касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

До касаційної скарги заявником додано клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на незадовільний майновий стан заявника та статтю 136 ЦПК України та пункт 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером, єдиним джерелом її доходів є пенсія за віком, сукупний розмір якої за попередній календарний 2018 рік склав 28 230,96 грн. При поданні позовної заяви ОСОБА_1 уже було сплачено судовий збір у розмірі 8 000,00 грн, а тому до суду касаційної інстанції підлягає сплаті судовий збір у розмірі 16 000,00 грн. Виходячи з наведеного, розмір судового збору за подання касаційної скарги становить більше половини від сукупного доходу заявника. На підтвердження вказаного, заявником додано довідку від 25 лютого

2019 року № 4776, видану Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Частиною першою стаття 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Відповідно до вимог вказаної статті відстрочення або розстрочення сплати, зменшення або звільнення від сплати судового збору можливе за відповідним клопотанням сторони за наявності зазначених умов.

Разом з цим, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Виходячи з викладеного, клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки надана заявником довідка не є беззаперечним доказом, який підтверджує майновий стан заявника та відсутність на момент подачі касаційної скарги можливості сплатити судовий збір.

Отже, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір», або надати інші документи на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору (наприклад, довідки органів ДФС України про майновий стан, наявність рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів тощо).

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що

ОСОБА_1 за подання позовної заяви до суду першої інстанції було сплачено судовий збір у розмірі 8 000,00 грн.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Таким чином, заявнику за подання касаційної скарги слід сплатити

16 000,00 грн (8 000,00 грн х 200 %) судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у

Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання, яке подано адвокатом ЯценкоВіктором Владиславовичем, про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану адвокатом Яценко Віктором Владиславовичем, на постанову Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 04 квітня

2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило