Провадження № 22-ц/810/865/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частина)

2019 року, листопада місяця, 20-го дня, Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого Яреська А.В. (судді - доповідача), суддів: Дронської І.О., Карташова О.Ю., за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про визнання наказів неправомірними та їх скасування, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про визнання наказів неправомірними та їх скасування, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Просив суд визнати наказ ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» № 350 від 10.05.2019 р. «Про скорочення чисельності працівників», в частині скорочення штатної одиниці начальника відділу загально - правової роботи , юридичного департаменту неправомірним та скасувати. Визнати наказ ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» № 0132-КП(зв) від 21.08.2019 р. про звільнення ОСОБА_1 з роботи з 21.08.2019р. п.1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку із скороченням чисельності працівників, неправомірним та скасувати. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу загально - правової роботи, юридичного департаменту ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» з 21.08.2019р. Стягнути з ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.08.2019р. до дня поновлення на роботі. Стягнути з ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на користь позивача 111 794, 86 грн завданої моральної шкоди. Разом з позовом ОСОБА_1 заявлено клопотання про витребування доказів судом, а саме витребувати від ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» письмові докази: рішення Наглядової Ради ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» від 19.03.2019р. (протокол № 19/03/19); наказ ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» № 350 від 10.05.2019р.; статут ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот»; рішення прийняте на раді у Голови Правління, про виключення із переліку вакантних посад департаменту режиму та безпеки ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» від 23.05.2019р.; штатний розпис департаменту режиму та безпеки ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (найменуванням та кількістю посад) - станом на 23.05.2019р; штатний розпис юридичного департаменту ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (найменуванням та кількістю посад) - станом на 01.04.2019р.; штатний розпис юридичного департаменту ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (найменуванням та кількістю посад) - станом на 21.05.2019р.; накази щодо руху кадрів (прийому, звільнення, переводу) працівників підприємства по юридичному департаменту ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» за період з 15 квітня по 21 травня 2019р; штатний розпис департаменту режиму та безпеки ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (найменуванням та кількістю посад) - станом на 06.06.2019р.; наказу щодо руху кадрів (прийому, звільнення, переводу) працівників підприємства по департаменту режиму та безпеки ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» за період з 05 червня по 11 червня 2019 року.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 вересня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про визнання наказів неправомірними та їх скасування, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, залишено без задоволення.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду першої ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 вересня 2019 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Скаржник у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідача, пояснення скаржника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Згідно з п. 4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. Залишаючи клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі без задоволення, суд першої інстанції посилаючись на приписи ст.ст. 83, 84 ЦПК України, зазначив, що чинним законодавством передбачено наявність одночасно чотирьох обставин у клопотанні про витребування доказів, а ОСОБА_1 у зазначеному клопотанні не зазначено вжитих особою заходів для отримання зазначених у клопотанні доказів, доказів вжиття таких заходів та (або) причин неможливості самостійного отримання зазначених доказів. Враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції, адже до них він дійшов поспішно, без належного врахування категорії справи та предмету позову. Так, метою процесуального інституту витребування доказів є допомога сторонам в отриманні доказів, які вони не можуть одержати самостійно, що підтверджується обов`язком особи, яка заявляє клопотання про витребування доказів, долучити до нього відомості про неможливість отримання таких доказів особисто. Згідно з ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Забезпечення доказів є механізмом збору і закріплення доказів до судового розгляду по суті та гарантує наявність доказів у справі на випадок, коли їх можна втратити до початку судового розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинні бути зазначені вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України). Частиною 4 ст. 84 ЦПК України передбачено, що суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу. Неможливість надання (одержання) доказу може бути пов`язана з майбутнім знищенням, зіпсуттям доказу, очікуваною смертю свідка тощо, а ускладнення у наданні доказу може бути обумовлене обставинами, які вимагатимуть додаткових зусиль, витрати часу та коштів. Забезпечення доказів є процесуальною дією суду, яка вчиняється за заявою осіб, які беруть участь у справі, якщо вони вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів. Під особами, які мають право заявити про забезпечення доказів, маються на увазі суб`єкти доказування. Відтак, останні повинні довести обґрунтованість своїх побоювань, що подача відповідних доказів може стати неможливим або ускладненим. Інститут забезпечення доказів є спеціальним механізмом, який використовується для їх збереження та покликаний створити можливість реалізації своїх прав особами, які беруть участь у справі, щодо подання до суду необхідних доказів за наявності обставин, які свідчать, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим в майбутньому.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК передбачено що суд повинен сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними своїх процесуальних прав, тим більше це стосується трудових спорів де сторони не є рівними у своїх можливостях, саме роботодавець володіє всіма кадровими документами, що надає йому переваги в змагальності, вирішуючи питання про забезпечення доказів, суди мають керуватися критеріями належності та допустимості таких доказів, про забезпечення яких просить сторона. Справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення трудових спорів передбачає з?ясування судом усіх обставин справи що підлягають встановленню, перевірку змісту письмових документів на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, а отже фактично суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі відмовив у забезпеченні доказів по справі, що мають суттєве значення для її справедливого та своєчасного вирішення у розумні строки. За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції допустив порушення процесуального права, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із поверненням справи до розгляду до суду першої інстанції.Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 вересня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді