Справа № 265/1642/19
Провадження № 4-с/265/16/19
У Х В А Л А

15 березня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1., ознайомившись із матеріалами скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Лівобережного відділу ДВС м. Маріуполь ГтУЮ у Донецькій області ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

14 вересня 2019 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла скарга ОСОБА_2 на дії державного виконавця Лівобережного відділу ДВС м. Маріуполь ГтУЮ у Донецькій області ОСОБА_3, а саме на постанову державного виконавця від 11.03.2015 про накладення арешту на майно боржника.

Ознайомившись зі скаргою та долученими до неї документами, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно із ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальних строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк, що встановлено ч. 4 ст. 127 ЦПК України.

Як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_2 оскаржуються дії державного виконавця Лівобережного відділу ДВС м. Маріуполь ГтУЮ у Донецькій області ОСОБА_3, що полягають у неправомірному, як вважає заявник, накладенні арешту на належне йому майно згідно із постановою державного виконавця від 11.03.2015.

Проте, за змістом предявленої скарги заявником ОСОБА_2 взагалі не наведено посилань на час, коли він дізнався про порушення своїх прав і свобод, захисту яких вимагає.

Разом із тим, матеріали скарги містять заяву ОСОБА_2 до Лівобережного ВДВС м. Маріуполь від 21.01.2019 із вимогою щодо зняття арешту з майна, накладеного постановою державного виконавця від 11.03.2015.

Відповідь на вказану заяву Лівобережним ВДВС м. Маріуполя була надана заявникові 31.01.2019 за вих. № 14.1-59/697.

Дану ж скаргу заявником ОСОБА_2 було спрямовано до суду засобами поштового звязку лише 12.03.2019, а до суду скарга надійшла 14.03.2019.

Таким чином, суд вважає, що строк на подання відповідної скарги у даному конкретному випадку сплив. При цьому ані за змістом скарги, ані окремо, заявником не порушено питання про поновлення пропущеного строку на подання скарги, і посилань на наявність поважних причин його пропущення не наведено взагалі.

Відтак, підстав для поновлення пропущеного ОСОБА_2 строку звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця не встановлено, а тому предявлена скарга підлягаю залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 127, 447, 449 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Лівобережного відділу ДВС м. Маріуполь ГтУЮ у Донецькій області ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена 15 березня 2019 року.

Суддя ________________________