У Х В А Л А

14 березня 2019 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районний суд Донецької області Писанець Н.В., розглянувши у заяву ТОВ «Афродіта» про забезпечення позову у цивільній справі за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Афродіта» до ОСОБА_2 про визнання поновленим договір оренди землі та позовну заяву за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Афродіта» про встановлення факту припинення дії договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Волноваського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ «Афродіта» до ОСОБА_2 про визнання поновленим договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення вказаного договору.

Директор ТОВ «Афродіта» ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам, крім ТОВ «Афродіта» здійснювати будь-які сільськогосподарські роботи на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 5,83 га, яка розташована на території Петрівської сільської ради, а також здійснювати обробку та збирати врожай на вказаній земельній ділянці.

Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст.150 ЦПК України.

Так, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов'язково зазначаються: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов'язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» , а саме: у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача,

а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд вважає, що забезпечення позову у вказаний спосіб дозволить позивачу вважати свій договір оренди поновленим та останній продовжить використання спірної земельної ділянки до вирішення спору у справі по суті.

Однак, саме вирішення питання про належність права користування земельною ділянкою є предметом позову, тому надання судом переваги будь-якій стороні у використанні предмету позову, до моменту вирішення справи по суті, протирічить принципу рівності усіх перед судом та законом та застосуванню у даному випадку не підлягає.

Враховуючи наведене, суд вважає необґрунтованим клопотання позивача та відмовляє у його задоволенні.

Керуючись ст. ст.149-150,153,258,260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ТОВ «Афродіта» про забезпечення позову за необґрунтованістю.

Ухвалу суду може бути оскаржено протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 18 березня 2019 року.

Суддя Н.В. Писанець