Справа № 490/5627/19
н/п 2/490/2573/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е)

24.10.2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого -судді Чулуп О.С.

при секретарі -Балдич Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

До

ОСОБА_2

про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами 02.09.2006 року був укладений шлюб. Різні погляди на життя призвели до розпаду сім`ї, примирення між подружжям не можливе. Позивач вказує, що стосунки між подружжям не підтримуються, шлюб має формальний характер, сім`ю зберегти неможливо. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача до суду не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його присутності, вимоги позову підтримав.

Відповідач до суду не з`явився, про дату судового засідання був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно дост.112 Сімейного кодексуУкраїни суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 02.09.2006 року, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1096.

Спору щодо розподілу спільного майна не має. Сімейні відносини сторонами припинені. Розпад сім`ї мав місце через втрату взаємних почуттів та взаємної поваги. Примирення між подружжям не можливе. Суд вважає, що сім`я існує формально, дана сім`я розпалася, і зберегти її не можливо.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає сплаті судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Вирішуючи питання стосовно вимоги відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року справа № 72/1010/16-ц, провадження № 61-3416 св 18 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 1669,20 грн., що підтверджується квитанцію від 23.06.2019 року та розрахунку суми гонорару адвоката за надання правової допомоги.

Позивачем надано договір про надання правової допомоги та квитанцію про оплату витрат на правову допомогу в розмірі 1669,20 грн.

За такого згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 1669,20 грн. та судовий збір розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.110,112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.13,81,258,258, 265,268,280 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02.09.2006 року, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1096- розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 1669,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбаченіст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцятиднів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути переглянуте Центральним районним судом м.Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя