ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/1500/17Головуючий у 1-й інстанції Яковець Н.В.
Провадження № 22-ц/817/295/19 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 302090000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

та сторін: представника ОСОБА_1 - адвоката Суп М.Б., представника ПАП "Довіра" - Бак В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №608/1500/17 за апеляційною скаргою Приватного агропромислового підприємства "Довіра" на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2018 року, ухваленого суддею Яковець Н.В., повний текст якого складений 17 грудня 2018 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного агропромислового підприємства "Довіра", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Чортківського відділу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

у вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Приватного агропромислового підприємства "Довіра", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Чортківського відділу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в державному реєстрі земель в Управління ДЗК Чортківського району за реєстровим №06656 від 29 грудня 2012 року та зобов'язати Приватне агропромислове підприємство "Довіра" повернути йому належну частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту на території Староягільницької сільської ради Чортківського району (кадастровий номер НОМЕР_1), а також судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 лютого 2012 року та Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Чортківською районною державною адміністрацією 17 березня 2004 року, на праві спільної часткової власності йому належить 1/2 частина земельної ділянки площею 3,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ягільницької сільської ради Чортківського району тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1. В грудні 2012 року між ним та ПАП "Довіра" було укладено договір оренди земельної ділянки, за яким він передав, а ПАП "Довіра" прийняло в оренду 1/2 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Староягільницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, строком на 4 роки. Договір припиняв свою дію в грудні 2016 року. Так як строк, на який було укладено договір закінчився, а орендар - ПАП "Довіра" не надсилав йому пропозиції щодо поновлення договору оренди земельної ділянки, він уклав договір оренди землі із фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, державну реєстрацію договору оренди проведено 06 березня 2017 року. Однак, у зв'язку з тим, що відповідач продовжував використовувати земельну ділянку, він звернувся до відповідача із вимогою не чинити перешкод в користуванні землею. У відповідь керівництво ПАП "Довіра" повідомило про те, що договір оренди між ним та ПАП "Довіра" укладено на 10 років, за №06656 від 29 грудня 2012 року і до 29 грудня 2022 року, а оскільки умови договору зі сторони ПАП "Довіра" виконуються повністю, то договір до закінчення його дії розірваний не може бути. В підтвердження наведеного представили копію договору оренди землі, зареєстрованого в Державному реєстрі земель Управлінням ДЗК у Чортківському районі від 29 грудня 2012 року за реєстровим №06656. Однак, вказаного договору оренди землі на 10 років він із відповідачем у 2012 році, а також документів, що є його невід'ємною частиною не укладав та не підписував, тому вважає, що слід даний договір визнати недійсним.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 до Приватного агропромислового підприємства "Довіра", третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Чортківського відділу Держгеокадастру, Головного управління Держгеокадастру на стороні відповідача у Тернопільській області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки - задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в державному реєстрі земель в Управлінні ДЗК Чортківського району за реєстровим №06656 від 29 грудня 2012 року.

Зобов'язано агропромислове підприємство "Довіра" повернути ОСОБА_1 належну йому частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту на території Староягільницької сільської ради Чортківського району (кадастровий номер НОМЕР_1).

Стягнуто з агропромислового підприємства "Довіра" на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень судових витрат та 1 125 (одну тисячу сто двадцять п'ять) гривень витрат за проведення експертизи.

В апеляційній скарзі ПАП "Довіра" просить скасувати рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного агропромислового підприємства "Довіра" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на те, що воно не ґрунтується на дійсних обставинах справи, прийняте з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ПАП "Довіра" зазначило, що на основі договору оренди земельної ділянки від 01 грудня 2012 року, укладеного між ними та ОСОБА_1, ПАП "Довіра" відкрито користуються земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить позивачу на праві власності, що підтверджується крім підписання даного договору, а також тим, що з 2013 року йому виплачується орендна плата за користування вказаної земельної ділянки. Таким чином, тривале виконання умов договору оренди є підтвердженням того, що укладення відповідало внутрішній волі ОСОБА_1, як з моменту передачі землі в оренду так і протягом всього часу дії договору, а тому, підстав для визнання договору недійсним немає. Суд не надав жодної оцінки заявам позивача, що у оспорюваному договорі не зазначено кадастрового номера земельної ділянки. Однак, дане твердження не заслуговує на увагу, оскільки факт державної реєстрації оспорюваного договору підтверджує те, що згідно умов договору оренди земельної ділянки від 01 грудня 2012 року об'єкт оренди можна ідентифікувати. Також ПАП "Довіра" вказує на те, що ні з позовної заяви, ні з пояснень позивача, ні з поведінки останнього в позасудовий період, не зрозуміло, які саме права ОСОБА_1 були порушені у зв'язку із існуванням орендних відносин між ним та відповідачем. Крім того, суд першої інстанції не надав оцінки тому факту, що останнім пропустив строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, оскільки позивач у 2012 році до відповідача для укладення договору оренди, підписав оспорюваний договір, надав правовстановлюючі документи на землю для проведення реєстраційних дій, а 15 травня 2013 року отримав орендну плату, тому саме з травня починається перебіг строку позовної давності. Також, суд відхилив посилання відповідача на той факт, що висновок експерта від 18 жовтня 2018 року містить дані, що викликають обґрунтовані сумніви, а тому, даний висновок експерта мав розглядатися судом критично.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Суп М.Б. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалити рішення, яким апеляційну скаргу приватного агропромислового підприємства "Довіра" на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2018 року у справі №608/1500/17 залишити без задоволення, а рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2018 року без змін, посилаючись на те, що дана апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, та такою, що не підлягає до задоволення, оскільки, доводи апелянта не відповідають дійсності, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та практиці Верховного Суду, а також повністю спростовуються наявними і безпосередньо дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Так, судом встановлено, що підпис на оспорюваному договорі не належить позивачу, що свідчить про відсутність вільного волевиявлення учасника договору на момент його укладення, а позиція відповідача про те, що тривале виконання умов договору і отримання орендної плати свідчить про схвалення позивачем умов договору і відповідає внутрішній вола позивача з моменту передачі землі суперечить суперечить судовій практиці Верховного Суду. Доводи апелянта про сумніви щодо правильності та об'єктивності висновку експерта з огляду на наявність серед зразків підпису видаткового касового ордера №1355 від 07 грудня 2017 року, достовірність підпису на якому особисто підтвердив позивач є безпідставними та надуманими, оскільки в судовому засіданні 07 грудня 2018 року суд за клопотанням представників сторін прослухав технічний запис судового засідання, в якому позивач особисто заперечив факт підписання вказаного касового ордера. Щодо доводів апелянта про застосування строків позовної давності у даному спорі за умови заперечення останнім факту порушення прав позивача та необґрунтованість позовних вимог є взаємовиключними.

У судовому засіданні представник ПАП "Довіра" - Бак В.І. апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Суп М.Б. апеляційної скарги не визнала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Представник Чортківського відділу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 969.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Заслухавши пояснення представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що в судовому засіданні доведено, що підпис у договорі оренди строком на 10 років вчинений не ОСОБА_1, в зв'язку з чим вільного волевиявлення позивача на укладення даного договору не було, а відтак вказаний правочин відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України слід визнати недійсним.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає встановленим обставинам, зібраним по справі доказам, нормам матеріального та процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Спірні правовідносини врегульовано спеціальним законом, яким є Закон України "Про оренду землі" (далі Закон).

Відповідно до ст.1 Закону визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону).

За змістом частини 2 статті 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його правна землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вольова дія, правочин поєднує собою волю та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямована на досягнення певної мети.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, другою, третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 лютого 2012 року ОСОБА_1 належить 1/2 земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Староягільницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області (а.с. 4).

У грудні 2012 року між ОСОБА_1 та ПАП "Довіра" було укладено договір оренди земельної ділянки, за яким позивач передав, а ПАП "Довіра" прийняло в оренду 1/2 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Староягільницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, строком на 4 роки, що підтверджується відомостями про державну реєстрацію договору оренди спірної земельної ділянки, наданими відділом у Чортківському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області та листом від 27.02.2017р. за № 31-19-0.35-9/115-17 (а.с.8).

Як і позивач, так і відповідач у судовому засіданні підтвердили той факт, що примірника вказаного договору оренди землі ОСОБА_1 не отримував.

Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи №1.1-337/18 від 18 жовтня 2018 року, проведеної Тернопільським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, підпис в графі "Орендодавець" на 2-му аркуші в договорі оренди земельної ділянки, зареєстрований в державному реєстрі земель в управлінні ДЗК Чортківського району за реєстровим №06656 від 29 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та приватним агропромисловим підприємством "Довіра", виконаний не позивачем - ОСОБА_1, а іншою особою (а.с. 146-154).

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про недійсність спірного договору на підставі частини третьої статті 203 ЦК України, оскільки вказаний договір, укладений від імені позивача, підписаний не ним, а іншою особою, що свідчить про відсутність волевиявлення сторони правочину.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що висновок експерта не може мати пріоритету та має оцінюватись у скупності з іншими доказами, колегія суддів зазначає таке.

Дійсно, згідно зі ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Крім цього, частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд першої інстанції, приймаючи до уваги висновок експертизи, встановив, що висновок містить чітку і вичерпну відповідь на поставлені питання за результатами дослідження експертом обставин, які входять до предмета доказування - належність підпису позивача в рядку "Орендодавець" договору оренди землі від 29 грудня 2012 року № 06656, а щодо наявного серед зразків підпису видаткового касового ордеру № 1355 від 07 грудня 2017 року, судом було встановлено, що вказаний касовий ордер позивачем не підписувався і представником відповідача даний факт нічим не спростований.

Тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції висновок експертизи оцінено саме у сукупності з іншими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту укладення спірного договору, оскільки позивач отримував плату за користування землею і міг знати про укладення спірного договору оренди землі, є безпідставним, оскільки позивач спірного договору оренди не підписував, а, відтак, і не міг знати про його укладання на 10 років. Крім того, відповідачем не доведено, що виплати орендної плати позивачу здійснювалися саме за оспорюваним договором оренди.

Крім цього, доводи апелянта про застосування строків позовної давності у даному спорі за умови заперечення останнім факту порушення прав позивача та необґрунтованість позовних вимог є взаємовиключними.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи ПАП "Довіра" не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу Приватного агропромислового підприємства "Довіра" слід залишити без задоволення, а рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2018 року - залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 08 лютого 2019 року було зупинено виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судового рішення, яке переглядалось, тому виконання рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2018 року підлягає поновленню.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного агропромислового підприємства "Довіра" - залишити без задоволення.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2018 року - залишити без змін.

Поновити виконання рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2018 року.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 15 березня 2019 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи