КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3978/19
Провадження № 2-о/552/149/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2019 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі: судді Миронець О.К., за участі секретаря судового засідання Рибальченко О.П., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи Корецької Ю.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа - Управління державної міграційної служби України в Полтавській області,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року і поданий час. Свої вимоги мотивує тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Монастиріще,Чернігівського району, Приморського краю. У 1958 році вона разом з батьками переїхала в Україну та з того часу постійно проживає на її території, але до цього часу не має паспорта громадянина України чи громадянина іншої держави. Заявник звернулася до Державної міграційної служби України в Полтавській області для отримання паспорта громадянина України, однак їй було відмовлено, оскільки не були надані документи підтверджуючі реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року, рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року.

21.11.2019 року заявника подала уточнення до своєї заяви та просить суд встановити факт її постійного проживання на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» до 24 серпня 1991 року.

В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали та просили суд її задовольнити.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи не заперечувала проти задоволення заяви.

Відповідно до ухвали суду від 15.07.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду.

Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Монастиріще, Чернігівського району Приморського краю, республіка РСФСР, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Відповідно до тимчасового посвідчення на постійне проживання серії ПЛ НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою Росії, проживає у місті Полтава.

Як вбачається з диплома серії НОМЕР_3 виданого 29.06.1979 року ОСОБА_1 в 1975 році вступила до Полтавського музичного училища ім. М.В. Лисенка, в 1979 році закінчила повний курс училища по спеціальності хорового диригування.

Відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1975 року працювала на різних посадах у учбових закладах м. Полтави, зокрема, 18.08.1987 року призначена на посаду вихователя групи продовженого дня по переведенню в школу №20 м.Полтави, 01.09.1991 року переведена на посаду вчителя молодших класів в школі №20 м.Полтави, та звільнена за власним бажанням 26.08.1993 року.

Відповідно до довідки ЖЕК «Прожектор» від 27.10.2019 року ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 з 27.11.1981 року,виписана 30.06.1983 року, зареєстрована 02.12.1983 року виписана 12.05.1990 року, зареєстрована 23.11.1990 року, виписана 27.11.1992 року.

Заявник звернулася до Державної міграційної служби України в Полтавській області для отримання паспорта громадянина України, однак їй було відмовлено, оскільки не були надані документи підтверджуючі реєстрацію на території України до 24.08.1991 року, рекомендовано звернутись до суду.

Судом встановлено, що заявник не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України, так як не має документів підтверджуючих її реєстрацію на території України до 24.08.1991 року.

Відповідно до ч 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 315 ЦПК України суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 315 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 р.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України до 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Факт постійного безперервного проживання заявника на території України з 1958 року підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

За таких обставин вимоги заявника обґрунтовані і суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання на території що стала Україною відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» до 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 315, 318, 319 ЦПК суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Монастиріще, Чернігівського району Приморського краю на території, що стала Україною відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» до 24 серпня 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 22.11.2019 року.

СУДДЯ МИРОНЕЦЬ О.К.