П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 листопада 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Джуги С.Д.

суддів Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.

з участю секретаря: Волощук В.І.

імена (найменування) сторін:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Сільваші Володимир Миколайович, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2019 року, постановлену суддею Тхір О.А, про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Балаж Марина Василівна, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_3 про визнання іпотечного договору недійсним,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Балаж Марина Василівна, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_3 про визнання іпотечного договору недійсним.

16.07.2019 року представником позивача ОСОБА_4 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд у порядку забезпечення позову накласти арешт на нежитлове приміщення літ. А поз. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12 площею 348 кв.м та 38/100 частин літ. Б поз. 13,14,15,16,17,18,19,20,21 площею 106,5 кв.м. загальною площею 454,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер № 101); заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним та приватним нотаріусам, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, які утворені та діють у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, органів місцевого самоврядування, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження), окрім запису про накладення арешту, стосовно нерухомого майна: нежитлове приміщення літ. А поз. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12 площею 348 кв.м та 38/100 частин літ. Б поз. 13,14,15,16,17,18,19,20,21 площею 106,5 кв.м. загальною площею 454,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер № НОМЕР_1 ).

В обґрунтування заяви зазначено, що на момент подання даного позову до суду, на майно, що є предметом оскаржуваного іпотечного договору, було накладено обтяження безпосередньо іпотекою та двома арештами накладеними органами ДВС, а саме, реєстраційний № арешту 8335676 від 26.11.2013 р. та реєстраційний № арешту 11540870 від 26.08.2011р., відтак застосовувати заходи забезпечення позову на момент подання позову до суду не було необхідності. Однак позивачу випадково стало відомо після сформування Інформаційної довідки з реєстру речових прав, що Відповідач 1 (ТОВ «Кей-Колект»), в позасудовий порядок згідно Закону України «Про Іпотеку» шляхом укладення договору купівлі-продажу, посвідченого Приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кузьо Г.В., на підставі оскаржуваного іпотечного Договору відчужило нежитлове приміщення літ. А Поз. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12 площею 348 кв.м та 38/100 частин літ. Б поз. 13,14,15,16,17,18,19,20,21 площею 106,5 кв.м. загальною площею 454,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_3 . Будь-яких листів про намір Відповідача 1 здійснити відчуження майна у позасудовий спосіб в порядку та на умовах визначених ЗУ «Про іпотеку на адресу Позивача як власника майна не надходило. Крім цього незрозуміло на якій правовій підставі було знято арешти накладені ще в 2011 та 2012 році відповідно, адже в задоволені позовних вимог ТОВ «Кей- Колект» про їх зняття, як перешкода для реалізації в позасудовий спосіб іпотечного майна було відмовлено (Рішення Ужгородського міськрайонного суду по справі № 308/8339/17 від 27.04.2018р. набуло законної сили).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2019 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

Накладено арешт на нежитлове приміщення літ. А поз. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12 площею 348 кв.м та 38/100 частин літ. Б поз. 13,14,15,16,17,18,19,20,21 площею 106,5 кв.м. загальною площею 454,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер № НОМЕР_1 ).

Заборонено суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним та приватним нотаріусам, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, які утворені та діють у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, органів місцевого самоврядування, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження), окрім запису про накладення арешту, стосовно нерухомого майна: нежитлове приміщення літ. А поз. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12 площею 348 кв.м та 38/100 частин літ. Б поз. 13,14,15,16,17,18,19,20,21 площею 106,5 кв.м. загальною площею 454,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер № НОМЕР_1 ).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Сільваші В.М., ставить питання про скасування зазначеної ухвали, оскільки така постановлена всупереч вимогам статей 151-153 ЦПК України. Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного: суд першої інстанції не мав правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову; арешт майна, як захід забезпечення позову може бути застосований за наявності для того підстав лише щодо відповідача та щодо належного йому майна, однак на момент винесення ухвали про забезпечення позову, власник майна навіть не був учасником судового процесу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача, яка заперечила подану апеляційну скаргу, пояснення представника апелянта, який підтримав подану апеляцію, пояснення представника ТОВ «Кей Колект» та пояснення представника ПАТ «Укрсиббанк», які також підтримали апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом даних норм, забезпечення позову - це заходи щодо охорони матеріально правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому заявник виходить з припущення про ймовірність таких дій і не зобов`язаний подавати суду докази.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Балаж Марина Василівна, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_3 про визнання іпотечного договору недійсним.

Зі змісту поданого позову вбачається, що позивач ОСОБА_1 оспорює правомірність укладення з ПАТ «УкрСиббанк» договору іпотеки №0 від 31.1.2008 року,за яким передано в іпотеку належне їй нерухоме майно: нежитлове приміщення літ. А поз. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12 площею 348 кв.м та 38/100 частин літ. Б поз. 13,14,15,16,17,18,19,20,21 площею 106,5 кв.м. загальною площею 454,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер № НОМЕР_1 )., права за яким ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей Колект», яке в свою чергу в позасудовий порядок, згідно Закону України «Про іпотеку», відчужило дане нерухоме майно ОСОБА_3 .

Таким чином, предметом позову у даній справі є правомірність укладення договору іпотеки щодо майна, яке на праві власності належало ОСОБА_1 , право власності на яке набула ОСОБА_3 і яка на даний час є його власником.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову, оскільки між сторонами дійсно виник спір щодо вказаного нерухомого майна та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Невжиття заходів забезпечення позову може взагалі утруднити чи зробити неможливим ефективний захист та поновлення порушених законних прав інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Вид забезпечення позову у вигляді заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії з даним нерухомим майном є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, оскільки відповідають предмету позову, а заборона вчиняти певні дії стосуються предмета (об`єкта) щодо якого наявний спір.

Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують вищенаведених висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, згідно з ч.1 п.1 ст.150 ЦПК України, застосовується щодо відповідача у справі.

З матеріалів справи, зокрема з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що власником нежитлового приміщення літ. А Поз. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12 площею 348 кв.м та 38/100 частин літ. Б поз. 13,14,15,16,17,18,19,20,21 площею 106,5 кв.м. загальною площею 454,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є апелянт (третя особа) ОСОБА_3

Апелянт ОСОБА_3 на момент розгляду заяви про забезпечення позову та на час розгляду справи апеляційним судом, не залучалася до участі в справі, як відповідач, і не є відповідачем у справі.

З врахуванням наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нежитлове приміщення літ. А Поз. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12 площею 348 кв.м та 38/100 частин літ. Б поз. 13,14,15,16,17,18,19,20,21 площею 106,5 кв.м. загальною площею 454,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_3 , вжито неправомірно та порушує її законні права та інтереси.

В цій частині апеляційна скарга є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З врахуванням вищенаведеного ухвала суду першої інстанції в частині накладення арешту на нежитлове приміщення літ. А Поз. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12 площею 348 кв.м та 38/100 частин літ. Б поз. 13,14,15,16,17,18,19,20,21 площею 106,5 кв.м. загальною площею 454,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову щодо накладення арешту на вище вказане нежитлове приміщення. В іншій частині ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

За вказаних обставин апеляційна скарга підлягаю частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149,150, 374-375 ЦПК України апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Сільваші Володимир Миколайович, задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2019 року в частині накладення арешту на нежитлове приміщення літ. А поз. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12 площею 348 кв.м та 38/100 частин літ. Б поз. 13,14,15,16,17,18,19,20,21 площею 106,5 кв.м. загальною площею 454,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська АДРЕСА_2 .Ужгород вул АДРЕСА_3 Заньковецької АДРЕСА_1 (реєстраційний номер № НОМЕР_1 ) скасувати, постановивши в цій частині нову постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вище вказане нежитлове приміщення відмовити.

В решті ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 20 листопада 2019 року

Головуючий :

Судді: