Справа № 185/2046/19
Провадження № 2-з/185/17/19
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

13 березня 2019 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 про скасування виконавчого напису приватного нотаріуса

В С Т А Н О В И В :

11.03.2019 року ОСОБА_2М звенувся до сузу з позовною заявою акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 про скасування виконавчого напису приватного нотаріуса, в якій просить суд визнати виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстраційним № 11864 від 10.12.2018р., таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовною заявою, 11.03.2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій заявник просить суд забезпечити позов про скасування виконавчого напису нотаріуса по цивільній справі за його позовом до АТ «Укрсоцбанк» шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстраційним номером № 4790 від 14.09.2018р. за виконавчим провадженням № 57428946, яке відкрито приватним виконавцем ОСОБА_4

Вивчивши дану заяву та документи додані до неї, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст.150 ЦПК.

Вимоги до форми і змісту заяви про забезпечення позову наведені у статті 151 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: п. 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо повязаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

У заяві ОСОБА_2 просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 4790 від 14.09.2018 року вчиненого нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, але у позовній заяві позивач просить суд визнати виконавчий напис, виданий приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстраційним № 11864 від 10.12.2018р. таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, через невідповідність заходів забезпечення позову заявленим вимогам, суд позбавлений можливості перевірити обсяг позовних вимог та їх співмірність із заявленим забезпеченням позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а тому підлягає поверненню заявнику, оскільки вказані вище обставини не дають змоги суду прийняти законне та обґрунтоване рішення за даною заявою.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 151-153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 про скасування виконавчого напису приватного нотаріуса - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя: В. О. Головін