Ухвала

13 березня 2019 року

м. Київ

справа № 640/9939/16-ц

провадження № 61-18500св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 28 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2016 року позов КП «Харківводоканал» задоволено частково. Стягнуто в солідарному порядку

з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 суму заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 червня 2011 року по 30 квітня 2016 року у розмірі 5 140 грн 25 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 червня 2011 року по 30 квітня 2016 року у розмірі 3 315 грн 29 коп., індекс інфляції у розмірі 2 765 грн 84 коп., три проценти річних у розмірі 293 грн 74 коп. У задоволенні решти позовних вимог КП «Харківводоканал» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2016 року доповнено рішення Київського районного суду м. Харкова

від 18 жовтня 2016 року у справі за позовом КП «Харківводоканал» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, наступним чином: абзац другий резолютивної частини рішення суду після слів «… ОСОБА_7» доповнити словами «… на користь КП «Харківводоканал».

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилено. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п'яти суддів.

Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцять статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення призначити до розгляду в складі колегії з п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

О.В. Білоконь

Є.В. Синельников