ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 627/541/17

Провадження № 22-ц/818/241/19

11 березня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Сватенко Н.В.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - приватного підприємства «Карат-АПК»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, на рішення Краснокутського районного суду Харківської області, ухвалене 28 березня 2018 року о 14 годині 06 хвилин у складі судді Вовк Л.В., -

установив:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_3 та приватним підприємством (ПП) «Карат-АПК», зареєстрований у Реєстраційній службі Краснокутського районного управління юстиції Харківської області.

В обґрунтування позову зазначив, що його тітка - ОСОБА_3 - була власником земельної ділянки площею 5,3577 га, розташованої на території Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 19 березня 2007 року.

25 листопада 2013 року між його тіткою - ОСОБА_3 та ПП «Карат-АПК» укладено договір оренди землі, за умовами якого тітка передала в оренду підприємству вищевказану земельну ділянку строком на 10 років, зі сплатою 4 400 грн. орендної плати в рік, у тому числі: в грошовій, натуральній та відробітковій формі, але в будь-якому разі орендна плата не повинна були меншою 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року його тітка - ОСОБА_3 - померла. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 листопада 2016 року він прийняв спадщину після смерті тітки на вищевказану земельну ділянку, передану відповідачу в оренду.

Позивач зазначив, що відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Позивач, як новий власник, орендованої земельної ділянки, скористався своїм правом та ініціював про одностороннє дострокове розірвання договору оренди землі.

У додаткових поясненнях до позову ОСОБА_1 посилався на те, що в оспорюваному договорі про оренду не визначено нормативної грошової оцінки належної ОСОБА_3 земельної ділянки, чим грубо порушено її права та права нового власника земельної ділянки.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 28 листопада 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що договір оренди землі може бути розірваний судом за вимогу нового власника земельної ділянки, якщо таке право передбачено договором. Пунктом 12.5 договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_3 та ПП « Карат-АПК», сторони погодили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Як новий власник земельної ділянки, ОСОБА_1 отримав від ПП «Карат -АПК» орендну плату за 2014-2017 роки у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки землі, чим погодився з умовами договору оренди. Отже, за оспорюваним договором оренди позивач отримує орендну плату у грошовому виразі, у розмірі, визначеному в договорі з урахуванням індексації, тому порушення його прав не встановлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, посилаючись на неврахування судом обставин справи, порушення норм матеріального права та процесуального права, просить рішення суду скасувати, прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що орендна плата за 2014-2016 роки була виплачена позивачу 02.03.2017 після його неодноразових звернень до ПП «Карат-АПК». Орендна плата за 2017 рік була перерахована на картковий рахунок ОСОБА_1 29.12.2017 року. В порушення умов договору оренди орендна плата не переглядалася відповідачем кожні два роки, як це визначено п. 4.1. договору оренди землі, що призвело до систематичної несплати орендарем орендної плати та є підставою для розірвання договору.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 375 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як установлено судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 5,3577 га , що знаходиться на території Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданим 19.03.2007 року ( а.с. 11 - 12).

25.11.2013 року ОСОБА_3 передала зазначену земельну ділянку в оренду ПП « Карат-АПК» на строк 10 років, що підтверджується копією договору оренди землі, зареєстрованого у ДРРП на нерухоме майно 17.12.2013 року (надалі Договір оренди) та актами приймання - передачі і визначення меж земельної ділянки в натурі (а.с. 23 - 26).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданим виконавчим комітетом Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 27.01.2014 року (а.с. 5).

Згідно даних копії свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 26.11.2016 року спадкоємцем належної ОСОБА_3 земельної ділянки є ОСОБА_1 (а.с. 7).

За змістом позовної заяви після оформлення спадкових прав на земельну ділянку ОСОБА_1 звернувся до відповідача з пропозицією дострокового розірвання Договору оренди, але йому було відмовлено.

Відмовляючи позивачу у задоволенні позову про розірвання договору оренди землі, суд першої інстанції правильно керувався вимогами ст.ст. 23, 30 - 32 Закону України « Про оренду землі», п.п. 12.3., 12.5, 4.1., 4.2., 4.3, 4.5. Договору оренди та обґрунтовано виходив з того, що умовами Договору оренди передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 4400 грн. в рік, у тому числі: в грошовій, натуральній та відробітковій формі, але в будь-якому разі орендна плата повинна бути не менше 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати на землю здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата сплачується до 30 грудня поточного року. Розмір орендної плати переглядається один раз у 2 роки. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Суд першої інстанції дав належну оцінку даним довідки ПП «Карат-АПК» № 26/02-19 від 26.02.2018, згідно якої орендна плата за період 2014 - 2016 роки нарахована та виплачена ОСОБА_1 у сумі 15744 грн. 52 корп. після письмового його звернення та дійшов правильного висновку про відсутність визначених Законом України «Про оренду землі» підстав для розірвання Договору оренди.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу (ЦК) України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України № 161-XIV від 06 жовтня 1998 року «Про оренду землі» (надалі Закон України «Про оренду землі») визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 21 Закону України «Про оренду землі» вбачається, що розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному, на час укладення договору оренди, законодавству.

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з пунктами 3, 4, 5 статті 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов'язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов'язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім'я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

За змістом ч.3 ст. 1223 ЦК України спадщина належить спадкодавцю від дня відкриття спадщини. Тобто дата оформлення спадщини, а саме отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не може обмежувати можливість реалізації належних спадкоємцю правомочностей власника від дня відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що спадщина ОСОБА_1 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Саме з цієї дати ОСОБА_1 повинен був повідомити відповідача про прийняття ним у спадщину спірної земельної ділянки, в порядку визначеному ст. 148 - 1 ЗК України.

Проте в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ПП « Карат - Апк» набагато пізніше. Відповідно до відповіді ПП «Карат - АПК» від 26.02.2018 року виплата орендної плати ОСОБА_1 за 2014, 2015 та 2016 роки була здійснена 02 березня 2017 року на картковий рахунок після письмового звернення (а.с. 75). Факт виплати позивачу орендної плати за вказаний період та за 2017 рік підтверджується також довідками ПП «Карат - АПК» від 12.10.2017 року ( а.с. 52) та від 23.01.2018 року ( а.с. 53).

Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, встановлених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України (далі ЗК України) та іншими законами України.

Із матеріалів справи вбачається, що оплата орендної плати за спірним договором проведена відповідно до умов Договору оренди та вимог Закону України « Про оренду землі».

Відповідно до частини 2 статті 23 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Указом Президента України від 02 лютого 2002 року № 92/2002 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», у редакції Указу від 19 серпня 2008 року № 725/2008, зазначено, що забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення визнано одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки, зокрема, шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово економічного стану орендаря.

Відповідно до п. 4.1, 4.2, 4.5 Договору оренди орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 4400 грн. 00 коп. в рік, у тому числі в грошовій, натуральній або відробітковій формі, але в будь - якому разі орендна плата повинна бути не менша 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Розмір орендної плати переглядається один раз у 2 роки, у разі: зміни умов господарювання, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, погіршення стану орендованої земельної ділянки, не з вини орендаря, в інших випадках визначених законом ( а.с. 23 - 24).

Згідно довідки ПП «Карат - АПК» від 12.10.2017 року (а.с. 52) позивачу нарахована орендна плата за 2014 рік у розмірі 5332,62 грн. виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки у розмірі 133315,45 грн., за 2015 рік - у розмірі 6466,42 грн., виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки у розмірі 161660,45 грн., за 2016 рік - у розмірі 7759,37 грн., виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки у розмірі 193984,26 грн.

Зазначене свідчить про виконання відповідачем умов Договору оренди щодо визначення розміру орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Позивач не надав суду доказів звернення до відповідача з пропозицією перегляду розміру орендної плати, визначеної умовами Договору оренди.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правові підстави для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Проте колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися повторно до суду з позовом про розірвання Договору оренди земельної ділянки при наявності обставин, які передбачені законом або договором.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 28 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 березня 2019 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний