Справа: 164/269/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 березня 2019 року Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

при секретарі Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько ОСОБА_4, по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 земельна ділянка площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1 земельна ділянка, площею 0,60 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Островки Маневицького району Волинської області. Ще за життя 11 лютого 2003 року ОСОБА_4 посвідчив заповіт на ім'я дочки ОСОБА_2, яка прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_2, її представник ОСОБА_5, кожен зокрема, не з'явилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідач Колківська селищна рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати в майбутньому.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивача ОСОБА_4, однак ще за життя 11 лютого 2003 року посвідчив заповіт, згідно якого належний йому на праві особистої власності жилий будинок з надвірними будівлями, землю, все майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, заповів дочці ОСОБА_7, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8, 10).

Згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 16 грудня 2013 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу було відновлено дошлюбне прізвище ОСОБА_4 (а.с. 9).

Відповідно до витягу з погосподарської книги № 7 за 2018 рік та довідки Виконавчого комітету Колківської селищної ради Рудниківського Старостинського округу № 2379 від 28 грудня 2018 року, власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4, який до дня смерті був зареєстрований та проживав за вищевказаною адресою разом із дочкою ОСОБА_2, яка проживає там і на даний час (а.с. 11-12).

Із витягу з рішення Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області № 15/2 від 25 січня 1994 року вбачається, що ОСОБА_4 приватизовано земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,60 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 13-14).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 5 лютого 2019 року державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця та які підтверджують право власності на спадкове майно (а.с. 22).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 183/01-16 від 4 березня 2019 року, після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року була заведена спадкова справа № 191 за 2007 рік. 18 вересня 2007 року із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка спадкодавця ОСОБА_7 (а.с. 30-31).

Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 8 січня 2019 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 19).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на:

житловий будинок АДРЕСА_1

завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,60 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Острови Маневицького району Волинської області, згідно рішення сесії Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області від 25 січня 1994 року № 15/2, як на спадкове майно по смерті ОСОБА_4.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська