Справа № 343/2042/17
Провадження № 22-ц/4808/308/19
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Фединяка В.Д., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна (грошових коштів) за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2018 року під головуванням судді Андрусіва І.М. в м. Долина,

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Провідна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна (грошових коштів).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 вересня 2014 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір (поліс) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АІ/7007183 з строком дії з 09 вересня 2014 року до 08 вересня 2015 року. Полісом була зареєстрована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 під час управління та керування транспортним засобом «Сеат Толедо» д.р.н. АТ 3190 АХ. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик (ПрАТ СК «Провідна») відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Полісом № АІ/7007183 від 06 вересня 2014 року встановлено ліміт відповідальності ПрАТ СК «Провідна» за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

За участю забезпеченого транспортного засобу, під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля «Шкода Октавія» д.н.р. АТ 0933 АК під керуванням ОСОБА_2 у м.Долина Івано-Франківської області на вул. Обліски 06 грудня 2014 року о 21.35 год. сталася ДТП, внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_2 26 грудня 2014 року подано до ПрАТ СК «Провідна» заяву № НОМЕР_1 про виплату страхового відшкодування (за наслідками пошкодження його транспортного засобу у звязку з вказаною ДТП).

22 січня 2015 року ПрАТ СК «Провідна» разом із відповідачем провело огляд його пошкодженого транспортного засобу та складено відповідний акт огляду за № НОМЕР_1.

За наслідками розгляду заяви про виплату страхового відшкодування № позивач прийняв рішення щодо відмови останньому у виплаті страхового відшкодування на підставі ст. 32.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся зі скаргами на ПрАТ «СК «Провідна» до державних контролюючих органів: Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг) та Моторно-транспортного страхового бюро України (МТСБУ). За результатами розгляду вказаних скарг, МТСБУ направило листа від 09.11.2015 року за №4/4-10/31233 до позивача, в якому вказало на порушення норм страхового законодавства з боку ПрАТ «СК «Провідна».

Під загрозою застосування до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» з боку вищевказаних державних контролюючих органів відповідних санкцій (відкликання ліцензій на право здійснення страхової діяльності, тощо) було складено страховий акт № та 21.09.2016 року та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі ліміту відповідальності - 50 000 грн та пені за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 33 967,78 грн, а всього на суму 82 967,78 грн, що підтверджується платіжним дорученням №0040818 від 21 вересня 2016 року.

Після виплати відповідачу страхового відшкодування та пені, Долинським районним судом Івано-Франківської області від 10 лютого 2017 року було прийнято рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Княжа Вієнна ОСОБА_4 груп» про стягнення шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, відповідно до якого стягнуто з ПрАТ «СК «Княжа Вієнна ОСОБА_4 груп» 47 272,06 грн страхового відшкодування (за Полісом №АС/8049548) та 9 034,25 грн судових витрат. Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 10 000 грн моральної шкоди та 1759,12 грн судових витрат.

Вищевказаним рішенням суду було чітко встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 і встановлено факт невинуватості у цій пригоді водія ОСОБА_3

Позивач вважав, що страхова виплата ОСОБА_2 проведена всупереч вимог статті 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і підлягає поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України, оскільки отримана ним без достатньої правової підстави.

Рішенням Долинського районного суду від 07 грудня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» безпідставно набуті кошти у розмірі 82 967,78 грн та судовий збір в розмірі 1 600 грн.

ОСОБА_2 на вказане рішення подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що воно є незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права. Зокрема, позивач просив стягнути із відповідача кошти в сумі 82 967,78 грн і як доказ перерахування коштів, надав копію платіжного доручення № 0040818 від 21 вересня 2016 року, проте в даному документі не вказано, що кошти були адресовані відповідачу

Провадження по справі відкрито у жовтні 2017 року, розгляд справи по суті призначено на 26 грудня 2017 року, а 13 червня 2018 року позивач надав суду доказ отримання відповідачем спірних коштів. А отже, доказ надано після закінчення підготовчого засідання, а саме під час розгляду справи по суті.

Апелянт вважає, що судом порушено норми матеріального права при ухваленні рішення, оскільки спірні кошти не є безпідставно ним набутими. У звязку із ДТП настав страховий випадок, а тому ОСОБА_3 повинен відшкодувати шкоду, завдану ним, незважаючи на те, що його дії вчинені у стані крайньої необхідності.

В апеляційній скарзі вказано також, що ОСОБА_2 отримано страхове відшкодування від позивача на підставі рішення Долинського районного суду від 16 червня 2015 року та постанови апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 липня 2015 року, які не скасовані. Окрім того, ним були надані наступні документи для отримання страхового платежу : поліс АІ/7007183, заява про виплату страхового відшкодування, розрахунок суми матеріального збитку, зроблений позивачем, страховий акт № НОМЕР_1, виготовлений позивачем. На підставі даних документів позивач перерахував кошти в сумі 82 967,78 грн добровільно, тобто такий перерахунок не був помилкою та не вчинений у примусовому порядку.

Також вказує, що він є добросовісним набувачем, а наявність в діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Суд першої інстанції не дав жодної оцінки такій обставині, як добросовісність набуття ОСОБА_2 спірних коштів.

Просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та стягнути із позивача судові витрати.

Представник позивача в засідання апеляційного суду не зявився, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, не навів поважності причин неявки, тому розгляд апеляційної скарги судом проведено без його участі.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_5, який підтримав доводи скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 грудня 2014 року о 21.35 год. ОСОБА_3, керуючи належним йому автомобілем НОМЕР_2, рухався по вул. Обліски у м. Долина і йому назустріч по цій же смузі руху, в напрямку смт. Вигода рухався автомобіль марки "Шкода Октавія" д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням власника ОСОБА_2, створивши аварійну ситуацію. Намагаючись уникнути лобового зіткнення, ОСОБА_3 застосував екстренне гальмування та здійснив маневр вправо до узбіччя для обїзду перешкоди. Проте ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом, також різко звернув на смугу руху в напрямку смт. Вигода, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів. У результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження, а два пасажири автомобіля "Сеат Толедо" отримали легкі тілесні ушкодження.

Згідно постанови Долинського районного суду від 16.06.2015 року, залишеної без змін 21.07.2015 року Апеляційним судом Івано-Франківської області, провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з вчиненням ним дій у стані крайньої необхідності. Судом встановлено, що ОСОБА_3, виявивши небезпеку для свого руху, для того щоб уникнути лобового зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2, який рухався на зустріч по смузі руху, по якій він рухався, для усунення небезпеки, яка загрожувала йому та пасажирам його автомобіля, виїхав на зустрічну смугу руху, але зіткнення так і не уникнув, проте відвернув шкоду, яка могла бути заподіяна внаслідок лобового зіткнення.

Постановою Долинського районного суду від 17.03.2015 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито у звязку з закінченням строків накладання адміністративного стягнення. Згідно даної постанови водій автомобіля "Шкода Октавія" ОСОБА_2 відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, тому у його діях наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 було застраховано ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_4» за Полісом обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/8049548 від 03.01.2014 р., зі строком дії до 02.01.2015 року та лімітом відповідальності за спричинену матеріальну шкоду 50000,00 грн..

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 під час управління та керування транспортним засобом "Сеат Толедо" д.н.з. НОМЕР_4 була застрахована у ПрАТ "СК "Провідна" на підставі договору (полісу) обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності наземних транспортних засобів №АІ/7007183 від 06.09.2014 року (а.с. 6).

26 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся з заявою до ПрАТ "СК" Провідна" про виплату страхового відшкодування (а.с 7-8).

Представником ПрАТ "СК"Провідна" пошкоджені автомобілі були оглянуті, про що свідчать відомості №9471707 про дорожньо-транспортну пригоду від 15.12.2014 року та акт первинного огляду транспортного засобу "Шкода Октавія" від 22.01.2015 року (а.с.13-16).

Розглянувши заяву ОСОБА_2, ПрАТ "СК"Провідна" листом від 11.08.2015 року повідомило ОСОБА_2 про те, що на підставі ст. 32.1 обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відсутні підстави для виплати йому страхового відшкодування за пошкоджений 06.12.2014 року автомобіль "Шкода Октавія", оскільки ОСОБА_3, як встановлено постановою Долинського районного суду від 16.06.2015 року діяв у стані крайньої необхідності, провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито (а.с. 24).

За зверненням відповідача до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, 13.09.2016 року складено Акт про правопорушення, вчинені ПрАТ "СК" Провідна" на ринку фінансових послуг щодо порушень п. 34.2 обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та абзаців 1-3 п. 36.2ст. 36 цього ж Закону (а.с. 25).

Відповідачем також було подано скаргу до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) щодо рішення ПрАТ "СК"Провідна" про відмову у здійсненні страхового відшкодування. З повідомлення МТСБУ від 09.11.2015 року №4/4-10/31233, скерованого ПрАТ "СК" Провідна" вбачається, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 06.12.2014 року, є стаховим випадком за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/7007183, а ПрАТ "СК"Провідна" не захищає майнові інтереси за даним полісом, чим прямо порушує свої зобовязання. Позивачу запропоновано протягом 15 днів додатково вивчити матеріали по даному страховому випадку та переглянути рішення страховика з урахуванням позиції МТСБУ (а.с.26-27).

Згідно ремонтної калькуляції № від 20.09.2016 року вартість ремонту автомобіля "Шкода Октавія" 130 001,60 грн (а.с. 30-31).

Як вбачається зі страхового Акта № за договором (полісом страхування ОСЦПВ), страхове відшкодування потерпілому ОСОБА_2 у результаті події, яка сталася 06.12.2014 року становить 82 967,78 грн (а.с. 36).

Згідно платіжного доручення №0040818 та відомості № ВПТ-004431 від 20 вересня 2016 року вбачається, що ПрАТ "СК "Провідна" 21.09.2016 року перерахувала на рахунок відповідача у АТ КБ "ПриватБанк" 82 967,78 грн страхового відшкодування та пені (а.с. 37, 134), які він отримав 22.09.2016 року шляхом видачі коштів готівкою через касу обслуговування відділення ПриватБанку (а.с. 143). Правомірність здійснення виплат через платіжну систему "Privat Money" ПАТ КБ "ПриватБанк" підтверджується Договором №2 про виплату грошових коштів від 28.04.2007 року та додатковою угодою №1 від 13.11.2007 року до згаданого договору (а.с. 135-140).

Після настання цього ДТП, водій іншого автомобіля ОСОБА_3 вчасно звернувся із заявою до страхової компанії ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_4» про настання страхового випадку, однак йому 28.09.2015 року також було відмовлено у виплаті. Відмовляючи йому у виплаті страхового відшкодування, зазначено, що відсутні законні підстави для виплати страхового відшкодування, так як постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16.06.2015 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито у звязку з вчиненням дій у стані крайньої необхідності, а тому цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не настала.

З метою захисту порушеного права, ОСОБА_3 17 листопада 2017 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_4» про стягнення шкоди, спричиненої ДТП.

Рішенням Долинського районного суду від 10.02.2017 року, залишеним без зміни судом апеляційної інстанції, позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4» на користь ОСОБА_3 47 272,06 грн страхового відшкодування і 9034,25 грн судових витрат, а з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто 10 000 грн моральної шкоди та 1759,12 грн судових витрат.

Вищевказаним рішенням суд встановив наявність між діями відповідача та наслідками ДТП прямого причинного звязку і зазначив, що вчинення ОСОБА_2 порушення Правил дорожнього руху України призвели до ДТП. Відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення не свідчить про відсутність підстав для цивільно- правової відповідальності за завдану шкоду.

Постановою Верховного суду від 18.10.2018 року касаційну скаргу ПрАТ "УСК" «Княжа Вієнна ОСОБА_4» задоволено частково. Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10.02.2017 року змінено у частині розміру відшкодування шкоди, спричиненої ДТП. Стягнуто з ПрАТ "УСК" «Княжа Вієнна ОСОБА_4» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 25 051,02 грн. В решті рішення суду першої та апеляційної інстанцій в частині вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди залишено без змін.

Згідно постанови суду касаційної інстанції вбачається, що в частині відшкодування моральної шкоди судами першої та апеляційної інстанцій правильно застосовано норми матеріального права та не допущено порушення норм процесуального права, а, отже, доводи ОСОБА_2 щодо відсутності його вини у ДТП, яка сталась 06.12.2014 року, не грунтуються на встановлених судами обставинах справи.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 перераховану йому суму страхового відшкодування без належної правової підстави, оскільки юридично встановлено відсутність вини ОСОБА_3 у вчиненні ДТП та заподіянні шкоди, тому у відповідача відсутні підстави для отримання страхового відшкодування за вищевказаним договором обовязкового страхування і виплачені відповідачу кошти в розмірі 82 967,78 грн є безпідставно отримані та підлягають поверненню відповідно до статті 1212 ЦК України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про повернення виплачених страховою компанією ОСОБА_2 коштів, виходячи з наступного.

Статтею 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку, також визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Частиною 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Згідно частин 1-2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зі змісту статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту.

Отже, сутність зобов'язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Крім того, згідно пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Отже, зобов'язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виникають також у зв'язку з договірними правовідносинами, що існували раніше, як результат їх трансформації. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 04.10.2017 року у справі № 6-1216цс17 і є обовязковим для всіх судів.

Рішенням Долинського районного суду та постановою Верховного Суду встановлено про те, що ДТП сталася внаслідок дій водія автомобіля марки «Шкода Октавія», під керуванням водія ОСОБА_2 і вказані факти мають преюдиційне значення у даній справі.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що у зв'язку з відсутністю вини водія ОСОБА_3 у скоєнні ДТП, який діяв у стані крайньої необхідності, його цивільно-правова відповідальність не настала, а тому у відповідача відсутні підстави для отримання страхових виплат за полісом №АІ/7007183 від 06.09.2014 року. В результаті суд дійшов до переконання, що позивач сплатив відповідачу кошти в розмірі 82 967,78 грн за матеріальну шкоду, яка була заподіяна за відсутності вини страхувальника, що є неналежною правовою підставою набуття майна (отримання грошей), а тому є безпідставно сплаченими та набутими відповідачем без достатньої правової підстави і підлягають поверненню відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України, яка регулює спірні правовідносини.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції правильно в оскаржуваному рішенні спростував твердження відповідача про те, що до даних правовідносин не застосовуються положення ст. 1212 ЦК України. Суд апеляційної інстанції вважає, що обраний позивачем спосіб захисту права на грошові кошти, які набуті відповідачем без достатньої правової підстави, є правильний.

Належну правову оцінку суд дав доводам апелянта в суді першої та апеляційної інстанцій про те, що є недопустимими докази, надані представником позивача 12.06.2018 року, які стверджують факт отримання ОСОБА_2 від позивача коштів у розмірі 82 967,78 грн, оскільки про отримання вказаної суми страхового відшкодування він визнав у суді.

У звязку з вищенаведеним, апеляційний суд приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2018 року без зміни.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення і у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 15 березня 2019 року.

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_6

ОСОБА_7