КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №361/5502/16-ц
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Гуля В.В., Сушко Л.П., із участю секретаря Кравченко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Погребська сільська рада Броварського району Київської області про встановлення земельного сервітуту,

В С Т А Н О В И В :

19 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом, де, з врахуванням змін та доповнень, просив встановити на його користь земельний сервітут на право проїзду до належної йому земельної ділянки, кадастровий номер :01:039:0060, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , через земельну ділянку кадастровий номер: :01:039:0051, належну ОСОБА_2 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :01:039:0060 та жилий будинок, що розташований на цій ділянці.

У відповідності до «Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості )», під`їзд до земельної ділянки здійснюється з АДРЕСА_1 .

Дані обставини, а саме: наявність єдиного проїзду до належної йому земельної ділянки та жилого будинку підтверджуються, також «Викопіюванням з плану формування меж населеного пункту с. Погреби», на якому позначено дорогу, що проходить від належної йому земельної ділянки на

АДРЕСА_1. Проїзд , який дозволяв позивачу безперешкодно користуватися земельною ділянкою та жилим будинком, проходив поруч з межами земельних ділянок, позначених на витязі з кадастрового плану №№0050 та 0051.

В 2015 році відповідачу ОСОБА_2 додатково було виділено другу земельну ділянку, площею 0,1048 га, кадастровий номер: :01:039:0051, одна з меж якої співпадає з межею земельної ділянки 0051.

Частина земельної ділянка позначеної на витязі з кадастрового плану №0051, станом на 01 серпня 2016 року, у відповідності до витягу з публічної кадастрової карти України, кадастрового номеру немає.

Відповідач не дотримується вимог добросусідства і не дає можливості користуватися проїздом, чинить різні перешкоди.

Найбільшою з перешкод є те, що у вересні 2015 року відповідач обгородив свою земельну ділянку ( кадастровий номер: :01:039:0051 ) парканом, що позбавило позивача можливості користуватися проїздом до своєї земельної ділянки, а іншої можливості проїзду, окрім того, що існував до порушення його права власності, на земельну ділянку немає.

23 червня 2015 року та 25 серпня 2015 року позивач звернувся до Погребської сільської ради з заявою, повідомивши про порушення його права користування належною йому земельною ділянкою.

Згідно листа Погребської сільської ради, сільською радою з допомогою сусідів позивача було облаштовано під`їзд до його земельної ділянки.

Однак, як зазначає позивач, облаштований за ініціативою Погребської сільської ради проїзд до належної йому земельної ділянки є небезпечним.

З урахуванням профілю, напрямку, ухилів дорожнього полотна вул. Ватутіна, до якої він примикає, новооблаштований проїзд, при користуванні ним, може призвести до пошкодження належних позивачу і членам його сім`ї транспортних засобів, пошкодження майна інших осіб, до пошкодження здоров`я, або загибелі людей.

04 листопада 2015 року відповідачу направлено пропозицію щодо укладення договору сервітуту, на яку він не відреагував, в усній формі повідомивши про відмову укласти договір сервітуту.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевий суд зазначив, що позивачем не надано безспірних доказів в обґрунтування позовних вимог щодо необхідності встановлення земельного сервітуту, а тому суд вважає за можливе відмовити в задоволенні позову за його необґрунтованості.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, згідно свідоцтва про право власності, індексний номер: 23515586, від 26 червня 2014 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :01:039:0060, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка ), площею 0, 25 га ( а.с. 4 т. 1 ).

За вищевказаною адресою розташований житловий будинок, який належить ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу від 02 лютого 2005 року, посвідченого нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Єлістратовою С.В., та від 13 серпня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Поповченко Ю.В. ( а.с. 5, 6 т. 1 ).

Рішеннями Погребської сільської ради Броварського району Київської області №937 від 08 листопада 2012 року та №1139 від 23 квітня 2013 року надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення ) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) жителю АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , загальною площею 0,2600 га, із них: 0,2500 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських та споруд; 0,0100 га - для ведення особистого селянського господарства; по АДРЕСА_1 за рахунок земель запасу Погребської сільської ради ( а.с. 10 зв., 11 т. 1).

Згідно рішення 4 сесії депутатів Погребської сільської ради Броварського району Київської області 7 скликання №86 «Про затвердження розпорядження сільського голови «Про перейменування вулиць», АДРЕСА_1 перейменована на АДРЕСА_1 ( а.с. 62 т. 1 ).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №581903, ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,1048 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:039:0051, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 69 т. 1).

Також відповідач є власником земельної ділянки, площею 0,1351 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №035867 ( а.с.70 т. 1 ).

Відповідно до листа Погребської сільської ради Броварського району Київської області №238 від 25 вересня 2015 року, до земельної ділянки позивача ОСОБА_1 сільською радою за допомогою сусідів було облаштовано проїзд ( а.с. 31 т. 1 ).

Будь-яких доказів у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України на підтвердження того, що даний проїзд є небезпечним, аварійним, тощо, матеріали справи не містять.

04 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 із пропозицією укласти договір земельного сервітуту ( а.с. 32 т. 1 ).

Проте, як зазначає позивач, вказана пропозиція була проігнорована відповідачем, у зв`язку з чим, 19 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом ( а.с. 2-3, 37, 59 т. 1 ).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено з посиланням на необґрунтованість заявлених вимог ( а.с. 31-36 т. 2 ).

При цьому, з точки зору апеляційного суду, місцевим судом в повній мірі враховані роз`яснення викладені в п. 22-2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7, згідно яких види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені ст. 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним.

Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку ( постійний ), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання, умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Отже, закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що нормальне використання своєї земельної ділянки неможливо без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки.

Відтак, сервітут має встановлюватися для задоволення потреб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Недоведення неможливості задоволення своїх потреб іншим способом, ніж користування чужим нерухомим майном унеможливлює сервітут.

Разом з тим, на переконання апеляційного суду, зазначені по справі докази, на переконання апеляційного суду, не свідчать про обґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки, як встановлено судом першої інстанції, існує інший ніж заявлений у позові доступ та проїзд до земельної ділянки позивача.

Окрім цього, в даному випадку, встановлення сервітуту створює труднощі та незручності для ОСОБА_2 , значно погіршує його права як власника даної земельної ділянки.

А відтак, суд апеляційної інстанції, погоджується з висновком місцевого суду, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами обґрунтованість вимог щодо необхідності встановлення земельного сервітуту.

Крім того, судом першої інстанції надана належна оцінка доказів по справі, зокрема, і поясненням свідків - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ( а.с. 71, 72, 73, 85, 86, 87 т. 1 ), у повній відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини і, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 401, 402, 404 ЦК України, ст.ст. 98-100 ЗК України, ст.ст. 5, 13, 76-81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст. 12 ЦПК України, з точки зору суду другої інстанції та в силу викладеного, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді скарги.

Інші обставини, зазначені апелянтом, зокрема, про те, що судом порушено принцип рівності сторін щодо здійснення всіх процесуальних прав та змагальності сторін, позивач був позбавлений можливості надати докази на обґрунтування позовних вимог, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у суді другої інстанції, а відтак - не є правовою підставою для задоволення як позовних так і апеляційних вимог.

Окрім цього, доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог не було надано і до апеляційного суду.

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5,10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Погребська сільська рада Броварського району Київської області про встановлення земельного сервітуту - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: В.В. Гуль

Л.П. Сушко