ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 березня 2019 року

м. Харків

справа № 638/257/18

провадження № 22-ц/818/1426/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

ім'я (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у порядку письмового провадження виділені матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_6 - представника ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2018 року в складі судді Хайкіна В.М.,

у с т а н о в и в:

В січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області, приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Волковицький Сергій Олександрович, П'ята Харківська Державна нотаріальна контора, державний нотаріус Печко Олександр Сергійович, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гнилицька Тетяна Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Познякова Світлана Василівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондра Людмила Вікторівна, та просив: визнати недійсними довіреності на ім'я ОСОБА_3, посвідчені 17 серпня 2017 року приватним нотаріусом Маріупольського МНО Донецької області за реєстровими номерами 642, 643; визнати недійсними Договори купівлі - продажу, укладені між ним та ОСОБА_4, посвідчені 30 листопада 2017 року державним нотаріусом П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Печком О.С. за реєстровими номерами 7 - 496, 7 - 498; визнати недійсними Договори купівлі - продажу, укладені ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчені 12 грудня 2017 року приватним нотаріусом Харківського МНО Гнилицькою Т.В. за реєстровими номерами 2032, 2034; скасувати державні реєстрації вказаних довіреностей та правочинів; визнати за ним право власності на квартири АДРЕСА_1 та витребувати їх із чужого незаконного володіння ОСОБА_5

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2018 року частково задоволено заяву ОСОБА_6 - представника ОСОБА_2 про забезпечення позову та до вирішення спору по суті та набрання рішенням у справі законної сили заборонено ОСОБА_5 та іншим особам чи органам здійснювати дії, спрямовані на відчуження (зміну власника) нерухомого майна, а саме - квартир АДРЕСА_1.

22 грудня 2018 року ОСОБА_12 - представник ОСОБА_5 звернулася із заявою (клопотанням) про зустрічне забезпечення позову шляхом внесення ОСОБА_2 на депозитний рахунок Дзержинського районного суду м. Харкова грошових коштів у розмірі 16 146 702 грн.

Заява мотивована тим, що застосовані заходи забезпечення позову порушують право власності ОСОБА_5, він позбавлений права вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Жодних доказів про недобросовісність набуття ОСОБА_5 права власності матеріали справи не містять. Натомість, позивач знаходиться у розшуку та перебуває за межами України, систематично здійснює протиправну діяльність по зловживанню та порушенню прав юридичних та фізичних осіб. Вказані дії ОСОБА_2 можуть ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, адже за таких обставин ОСОБА_5 має намір звернутися до позивача із позовом про відшкодування завданих йому збитків. Вважає, що у даній справі повинно бути застосовано зустрічне забезпечення шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості предмету забезпечення позову, тобто вартості двох квартир. У січні 2018 року відповідач мав намір продати квартири, у зв'язку з чим були укладені попередні договори купівлі-продажу квартир, внаслідок порушень умов зазначених договорів ОСОБА_5 зобов'язаний понести фінансові витрати та збитки, які значно погіршують його матеріальне становище. Просить суд застосувати заходи зустрічного забезпечення позову.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2018 року заяву ОСОБА_12 - представника ОСОБА_5 про зустрічне забезпечення позову задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_2 до 09 січня 2019 року внести на депозитний рахунок суду у якості зустрічного забезпечення грошову суму в розмірі 8 073 351 грн. та надати суду документи про виконання ухвали.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що застосування судом зустрічного забезпечення має на меті урівноважити інтереси сторін при вжитті заходів забезпечення позовних вимог; розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи та має бути співмірним із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову. ОСОБА_5 на підтвердження дійсної вартості майна та понесених на даний час збитків надано належні та допустимі докази в розумінні статтей 77, 78 ЦПК України, зокрема, довідки суб'єкта оціночної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» від 18 грудня 2018 року за № № 155, 156, згідно яких вартість квартири АДРЕСА_2 становить 7 602 876 грн., а вартість квартири НОМЕР_1 у цьому ж будинку - 8 543 826 грн.; копії попередніх договорів купівлі - продажу від 25 січня 2018 року, укладених між ним та ОСОБА_13, згідно з якими він зобов'язується продати та передати ОСОБА_13, а покупець зобов'язується купити та прийняти у власність квартири АДРЕСА_1. З урахуванням усіх обставин справи та наданих доказів визнано розмір зустрічного забезпечення в сумі 8 073 351 грн., що є достатньою компенсацією можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у випадку відмови у позові.

08 січня 2019 року ОСОБА_6 - представник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про зустрічне забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції не зазначено, якими протизаконними діями позивача можуть бути спричинені збитки. Квартири АДРЕСА_1 знаходяться в будівельному стані, ремонт не зроблений, будь - яке майно відсутнє, пошкодити чи знищити квартири в багатоповерховому будинку неможливо.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_6 - представника ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2018 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 2 статті 369 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 154 ЦПК України встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Перелік випадків, у яких суд зобов'язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений частиною 3 статті 154 ЦПК України та є вичерпним. Так, суд зобов'язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (частина 4 статті 154 ЦПК України).

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову (частина 5 статті 154 ЦПК України).

Таким чином, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

Обґрунтовуючи заяву про зустрічне забезпечення, ОСОБА_12 - представник ОСОБА_5 посилається на те, що заборона відчуження квартир значно обмежує правомочність відповідача як власника, а саме позбавляє його права на продаж нерухомого майна. Внесення вартості предмету забезпечення позову на депозитний рахунок суду забезпечить право ОСОБА_5 на відшкодування завданих йому збитків.

Задовольняючи вказане клопотання, суд першої інстанції не врахував, що воно не містить обґрунтування того, яких саме збитків завдано або може бути завдано ОСОБА_5 забезпеченням позову, а саме - забороною відчуження нерухомого майна. Обмеження права власника в продажі майна не є збитками у розумінні статті 22 ЦК України.

Посилання ОСОБА_5 на укладення попередніх договорів купівлі - продажу квартир від 25 січня 2018 року та неукладення у наступному договорів купівлі - продажу внаслідок забезпечення позову судова колегія не приймає, оскільки виділені матеріали справи не містять їх копій, належним чином завірених.

Таким чином, підстав для задоволення заяви (клопотання) ОСОБА_12 - представника ОСОБА_5 та застосування зустрічного забезпечення немає.

З урахування викладеного, ухвала від 28 грудня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в зустрічному забезпеченні позову.

Керуючись ст. ст. 154, 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2018 року - скасувати та ухвалити нову постанову.

В задоволенні заяви ОСОБА_12 - представника ОСОБА_5 про зустрічне забезпечення позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 березня 2019 року.

Головуючий - А.В. Котелевець

Судді - Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова