Справа № 523/6216/19
Провадження №2/523/3105/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.

за участю секретаря судового засідання - Правди Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - ПрАТ «СК «ВУСО» - про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач, керуючи транспортним засобом марки «Сеат», д.р.н. НОМЕР_1 порушивши Правила дорожнього руху скоїв зіткнення з автомобілем марки «Субару» д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована (№ 81/15-Т/Ц1), чим спричинив механічні пошкодження. За зверненням ОСОБА_2 позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 35 959, 03 гривень. В зв`язку з чим, на думку позивача, до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»перейшло право вимоги відшкодування шкоди заподіяної винною особою. Крім зазначеної суми страхового відшкодування позивачем були понесені витрати в розмірі 1921,00 грн. Добровільно відшкодувати матеріальну шкоду відповідач відмовився. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 22.05.2019 року провадження у справі було відкрито та призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.07.2019 року до участі в розгляді справи, в якості третьої особи без самостійних вимог, було залучений ПрАТ «СК «ВУСО», оскільки рішення по даній справі може вплинути на його права та обов`язки.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву в якому зазначено, що відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі, так як покладання обовязку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Розмір шкоди складає 35217,85 грн., а ліміт відповідальності страховика згідно договору складає 50000 грн. Розрахунок вартості матеріального збитку, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, проведений з порушенням п.1.2, 1.4 "Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів" та нічим не підтверджений.

Представник позивача надав відповідь на відзив в якому зазначив, що звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. Страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права. Страховик відповідача - ПрАТ «СК «ВУСО» виплатив страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (0,52%) та безумовної франшизи 0,00 грн., отже він виконав своє зобовязання перед страхувальником.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Матеріалами справи встановлено, що 16.04.2016 р. в м. Одеса на вул. Мельницька, мало місце ДТП за участю автомобіля «Субару» д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Сеат», д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 06.06.2016 року, вказана дорожньотранспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля «Сеат», д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Відповідно до страхового полісу цивільно-правової відповідальності АЕ/2791781 від 06.07.2015 року, яким забезпечено автомобіль «Сеат», д.р.н. НОМЕР_1 , встановлено ліміт відповідальності страхувальника 50000 грн.

23.03.2015 р. між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «ЗД Транс» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 81/15-Т/Ц1, забезпечений транспорт «Субару» д.р.н. НОМЕР_2 .

Внаслідок зіткнення зазначених вище автомобілів, автомобіль марки Субару» д.р.н. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. Матеріальна шкода, спричинена зіткненням, відповідно до висновку спеціаліста склала 35 959, 03 гривень. Оплата була проведена на підставі платіжного доручення № 18153 від 17.05.2016 року.

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі ст. 27 ЗУ «Про страхування» про відшкодування збитків в порядку регресу на суму 35 959, 03 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 03 копійки).

У відповідь ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату у розмірі 21 675, 04 (двадцять одну тисячу шістсот сімдесят п`ять гривень 04 коп.), з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та вирахуванням ПДВ (ч.2, п. 36.2, ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВ»), згідно полісу № АЕ/2791781.

Зменшення суми виплати аргументовано тим, що беручи до уваги розрахунок страхового відшкодування від 13.05.2016 року, що є додатком №1 до страхового акту, дана виплата є червертою по даному договору страхування та свідчить про те, що транспортний засіб раніше був у ДТП і його складові відновлювали ремонтом. Виходячи з цього, згідно п.7.39 "Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів", при визначені ватрості материального збитку потрібно враховувати коефіцієнт фізичного зносу. ПрАТ «СК «ВУСО» був розрахований коефіцієнт фізичного зносу у розмірі 0,5232%. Таким чином, вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, склала 26010,05 грн., а розрахунок суми страхового відшкодування складає: 26010,05- 4335,01= 21675,04 грн., де 26010,05 грн - вартість материального збитку, 4335,01 грн. - ПДВ, 21675,04 грн. - сума страхового відшкодування (а.с.44).

Заявлений позивачем розрахунок залишкової суми боргу має наступний вигляд: 35 959, 03 - 21 675, 04 (виплата страховика з урахуванням зносу) - 4 335, 01 (ПДВ) = 9 948, 98 (різниця).

Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частин шістнадцятої, сімнадцятої статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»).

Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування».

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18. У пунктах пункти 68-70 цієї постанови зазначено: «[…] стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією».

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги (в порядку суброгації) до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем ОСОБА_1 .

Відносини між ОСОБА_1 та його страховиком - ПрАТ «СК «ВУСО»регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За правилами статті 1194 ЦК України обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, настає у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди і лише в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Підставою для виплати позивачем страхового відшкодування став страховий акт, складений ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»за наслідками дослідження фактичних обставин ДТП, у результаті чого вказану ДТП визнано страховим випадком (а.с.11).

Зі змісту розрахунку суми страхового відшкодування від 13.05.2016 року (а.с.16) відомо, що страхове відшкодування здійснюється без урахування зносу деталей, що замінюються, що викладено у звіті (а. с. 25).

Такі умови здійснення страхового відшкодування не суперечать нормам страхового законодавства України, які регулюють спірні правовідносини.

Так, визначення поняття «фізичний знос» наведено в пункті 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, відповідно до якої це втрата вартості колісного транспортного засобу (тобто автомобіля), його складників, яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей колісних транспортних засобів, його складників, порівняно з вартістю нового подібного колісного транспортного засобу або його складників.

Сфера обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачає необхідність застосування коефіцієнта фізичного зносу (стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Водночас положеннями Закону України «Про страхування» та ЦК України не встановлено обов`язку страховика при розрахунку розміру страхового відшкодування застосовувати коефіцієнт фізичного зносу щодо вартості пошкоджених деталей, які підлягають заміні.

При цьому суд наголошує, що предметом спору у цій справі є не стягнення матеріального збитку, визначеного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, який завдано особі, а саме відшкодування шкоди у вигляді понесених витрат на відновлення транспортного засобу, які були перераховані позивачем, тобто реальних збитків, які відповідно до вимог частини другої статті 1192 ЦК України підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Законодавець розмежовує поняття «вартість відновлювального ремонту» та «матеріальний збиток, завданий унаслідок ДТП».

Відповідальність винуватця ДТП за завдану шкоду обмежується реальним розміром збитків та у випадку відновлення транспортного засобу можуть відповідати вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу.

Таким чином, до ПрАТ «СК «ВУСО»,як страховика ОСОБА_1 , з вини якого сталася ДТП, перейшов обов`язок відшкодувати шкоду, завдану з вини останнього, що і було виконано страхувальником - ПрАТ «СК «ВУСО», але в розмірах визначених самим страхувальником. Позовних вимог до ПрАТ «СК «ВУСО», щодо розміру страхового відшкодування, сторонами по справі не заявлено. Тому суд вважає, що заявлена вимога про стягнення різниці невиплаченої шкоди відповідає положенню ст. 1194 ЦК України та підлягає задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст. ст.12,13,76,82,259, 263-265,268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ

Позовні вимоги приватного акціонерного товариство «Страховії компанія «Арсенал Страхування» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_3 , на користь приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відшкодування збитків, в порядку суброгації, у розмірі 9948,98 (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок вісім гривень 98 коп.), судовий збір в розмірі 1921,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 18.11.2019 року.

Суддя