Справа № 456/825/16-ц
Провадження № 2/456/51/2019
РІШЕННЯ

іменем України

29 жовтня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию справу № 456/825/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства страхової компанії «ВУСО», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки,-

встановив:

ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до ПрАТ СК «ВУСО», ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з ПрАТ СК «ВУСО» недоплачене страхове відшкодування в сумі 24000 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн., а всього 26000 грн., а з ОСОБА_2 стягнути франшизу, передбачену у полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7161513 в розмірі 1000 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 30.12.2015 близько 13 год. 20 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Шкода Фабіа» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись в м. Стрий Львівської області по вул. Сколівська, не надав перевагу в русі автомобілю «ВАЗ-21043» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних автомобілів та отримали технічні пошкодження. 29.01.2016 постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу на суму 340 грн. Цивільно-правова відповідальність перед третіми особами водія автомобіля «Шкода Фабіа» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ СК «ВУСО», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «АЕ/7161513», ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну за цим полісом складає 50000 грн., франшиза 1000 грн. Позивач звернувся до ПрАТ СК «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування, за якою отримав на свій рахунок 11000 грн. страхового відшкодування. Позивач вважає, що рішення страхової компанії необґрунтованим через заниження суми страхової виплати.

13.07.2016 відповідачем ПрАТ «СК «ВУСО» подано заперечення на позовну заяву, яким вважає, що позов не підлягає задоволенню. Мотивуючи тим, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7161513, за яким страховик взяв на себе зобов`язання у випадку настання страхової подій відшкодувати завдану страхувальником шкоду життю, здоров`ю та майну третіх осіб при експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 . В період дії вищевказаного договору, а саме 30.12.2015 приблизно о 13 год. 20 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ТЗ та ТЗ марки ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП вказані автомобілі отримали механічні ушкодження. За письмовою заявою позивача про виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» було вжито комплекс заходів спрямованих на оцінку розміру заподіяного збитку та визначення розміру страхового відшкодування. Так, експертне обстеження представленого автомобіля проводилося 12.01.2016, в світлий час доби, в присутності власника ОСОБА_1 , за адресою: Львівська обдасть м . Стрий вул. Бачинської, 4/50. Пошкоджений ТЗ було оглянуто, визначено обсяг отриманих пошкоджень та замовлено проведення експертного дослідження з метою визначення вартості проведення відновлювального ремонту з урахуванням зносу у порядку передбаченому чинним законодавством. Відповідно до висновку №3/16 експертного авто товарознавчого дослідження від 15.01.2016 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «ВАЗ 21043» ідентифікаційний номер НОМЕР_4 реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на момент проведення дослідження становить 15847,24 грн. З вищевказаної суми були здійснені наступні вирахування: 1) сума відновлення запчастин пошкодження яких не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП від 30.12.2015, що підтверджується Актом огляду ТЗ, всього на суму - 999,60 грн. 2) франшизу передбачену Полісом ОСЦПВ в розмірі 1000 грн. Загальна сума страхового відшкодування склала суму в розмірі 11373,03 грн., яку було перераховано на користь ОСОБА_1 , згідно заяви останнього, що підтверджується страховим актом № 1225-24 від 11.03.2015 та платіжним дорученням № 3663 від 11.03.2016. Крім того, вказана обставина визнана Позивачем, а тому згідно ст. 61 ЦПК У країни, не підлягає доказуванню.

11.1.2017позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, а саме: стягнути на користь позивача з ПрАТ СК "ВУСО" недоплачене страхове відшкодування в сумі 11 732,25 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2 000 грн., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 1900 грн., а всього 15 632,25 грн. Стягнути на користь позивача з ОСОБА_2 франшизу, передбачену у полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/ 7161513 в розмірі 1 000 грн.

27.03.2017 відповідачем ПрАТ СК "ВУСО" подано заперечення на позовну заяву, яким вважає позовну заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7161513, за яким страховик взяв на себе зобов`язання у випадку настання страхової подій відшкодувати завдану страхувальником шкоду життю, здоров`ю та майну третіх осіб при експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 . В період дії даного договору, а саме 30.12.2015 приблизно о 13 год. 20 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ТЗ та ТЗ марки ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 Внаслідок ДПТ вказані автомобілі отримали механічні ушкодження. Під час розгляду справи ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.07.2016 була призначена судова автотоварознавча експертиза. Відповідач не погоджується із результатами Висновку №34/16 Е судової автотоварознавчої, а саме:1) при дослідженні таблиці №1 даних по переліку, нормативу та вартості ремонтних робіт, серед котрих виявлені наступні роботи:№53024 лонжерон передній правий-заміна, при знятих панелі передка і нижній поперечині;№50001 розбирання та збирання автомобіля для зовнішнього фарбування; № 17001 Коробка передач в зборі - з/у. Також у таблиці № 1.1 серед виконаних робіт фігурує № 85036 зовнішнє фарбування кузову. Таким чином, Відповідач ставить під сумність результати відповідних даних судової експертизи, оскільки при проведенні огляду даного транспортного засобу судовим експертом Онишко P.M. 15 січня 2016 року при проведенні ПрАТ «СК «ВУСО» встановлення розміру страхового відшкодування дані роботи були відсутні, що підтверджує висновок експерта. 2) за наявними фотографіями, які докладені до судової експертизи не можливо чітко встановити наявність ушкоджень по причині неякісності останніх. Але з приводу них можна заявити питання дійсність наявності деформації лонжерона переднього лівого каркасу салону, наявності деформації переднього правого бризговика та у виду відсутності чіткої фотографії щодо лонжерону. Також, у відповідача виникло питання, щодо наявності слідів корозії кузову за всім периметром транспортного засобу «ВАЗ 21047». Враховуючи наведене, відповідач вважає результати проведеної судової автотоварознавчої експертизи такими, що не відповідають дійсності. Таким чином, ПрАТ «СК «ВУСО» здійснила свої зобов`язання в повному обсязі при виплаті суми страхової виплати 11 373,03 грн., що є максимально допустимою сумою страхового відшкодування, що може бути у відповідності до чинного законодавства України.

31.03.2017 позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, а саме: стягнути на користь позивача з ПрАТ СК "ВУСО" недоплачене страхове відшкодування в сумі 7714,70 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2 000 грн., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 1900 грн., а всього 11614,70 грн. Стягнути на користь позивача з ОСОБА_2 франшизу, передбачену у полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/ НОМЕР_5 в розмірі 1 000 грн.

Представником ПрАТ СК "ВУСО" Жигальська Ю.Ю. подано додаткові заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, яким просить визнати висновок експертизи №34/16Е від 18.11.2016 неналежним доказом у справі з огляду на попередні заперечення та призначити повторну комплексну судову автотоварознавчу транспортно-трасологічну експертизу. З огляду неналежності доказу як висновку №34/16Е від 18.11.2016 витрати на його проведення необхідно залишити за позивачем. Щодо стягнення витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн., то позивачем не надано жодного документа, яким визначено розрахункові банківські документи (платіжні доручення,квитанції тощо) та вважає сума витрат на правову допомогу завищеною.

Позивачем подано письмові пояснення, якими заперечив твердження відповідача щодо понесених витрат на правову допомогу та пояснив, що такі не відповідають дійсності, так як до позову було додано акт виконаних робіт та квитанцію про оплату правової допомоги. Щодо сумнівів відносно висновку судової експертизи також заперечив, пояснивши, що все детально представлено у висновку та розгорнуто описано параметри стану досліджуваного автомобіля.

Також, позивачем подано письмову думку про заявлене ПрАТ «СК «ВУСО» клопотання про призначення експертизи, якою зазначив, що стороною відповідача ставляться інші питання до експертів, ніж ті, що вирішувались раніше, то експертиза, проведення якої вони просять не може бути повторною. Щодо заявлених відповідачем питань експертам, зазначив, що під час огляду 12.01.2016 експерт ОСОБА_3 проводив лише зовнішній огляд автомобіля, не знімав жодного колеса в автомобіля, а тому не міг описати всі пошкодження автомобіля. Про те, ОСОБА_3 проводив лише зовнішній огляд автомобіля, а експерт автотоварознавець Петричкович Б.С. проводив більш повний, а не тільки зовнішній огляд автомобіля, про що свідчать і додані до висновку фотографії. Позивач вважає поставлені витання відповідача є некоректними та необхідно конкретизувати та викласти в іншій редакції.

08.08.2017 представником ПрАТ СК "ВУСО" Жигальська Ю.Ю. подано додаткові пояснення до клопотання про призначення повторної судової експертизи, яким просить призначити у справі комісійну судову автотоварознавчу транспортно-трасологічну експертизу та зазначили питання, які потрібно поставити на вирішення судової експертизи.

07.03.2019 представником ПрАТ СК "ВУСО" Сокол Д.В. подано письмові пояснення по справі після ознайомлення з Висновком повторної комплексної судової автотоварознавчої транспортно-трансологічної експертизи від 11.12.2018 року №19/12-1/175/13-1/37-СЕ/18. Якими зазначили, щодо питання № 1: ДТП мало місце 30.12.2015, висновок було складено 11.12.2018, тобто через 3 роки. Висновок №2 та №3 складені за цінами на момент проведення експертизи, а тому не можуть бути покладені в основу судового рішення. Тобто, пофарбування зовнішніх і внутрішніх поверхонь кузова можливе, якщо пофарбуванню підлягає не менш як 50% поверхні КТЗ. Однак, в даному випадку згідно Таблиці №1 (вид ремонту - ремонт, фарбування, сторінка 10 Висновку) пофарбуванню підлягає набагато менший відсоток ТЗ. В даному випадку, відновлення кузова шляхом його пофарбування спрямоване на усунення корозії кузова, наявність якої зафіксована на момент первинного огляду ТЗ та не перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з ДТП. Дані пошкодження могли бути утворені внаслідок порушення умов зберігання та експлуатації транспортного засобу. Щодо питання №2: експертами зазначено, що оскільки дослідження проводились на підставі наданих матеріалів без огляду КТЗ, а не безпосереднім візуальним оглядом КТЗ особисто судовими експертами, при проведенні відновлювального ремонту можливе виявлення прихованих дефектів, які не зазначені в матеріалах цивільної справи та не відображені на фотознімках, тому врахування прихованих дефектів при проведенні судової експертизи не представляється за можливе. Тобто, на друге запитання експертами однозначної відповіді не надано. Щодо питання №3: вирішення питання щодо необхідності врахування у Висновку № 34/16Е від 18.11.2016 вартість відновлювального ремонту пошкоджень отримання яких не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із настанням страхового випадку - ДТП від 30.12.2015 (роботи за кодами 54024, 50001, 17001, 85036) проводиться шляхом рецензування. Враховуючи це, експертами не надано відповіді на питання. Слід наголосити, що у Висновку №2 було зафіксовано перелік пошкоджень, що не мають відношення до ДТП, яка мала місце 30.12.2015 року, відповідно і їх відшкодування не може бути покладено на ПрАТ «СК «ВУСО». Такими пошкодженнями є: код 53024 - лонжерон передній правий; код 17001 - коробка передач; код 50001 та 85036 - автомобіль розбирання/збирання для зовнішнього фарбування та кузов. Даний факт не заперечується Позивачем, як і факт того, що на момент огляду експертом Петричковичем Б. С. пошкодженого ТЗ могли бути наявні і інші пошкодження, які не є наслідком ДТП та не перебувають з нею у причинно-наслідковому зв`язку. Враховуючи викладене, Висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 15.01.2016 №3/16, складений експертом Онишко P.M., є належним і допустимим доказом, заключення даного Висновку не спростовано Позивачем в рамках розгляду даної справи, а тому використання даних, зазначених у нього є правомірним.

Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без участі позивача, представника позивача та позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» адвокат Винокуров О.В. в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.01.2016 в справі №703/224/16-п, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 340 грн. штрафу.

Так, з постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 30.12.2015 близько 13 години 20 хвилин, керуючи автомобілем «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Стрий Львівської області по вул. Сколівська, 4на перехресті нерівнозначних доріг в порушення вимог п.16.11 ПДР України, не надав перевагу в русі автомобілю «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось ДТП. В результаті зіткнення обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Статтею 979 ЦК України (далі - ЦК України) визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Стаття 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) передбачає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст.22 цього Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахованаПрАТ «СК «ВУСО», що підтверджується Полісом №АЕ/7161513 від 30.12.2015. Страховий ліміт на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 грн. Розмір франшизи- «одна тисяча гривень».

Протоколом огляду транспортного засобу, складеного ОСОБА_7 від 12.01.2016, здійснено опис пошкоджень та тип ремонтних операцій. За результатами огляду пошкоджень транспортного засобу, складено висновок №3/16 від 15.01.2016 експертного автотоварознавчого дослідження, згідно якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля ВАЗ 21043, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на момент проведення дослідження становить 15847,24 грн.

Згідно висновку №656483 від 16.02.2016, проведеного ПрАТ «СК «ВУСО», сума матеріальної шкоди становила 14847,64 грн. та сума страхового відшкодування становить 11373,03 грн.

30.12.2015 ОСОБА_1 подав заяву про виплату страхового відшкодування.

Згідно рахунку ПП ОСОБА_8 №20 від 04.06.2016, вбачається, що ОСОБА_1 нараховано ремонтні роботи на суму 20205,00 грн.

Згідно Висновку судової автотоварознавчої експертизи №34/16 Е, складеного 18.11.2016 судовим експертом Петричкович Б.С., вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, завданого власнику транспортного автомобіля ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у цінах на час завершення експертизи 18.11.2016 становить 24105,28 грн.

В подальшому, висновком експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 19/12-1/175/13-1/37-СЕ/18 від 11.12.2018, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу ВАЗ 21043, номер кузова НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1990 року виготовлення, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, станом на 30.12.2015, може складати 25405,73 грн.

Суд, дослідивши висновки експертів та враховуючи те, що відповідачем ПрАТ «СК «ВУСО» виплачено страхове відшкодування в розмірі 11373,03 грн., окрім цього, посилаючись на ч.2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, в даному випадку відповідачем ПрАТ «СК «ВУСО» було вирахувано суму страхового відшкодування в розмірі 7714,07 грн.

За таких обставин суд вважає, що вимога позивача в частині про відшкодування завданої матеріальної шкоди є обґрунтованим в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 7714,07 грн., а також підлягає до задоволення вимога про стягнення З ОСОБА_2 франшизу в розмірі 1000 грн. 00 коп..

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Судом встановлено, що позивачем надано підтвердження понесення витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн., зокрема, договір про надання правової допомоги від 07.03.2016, квитанцією прибуткового касового ордеру № б/н, актом виконаних робіт.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10, 58-61, 154, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1187 ЦК України суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» в користь ОСОБА_1 недоплачену суму страхового відшкодування в сумі 7714,07 грн. (сім тисяч сімсот чотирнадцять гривень 07 коп.)., витрати на правову допомогу в сумі 2000 (дві тисячі)грн.., витрат на проведення авто товарознавчої експертизи 1900 (одна тисячі дев?ятсот) грн.., а всього 11614 (одинадцять тисяч шістсот чотирнадцять) грн.. 07 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) грн..

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Р. Т. Шрамко