ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року

м.Суми

Справа №592/19174/18

Номер провадження 22-ц/816/3440/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостик С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 квітня 2019 року в складі судді Литовченка О.В., постановленої у м. Суми,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_3 звернуся з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерджі», в якому просив суд:

- встановити факт його проживання з ОСОБА_1 в період з 01 лютого 2015 року по 02 січня 2017 року однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу;

- стягнути з ОСОБА_1 на його користь компенсацію вартості 1/2 частки у статутному капіталі ТОВ «Євроенерджі» у сумі 7000 грн в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю чоловіка та жінки, які проживали однією сім`єю;

- стягнути з ТОВ «Євроенерджі» на його користь компенсацію вартості 1/2 частини нежилого приміщення - складу паливно-мастильних матеріалів, загальною площею 8,5 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,5000 га та складається з: № 1-16 ємкість; літ. В-1 операторська; цегла (8,5 кв.м); № 1, 2, 3 - розподільна ділянка; № 4 - ділянка приймання та заливу; літ. А-1 - насосна станція № 1, металева сітка, мет.ст., Б-1 - насосна станція № 2, металева сітка, мет.ст., у сумі 308190 грн.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 березня 2019 року відкрито провадження у даній справі.

09 квітня 2019 року ОСОБА_3 подав до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити ОСОБА_1 самостійно або через уповноважених нею осіб вчиняти дії щодо укладення правочинів по відчуженню або реєстрації переходу права власності на статутний капітал ТОВ «Євроенерджі», а також накласти арешт на 1/2 частину нежитлового приміщення - складу паливно-мастильних матеріалів, загальною площею 8,5 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,5000 га та складається з: № 1-16 ємкість; літ. В-1 операторська; цегла (8,5 кв.м); № 1, 2, 3 - розподільна ділянка; № 4 - ділянка приймання та заливу; літ. А-1 - насосна станція № 1, металева сітка, мет.ст., Б-1 - насосна станція № 2, металева сітка, мет.ст., що належить на праві власності ТОВ «Євроенерджі».

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_3 обґрунтував тим, що йому стало відомо про те, що відповідач ОСОБА_1 вчиняє дії по демонтажу та розпорядженню спільно нажитим спірним майном. Зокрема, відповідач демонтувала частину обладнання та почала роботи по викопуванню ємкостей. Також вказував на те, що відповідач може здійснити продаж статутного капіталу ТОВ «Євроенерджі» будь-якій іншій особі та без будь-якої реєстрації цього договору, а позивач не може запобігти цьому ніяким чином і така позиція відповідача може ускладнити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 квітня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

Вказану ухвалу суду позивач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і вжити заходи забезпечення позову згідно поданої ним заяви.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про забезпечення позову, не врахував обставин того, що відповідач здійснює розпорядження спірним майном, так як вчиняє дії по демонтажу та розпорядженню спільно нажитого майна, що підтверджується доданими до заяви про забезпечення позову фотографіями із зображенням того, який вигляд мав об`єкт станом на 01 вересня 2018 року та як він виглядає на сьогодні. Крім того, позивач вважає, що суд не дав належної оцінки обставинам, викладеним у заяві про забезпечення позову щодо того, що відповідач може здійснити продаж статутного капіталу ТОВ «Євроенерджі» будь-якій іншій особі та без будь-якої реєстрації цього договору, а позивач не може запобігти цьому ніяким чином і така позиція відповідача може ускладнити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Від представника відповідача ОСОБА_1 . ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що позивач не довів про наявність реальної загрози ускладнення чи унеможливлення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_1 . ОСОБА_2 про залишення ухвали суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що предметом позовних вимог є вимоги про:

- встановлення факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в період з 01 лютого 2015 року по 02 січня 2017 року однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу;

- стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсації вартості 1/2 частки у статутному капіталі ТОВ «Євроенерджі» у сумі 7000 грн в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю чоловіка та жінки, які проживали однією сім`єю;

- стягнення з ТОВ «Євроенерджі» на користь ОСОБА_3 компенсації вартості 1/2 частини нежилого приміщення - складу паливно-мастильних матеріалів, загальною площею 8,5 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,5000 га та складається з: № 1-16 ємкість; літ. В-1 операторська; цегла (8,5 кв.м); № 1, 2, 3 - розподільна ділянка; № 4 - ділянка приймання та заливу; літ. А-1 - насосна станція № 1, металева сітка, мет.ст., Б-1 - насосна станція № 2, металева сітка, мет.ст., у сумі 308190 грн.

При цьому, 09 квітня 2019 року позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій, посилаючись на існування реальної загрози того, що невжиття запропонованих ним заходів може ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, просив суд заборонити ОСОБА_1 самостійно або через уповноважених нею осіб вчиняти дії щодо укладення правочинів по відчуженню або реєстрації переходу права власності на статутний капітал ТОВ «Євроенерджі», а також накласти арешт на 1/2 частину нежитлового приміщення - складу паливно-мастильних матеріалів, загальною площею 8,5 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,5000 га та складається з: № 1-16 ємкість; літ. В-1 операторська; цегла (8,5 кв.м); № 1, 2, 3 - розподільна ділянка; № 4 - ділянка приймання та заливу; літ. А-1 - насосна станція № 1, металева сітка, мет.ст., Б-1 - насосна станція № 2, металева сітка, мет.ст., що належить на праві власності ТОВ «Євроенерджі».

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів про існування реальної загрози того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вимогами частини першої та другої статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії (пункти 1, 2 частини 1 статті 150 ЦПК України).

При цьому, частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Верховний Суд України у п. 4 постанови Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року за № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Таким чином, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З урахуванням наведених норм права та встановлених у справі обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, так як позивач не довів належними і допустимими доказами обставин того, що існує реальна загроза того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що обраний позивачем вид забезпечення про встановлення заборони відповідачу самостійно або через уповноважених нею осіб вчиняти дії щодо укладення правочинів по відчуженню або реєстрації переходу права власності на статутний капітал ТОВ «Євроенерджі» не є співмірним із заявленими позивачем вимогами в частині стягнення з ОСОБА_1 на його користь компенсації вартості 1/2 частки у статутному капіталі ТОВ «Євроенерджі» у сумі 7000 грн в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю чоловіка та жінки, які проживали однією сім`єю.

Що стосується обраного позивачем такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на належну ТОВ «Євроенерджі» на праві власності 1/2 частину нежитлового приміщення - складу паливно-мастильних матеріалів, загальною площею 8,5 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не довів належними і допустимими доказами обставин того, що відповідач вчиняє дії, які б могли обґрунтовано свідчити про наявність припущення того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Зокрема, посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач вчиняє дії по відчуженню майна не підтверджені належними і допустимими доказами, отже, є голослівними. Також колегія суддів не бере до уваги додані до апеляційної скарги копії фотографій, на яких, як стверджує позивач, зображене спірне майно, так як із вказаних документів неможливо встановити, яке саме майно зображено на тих фотографіях і станом на який період, місце його розташування, а також наведені позивачем обставини щодо демонтажу спірного майна.

Крім того, колегія суддів вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину нежитлового приміщення може перешкодити господарській діяльності ТОВ «Євроенерджі», так як обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном може призвести до незворотних наслідків.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм процесуального права, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, відповідно, - без задоволення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 352; 374 ч.1 п.1; 375; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 квітня 2019 року у даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 01 липня 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик (суддя-доповідач)

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко