Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5207/19
27 листопада 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Демчика Р.В
при секретарі Бузун Л.В
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за позовом Комунального підприємства «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, інфляційних та трьох процентів річних,
Позивач - КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.
В обґрунтування позову вказує, що на КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради покладене виконання державної соціальної програми - забезпечення підприємств та населення міста тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання на основі надійного функціонування комунальної системи теплопостачання і воно здійснює постачання теплової енергії та опалення будинку АДРЕСА_4 , забезпечує гаряче водопостачання мешканців всього будинку та цієї квартири.
Також зазначає, рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 12.12.2016 року з відповідача ОСОБА_1 на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради стягнуто борг в сумі 7196 грн. 88 коп.
Крім того, статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 01.10.2018 року борг відповідача внаслідок інфляції зріс на 301 грн. 93 коп., а 3% річних складають 129 грн. 12 коп.
Вказує, що дії відповідач наносять шкоду підприємству, яке втрачає можливість своєчасно проводити оплату за енергоносії, сировину, матеріали, своєчасно виконувати свої зобов`язання перед бюджетом і впливають на якість наданих послуг.
27 червня 2019 року ухвалою суду позов залишено без руху.
Ухвалою суду від 12.07.2019 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.
В судове засідання представник КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» ЧМР не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представником КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» ЧМР за довіреністю Зима Д.О. подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій одночасно просить позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток.
Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачки ОСОБА_1 , повідомленої у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, яка не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову, та зі згоди представника позивача щодо такого порядку розгляду справи.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ (в редакції Закону України №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, що діє з 09 червня 2018 року), житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами).
Статтями 7, 8 вищевказаного Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.
За змістом ст.ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.
Крім того, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
В судовому засіданні встановлено, що згідно відомостей відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради відповідач має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 з 18 грудня 2002 року.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 отримує послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання, які йому надає позивач - КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради.
З розрахунку заборгованості за теплову енергію ОСОБА_1 (о/р НОМЕР_2) вбачається, що станом на 01.10.2018 року остання має заборгованість перед КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради за надані йому послуги з централізованого опалення та підігріву води в сумі - 12 533 грн. 09 коп., оскільки оплата послуг з централізованого опалення та підігріву води ним проводилася не своєчасно та не в повному обсязі.
Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачкою ОСОБА_1 своєчасно та в повному обсязі не оплачувалися надані їй КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради послуги з теплопостачання, в результаті чого в нього утворилась заборгованість за отримані послуги в сумі 12 533 грн. 09 коп., що підтверджується листом-розрахунком по о/р НОМЕР_2 (гр. ОСОБА_1 ), суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення вищевказаної заборгованості з відповідача на користь позивача.
Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Із позовної заяви та доданих до неї розрахунків вбачається, що 3% річних за період прострочення платежів станом на 01.10.2018 року становлять - 129 грн. 12 коп., інфляційні втрати становлять - 301 грн. 93 коп..
А тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 625 ЦК України, стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача 3% річних від простроченої суми, а саме - 129 грн. 12 коп. та інфляційні - 301 грн. 93 коп.
Таким чином, всього до стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача підлягає заборгованість за отримані послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання разом з інфляційними та трьома процентами річних за період прострочення в сумі 12 964 грн. 14 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 2 ст. 164 ЦПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.11.2018 року у справі №711/9544/18 було КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за оплату житлово-комунальних послуг.
Отже, до стягнення із відповідача на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради підлягає судовий збір в сумі 1921 грн.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. ст. 67, 68, 162 ЖК України, ст.ст. 12-13, 81, 82, 89, 141, 164, 223, 259, 264-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: Р. В. Демчик