Провадження № 2/242/404/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сафроновій К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Селидове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди, -

В С Т А Н О В И В :

24.04.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренда. Позов обґрунтований тим, що 22.03.2013 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ФОП ОСОБА_1 , був укладений договір оренди нежитлового приміщення. Відповідно до п. 1.1, 1.2 Договору оренди приміщення ФОП ОСОБА_1 передав у строкове платне користування ПАТ «ВіЕйБі Банк» приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 118,1 кв.м. Відповідно до п. 4.1 договору оренди та на підставі договору про внесення змін від 22.03.2013 року, щомісячна орендна плата здійснюється в національній валюті України за курсом НБУ, що складає 35 доларів США: за період з 22.03.2013 р. по 31.03.2013 р. - 300,00 грн. без ПДВ за 1 кв. м. на місяць; за період з 01.04.2013 р. по 30.04.2013 р. - 1 000,00 грн. без ПДВ за 1 кв. м. на місяць; за період з 01.09.2014 р. по 31.09.2014 р. - 1 000,00 грн. без ПДВ за 1 кв. м. на місяць; за період з 01.10.2014 р. по 31.10.2014 р. - 1 000,00 грн. без ПДВ за 1 кв. м. на місяць. Крім того, відповідно до п. 4.4 договору оренди, оренда плата сплачується щомісячно до 10 числа поточного місяця, відповідно до кількості днів, протягом яких орендар користувався орендованим приміщенням на підставі договору, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця. Однак, враховуючи ситуацію, що склалась на Сході країни, існують обставини, які перешкоджали ПАТ «ВіЕйБі Банк» припинити дію договору на підставі зазначених підстав, а також унеможливило користування орендованим приміщенням. Відповідно до вимог Національного Банку України, а саме Постанови НБУ № 466 від 06.08.2014 року) позивач призупинив здійснення усіх видів фінансових операції у населених пунктах, які не контролюються українською владою, а також з вищевказаної території вивезти документи та майно ПАТ «ВіЕйБі Банк» не було можливо, що відповідач повинен в повному обсязі виконати зобов`язання зі сплати орендних платежів. Відповідно до ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції від 12.08.2014 № 1632 - VII, ПАТ «ВіЕйБі Банк не мав можливості надіслати відповідачу претензію та інші повідомлення досудового врегулювання спору. У зв`язку з тим, що відповідачем не було надано ПАТ «ВіЕйБі Банк» послуг утворилась заборгованість в розмірі 33 039 грн. 07 коп. Таким чином, позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором оренди № б/н від 22.03.2013 року. 28.03.2018 року ухвалою господарського суду Донецької області по вищевказаній позовній заяві провадження припинено, оскільки ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 34 039 грн. 07 коп. та зобов`язати ОСОБА_1 виконати умови Договору оренди п. 3.6. та передати ПАТ «ВіЕйБі Банк» належним чином складений і підписаний Акт наданих послуг за період з 01.10.2014 р. по 31.10.2014 р.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2018 року позовну заяву передано на розгляд Селидівському міського суду Донецької області.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21.06.2018 року зазначену справу залишено без руху.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 13.08.2018 року по вищевказані справі відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Представник позивача в судове засіданні не з`явився про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду відзив, в якому позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що між ФОП ОСОБА_1 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» був укладений договір оренди нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, на підставі чого, ФОП ОСОБА_1 передає нежитлове приміщення, а ПАТ «ВіЕйБі Банк» приймає його в оренду та зобов`язується сплачувати орендну плату. Строк оренди з 01.04.2013 р. по 31.03.2015 р. Однак, у зв`язку з проведенням АТО, з 2015 року між ФОП ОСОБА_1 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» здійснюється листування щодо погашення заборгованості по орендній платі, вивезення майна ПАТ «ВіЕйБі Банк» з приміщення у зв`язку з припиненням договору оренди 31.03.2015 року. В позовній заяві позивачем зазначено про додаткову угоду до договору від 31.10.2014 р., щодо зміни орендної плати, але невідомо на підставі чого зроблено висновок про заборгованість за договором оренди ОСОБА_1 в сумі 34 039 грн. 07 коп., які позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, не надано жодних доказів та посилань на законодавство чи положень договору, які б підтверджували заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем. Копія платіжного доручення № 3374738 від 28.03.2013 року на суму 33 039,07 грн. підтверджує тільки сплату орендної плати відповідно до п. 4.4. договору оренди від 22.03.2013 року. Позивач в позові зазначив, що банк призупинив свою діяльність, виконання фінансових функції з 06.08.2014 р., на підставі Постанови НБУ № 466 від 06.08.2014 року, тобто саме з цього часу позивач знав про припинення своєї діяльності у м. Донецьк. Однак, до ОСОБА_1 вимог щодо сплати заборгованості за договором оренди не надходило. Також, відповідач не погоджується з доводами банку про те, що неможливо надіслати ОСОБА_1 претензію або інше повідомлення для досудового регулювання, оскільки листи банку від 10.06.2015 р., 30.07.2015 р. надходили на адресу АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_1 . Таким чином, позивачу було відомо місце мешкання відповідача. Крім того, позивач звертався до господарського суду Донецької області щодо стягнення заборгованості з ФОП ОСОБА_1 в розмірі 17914,19 грн., як відшкодування витрат на поліпшення майна, однак з вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 34 039 грн. 07 коп., в рамках зазначеного позову не звертався. Постановою апеляційного господарського суду від 26.10.2016 року в позовних вимогах відмовлено та зазначено, що договір оренди припинений 31.03.2015 року. У зв`язку з тим, що позивач дізнався про зупинення діяльності у м. Донецьк 06.08.2014 року, а строк договору оренди закінчений 31.03.2015 року, позивач пропустив строк позовної давності. Враховуючи викладене, просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволені позовних вимог. Надав до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до наступного.

Відповідно договору оренди нежитлового приміщення від 23.03.2013 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 та Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» уклали договір оренди нежитлового приміщення загальною площею 118,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 , для розміщення відділення Орендаря, що є банківською установою.

Відповідно до п.1.3 договору, об`єкт оренди перебуває у власності орендодавця на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 13.03.2010р. приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Химич О.А., за реєстровим №699, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25607845 від 18.03.2010р., виданий Комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації м. Донецьк, № запису 1573 в книзі 4чндк-106.

Відповідно до п. 4.1 договору, за користуванням об`єктом оренди Орендар щомісячно сплачує Орендодавцю орендну плату в гривнях у розмірі, еквівалентному USD $35 за курсом Національного банку України на день виставлення рахунку за один квадратний метр приміщення. Орендна плата за період з 22.03.2013 року по 31.03.2013 року встановлюється в розмірі 300,00 грн. без ПДВ. Орендна плата за період з 01.04.2013р. по 30.04.2013р. встановлюється в розмірі 1000,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до п.4.4 договору, за перший і останній місяць оренди Орендар сплачує орендну плату протягом трьох робочих днів після дати підписання Акту прийому-передачі об`єкту оренди. За наступні місяці оренди Орендар сплачує орендну плату до 10 числа місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата, на підставі договору, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Орендодавця.

Відповідно до п.6.2 договору, строк оренди встановлюється з 01.04.2013р. (але не раніше дати підписання акту у відповідності з п.3.1 цього договору) по 31.03.2015р. включно. Строк дії цього договору - з дати підписання цього договору до 31.03.2015р., але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.6.2 договору).

Відповідно до акту приймання-передачі приміщення від 22.03.2013 року, орендар прийняв у користування нежитлове приміщення загальною площею 118,1 кв. м. за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до договору про внесення змін від 01.10.2014 року, до договору оренди нежитлового приміщення від 22.03.2013 року, сторони домовились внести зміни до п. 4.1. Договору оренди та викласти його в наступній редакції: щомісячна орендна плата здійснюється в національній валюті України за курсом НБУ та складає 35 США 00 центів на день виставлення рахунку за 1 кв.м. , без ПДВ на місяць. Орендна плата за період з 22.03.2013 року по 31.03.2013 року встановлюється в розмірі 300,00 грн. без ПДВ. Орендна плата за період з 01.04.2013р. по 30.04.2013р. встановлюється в розмірі 1000,00 грн. без ПДВ. Орендна плата за період з 01.09.2014р. по 30.09.2014р. встановлюється в розмірі 1000,00 грн. без ПДВ. Орендна плата за період з 01.10.2014р. по 31.10.2014р. встановлюється в розмірі 1000,00 грн. без ПДВ.

Згідно платіжного доручення № 3374738 від 28.03.2013 року, ПАТ «ВіЕйБі Банк» сплатив, а ФОП ОСОБА_1 отримав оплату за оренду приміщення за останній місяць оренди березень 2015 року, згідно договору від 22.03.2013 року у розмірі 33 039 грн. 07 коп.

Згідно листа від 26.06.2015 року ФОП ОСОБА_1 повідомив Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» про те, що банк має можливість в будь-який час вивезти майно з приміщення, оскільки ключи знаходяться у робітника банку. Крім того, повідомив, що з 06.04.2015 року вони знаходяться у приміщенні незаконно.

Відповідно до листа від 29.05.2015 року ФОП ОСОБА_1 повідомив Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», що 31.03.2015 року строк дії Договору оренди нежитлового приміщення закінчився, просив передати йому ключі від приміщення та акт прийому передачі приміщення (адреса АДРЕСА_3 ). Також повідомив, що за Договором оренди нежитлового приміщення від 22.03.2013 року є заборгованість банка перед ним, а саме: орендна плата за грудень 62 000,00 грн.; орендна плата за січень 62 000,00 грн.; орендна плата за лютий 102 676,00 грн., загальна сума 226 676 грн.

Як вбачається з листа № 24-14882 від 10.06.2015 року, ПАТ «ВіЕйБі Банк» просить ОСОБА_1 надати інформацію про можливість вивезення даного майна з орендованого приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 з підписанням відповідного акту приймання-передачі орендованого приміщення та ключів. Також повідомлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» призначено уповноважену особу Фонду ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» строком на 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно. У зв`язку з відсутністю Актів наданих послуг за оренду приміщення за період з жовтня 2014 по березень 2015 р., що підтверджують заборгованість ПАТ «ВіЕйБі Банк» вимоги в листі ОСОБА_1 не можуть бути розглянуті в якості кредиторських вимог.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов`язку.

За правилами ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням положень Кодексу, інших актів цивільного судочинства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Наймач звільняється від плати за весь час протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які не відповідає.

Згідно ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Судом встановлено, що 22.03.2013 року орендодавець ФОП ОСОБА_1 та орендар ПАТ «ВіЕйБі Банк»» уклали договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до умов п. 10.2 якого, сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання обов`язків по даному Договору, сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України і даним Договором. У п.11.1 договору сторони домовились, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за даним Договором якщо вони є результатом непередбачених і невідворотних обставин не переборної сили (форс-мажор), зокрема: стихійного лиха, терористичних актів, блокади, інших обставин непереборної сили, а також втручання органів державної влади шляхом прийняття нормативних актів, а також дій, які унеможливлюють виконання даного Договору. У п. 11.2 договору оренди передбачено, що про настання обставин форс-мажору потерпіла Сторона зобов`язана повідомити іншу Сторону протягом 24 годин з моменту виникнення вказаних обставин, а якщо це не можливо - в найкращі можливі терміни. Відповідно п. 11.3 договору, офіційним підтвердженням факту виникнення обставин форс-мажору є документ, виданий компетентним органом або установою.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення заборгованості за договором оренди з ОСОБА_1 , зазначив, що відповідно до ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» від 12.08.2014 року № 1632-VI, ПАТ «ВіЕйБі Банк» не мав можливості користуватися нежитловим приміщенням, припинити дію вищевказаного договору відповідно до вимог зазначених в ньому, надіслати ОСОБА_1 претензію або інше повідомлення досудового врегулювання. Крім того, позивач зазначив, що відповідно до Постанови Правління Національного банку України «Про призупинення здійснення фінансових операцій» від 06.08.2014 року № 466, Банк призупинив здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою, таким чином позивач не мав можливості вивезти з території, яка не контролюється українською владою документи та майно.

Суд звертає увагу, що Постановою №466 діяльність банків була призупинена частково, даною постановою банки не були наділені правом не виконувати своїх фінансових зобов`язань. Пунктом 4 Постанови №466 передбачено, що банки до повного відновлення діяльності вправі надавати клієнтам послуги за допомогою засобів мобільного обслуговування.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року №1669-VII, якою передбачено підтвердження обставин непереборної сили, зазначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до абзацу третього частини третьої статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова Палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Статтею 14-1 цього Закону передбачено, що 1. Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, у разі порушення зобов`язання, як про це зазначено у ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 2 ст. 614 ЦК України передбачено, що відсутність вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, позивачем суду не надано жодних відомостей про звернення до Торгово-промислової Палати України або до будь-якої регіональної торгово-промислові палати для засвідчення форс-мажорних обставин. Крім того, суду не надано також відомостей про призупинення своєї діяльності у м. Донецьк та звільнення орендованого приміщення.

Також суд, зазначає, що позивачем не зазначено за який саме період утворилась заборгованість ОСОБА_1 за договором оренди та не надано розрахунку вказаної позивачем заборгованості.

Крім того, з наведеного вбачається, що позивачем протягом тривалого часу жодних дій щодо врегулювання спору не вживалось, будучи належним чином повідомленим про зміну адреси для листування орендодавця ОСОБА_1 , проте ОСОБА_1 звертався до позивача з відповідними заявами про звільнення нежитлового приміщення та повернення його власнику.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку не підлягає застосуванню положення ст. 762 ЦК України, якими встановлено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає, оскільки такі обставини позивачем суду не доведені, таким чином дані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про зобов`язати ОСОБА_1 виконати умови Договору оренди п. 3.6. та передати ПАТ «ВіЕйБі Банк» належним чином складений і підписаний Акт наданих послуг за період з 01.10.2014 р. по 31.10.2014 р., суд зазначає наступне.

Відповідно до договору п. 3.6 після припинення дії Договору або його дострокового розірвання Об`єкт оренди повинен бути переданий Орендарем Орендодавцю Актом прийому -передачі (за формою, що визначена в Додатку № 2 до цього Договору), протягом 5 (п`яти) днів у стані не гіршому від того, в якому Об`єкт оренди був отриманий Орендарем, з урахуванням нормального фізичного зносу за час перебування Об`єкту оренди в оренді. При цьому Сторонами здійснюється підписання Акту в момент фактичної передачі Приміщення або Орендар готує та надає (надсилає) Орендодавцю, на адресу вказану в ст. 14 цього Договору, підписані з боку Орендаря два примірники Акту. В разі, якщо протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту відправлення Актів Орендодавцю (даний строк починає обраховуватися з дати відправлення Акту Орендарем рекомендованим листом з повідомленням про вручення, підтвердження чого є відповідна відмітка поштового відділення відправника) останній не поверне їх Орендарю (на адресу, вказану в ст. 14 цього Договору), підписаний зі свого боку один екземпляр Акту, то в такому разі Приміщення вважається переданим Орендарем та прийнятим Орендодавцем в останній календарний день вищевказаного строку.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтереси іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з листів від 26.06.2015 року та 29.05.2015 року, ОСОБА_1 звертався до позивача з вимогою про передачу ключів та акту прийому -передачі приміщення розташованого по адресу: АДРЕСА_2 , переданого позивачу в оренду відповідно до Договору оренди від 22.03.2013 року. Крім того, відповідач в вищевказаних листах зазначив адресу для листування АДРЕСА_3 .

Відповідно до листа 16.06.2015 року, орендар ПАТ «ВіЕйБі Банк» направив лист ОСОБА_1 , з вимогою надати інформацію про можливість вивезення даного майна з орендованого приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 з підписанням відповідного акту приймання-передачі орендованого приміщення та ключів. Також зазначив, що у зв`язку з відсутністю Актів наданих послуг за оренду приміщення з жовтня 2014 по березень 2015 року, що підтверджують заборгованість ПАТ «ВіЕйБі Банк», вимоги зазначені в листі ОСОБА_1 від 29.05.2015 року, не можуть бути розглянуті в якості кредиторських вимог.

З наведених суду доказів не вбачається, що відповідач своїми діями, порушив умови договору оренди від 22.03.2013 року, оскільки відповідачем неодноразово були направлені на адресу позивача листи з вимогою про передачу ключів та складання акту прийому -передачі приміщення з зазначенням адреси для листування, однак позивачем не вжито будь-яких заходів до врегулювання цього питання. Крім того, Банк вимог про розірвання договору оренди нежитлового приміщення в суді не заявляв, хоча не був позбавлений такої можливості.

Враховуючи вищевикладені, дослідивши докази по справі, норми закону, суд, приходить до висновку про відмову в вищевказаних позовних.

Щодо доводів позивача щодо застосування позовної давності, суд зазначає, що оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволені позовних вимог по суті, відсутні підстави до застосування позовної давності по справі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 133, 137, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 546, 549, 611, 614, 625, 627, 629, 759, 762, 793 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська

.