Справа № 206/1036/19
Провадження № 2/206/550/19
У Х В А Л А

06 березня 2019 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі головуючого судді Кушнірчука Р.О., при секретареві Соловйовій О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми 3000 доларів США за попереднім договором або договором завдатку.

Одночасно зі зверненням з зазначеним позовом до суду позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок №16 по вул. Гречихіна в м. Дніпрі.

Свою заяву позивач обґрунтував тим, що відповідач ОСОБА_2 відмовилась повернути йому кошти за попереднім договором та виставила будинок на продаж. Іншого майна, крім будинку, відповідач не має, тому в разі продажу будинку у відповідача буде відсутнє майно на яке можна буде звернути стягнення в порядку виконання рішення.

Так, зваживши доводи викладені в заяві, врахувавши нижченаведені фактичні обставини, суд прийшов до такого.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок суд враховує, що предметом позову є стягнення грошових коштів за невиконання умов попереднього договору або договору завдатку, що не є спором про право власності на вказане нерухоме та рухоме майно.

Також, позивачем сума позову зазначена у розмірі 3000 доларів США, що еквівалентно 81450 гривень, проте з самого попереднього договору вбачається, що ціна домоволодіння сторонами визначена у розмірі 25000 доларів США, що свідчить про не співмірність заявлених позовним вимог та ціни домоволодіння.

Крім того, позивачем не зазначено обставин та не надано документів, які б свідчили про те, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову, окрім того, в поданій заяві про забезпечення позову не обґрунтовано існування реальної загрози відчуження майна на користь третіх осіб, а лише містяться посилання на те, що відповідач виставила житловий будинок на продаж, проте зазначені доводи позивача жодними доказами не підтверджено.

Отже, викладене у своїй сукупності свідчить про відсутність достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову.

Таким чином, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення суми відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя: Кушнірчук Р.О.