Провадження 2-о/357/27/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання Александрова А. С.,

за участю заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м. Біла Церква Київської області заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Білоцерківська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В :

06 грудня 2018 року ОСОБА_1 (надалі за текстом «заявник») звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

Заявник зазначила, що її дівоче прізвище до одруження «Фоменко», що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.03.1993 року VІІ-БК №483936, виданим відділом загс Білоцерківського міськвиконкому. Бабусею, по лінії батька, є ОСОБА_3. 17.01.2018 року бабуся ОСОБА_3 подарувала Заявнику 9/15 частини квартири №20 за адресою бульвар Олександрійський будинок №137, що підтверджується договором дарування частини квартири від 17.01.2018 року, зареєстровано в реєстрі №60. Оскільки Заявниця приходиться онукою дарувальниці ОСОБА_3, то відповідно до п.174.2.2 ст. 174 Податкового Кодексу України повинна сплатити податок за «0» ставкою. Однак, в звязку із відсутністю свідоцтва про народження батька Заявника, який помер 29.12.2000 року, не має можливості підтвердити документально той факт, що вона є онукою ОСОБА_3 і відповідно вимушена сплачувати податок в розмірі 5% від вартості подарованого майна.

Посилаючись на приписи ст.4, 293, 315, 318, 319 ЦПК України Заявник просила встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною бабусею, по лінії батька, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просила її задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_2 вимоги заяви підтримав, надав суду аналогічні пояснення, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с.24).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що є матірю Заявниці. Вона була у шлюбі з ОСОБА_5, який помер 28.12.2000 року, а ОСОБА_3 це її свекруха, тобто його мати. Сама ОСОБА_3 людина похилого віку 1935, року народження, є бабусєю Заявниці по лінії батька.

Суд, вислухавши пояснення заявника та свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

Дівоче прізвище Заявника ОСОБА_1, до одруження, «Фоменко», що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.03.1993 року VІІ-БК №483936, виданим відділом загс Білоцерківського міськвиконкому, актовий запис №563, де в графі батько записан ОСОБА_5 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 26.01.2017 року серії І-БК №360664, виданого Органом державної реєстрації актів цивільного стану відділ Печерського районний у місті Києві, прізвище Заявниці змінилось на - ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу, бабусі Заявниці ОСОБА_3, від 24.10.1957 року виданого відділом ЗАГСу Ленінського району міста Свердловськ, серії 1-1ОН №124407, вбачається, що Алєксєєва Л,М уклала шлюб з ОСОБА_6, дідусем Заявниці, одержала прізвище «Фоменко». (а.с.13).

Відповідно до ордера від 25.01.1983 року, виданого Білоцерківським міськвиконкомом, вбачається, що сімя з трьох осіб: ОСОБА_6, його дружина ОСОБА_3 та їх син ОСОБА_5 отримали право на вселення в 3-х кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (ас.12).

Згідно копії військового квитка 1-БК №076122 від 14.04.1992 року, виданого на імя ОСОБА_6 із п.18 «сімейний стан» вбачається, що останній має дружину ОСОБА_3 , синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.19).

Відповідно до копії паспорта громадянина України СМ №191813 та копії військового квитка УН №0977228 виданого на імя батька Заявника ОСОБА_5, вбачається, що батько ОСОБА_8 по батькові «Вікторович», тобто ОСОБА_6 був чоловіком ОСОБА_3, та приходився батьком батьку Заявника та в свою чергу її дідусем (а.с.8,14).

Таким чином, надані заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані ним обставини.

Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі.

У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обовязків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.

У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що заяву ОСОБА_1 необхідно задовольнити, оскільки вона обґрунтована, а її доводи не спростовані та підтверджені належним і допустимими доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ч.1 ст.13, п.5 ч. 2 ст. 293, п.1 ч.1 315, ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Білоцерківська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1) приходиться ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_2) рідною бабусею по лінії батька.

Судові витрати залишити за заявником.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 28.02.2019 року.

СуддяОСОБА_9