Провадження №2/193/520/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

11 листопада 2019 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шумської О.В.

при секретарі Мельниковій Т.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай)

Свою заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 працював в колгоспі ім.Петровського Софіївського району Дніпропетровської області та був членом цього колгоспу. В 1994 році, після проведення реорганізації колгоспу ім.Петровського в КСП «Запорізьке» він став членом КСП «Запорізьке» і включений в список до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Запорізьке», серії ДП СФ № 0001 від 12.05.1994 року під № 418.

За життя батько не залишив заповіту. Згідно ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги, за законом, майна померлого батька.

Крім нього, спадкоємцями першої черги майна померлого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Позивач проживала разом з батьком і фактично, одразу після смерті батька, вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме стала розапоряджатися речами та майном померлого батька.

У відповідності до ст.549 ЦК (Української РСР) визначається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння майном.

24 червня 2019 року позивач звернулася до Софіївської державної нотаріальної контори з наміром прийняти спадщину померлого батька, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно.

15 липня 2019 року позивач звернулася до Софіївської районної державної адміністрації з проханням про видачу їй сертифіката на право на земельну частку(пай) померлого батька, але їй відмовили і запропонували звернутися до суду.

Про те, що її батько внесений до списків до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Запорізьке» під № 381 і має право на отримання земельного паю вона дізналася у серпні 2018 року від знайомого фермера ОСОБА_6 , який переглядаючи списки членів КСП «Запорізьке», прикладені до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Запорізьке», побачив у цих списках прізвище батька позивача ОСОБА_5 .

Позивач в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 в судове засідання не з"явились. Надали заяви про розгляд справи без їх участі. Проти позовних вимог не заперечують.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Софіївського районого управління юстиції в Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис за № 19(а.с.7).

ОСОБА_5 працював в колгоспі ім.Петровського Софіївського району Дніпропетровської області та був членом цього колгоспу. В 1994 році, після проведення реорганізації колгоспу ім.Петровського в КСП «Запорізьке» він став членом КСП «Запорізьке» і включений в список до Державного акта на право колективної власності на землю КСП « Запорізьке», серії ДП СФ № 0001 від 12.05.1994 року під № 418.

За життя ОСОБА_5 не залишив заповіту. Згідно ст.1261 ЦК України позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , як його діти, є спадкоємцями першої черги, за законом, майна померлого батька.

24 червня 2019 року позивач звернулася до Софіївської державної нотаріальної контори з наміром прийняти спадщину померлого батька, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, згідно постанови державного нотаріуса від 24 червня 2019 року(а.с.9).

15 липня 2019 року позивач звернулася до Софіївської районної державної адміністрації з проханням про видачу їй сертифіката на право на земельну частку(пай) померлого батька, але їй відмовили(а.с.15).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7(Із змінами, внесеними згідно зпостановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділуХ Перехідні положення ЗК).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 11Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року(561-12),Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 рокусертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно пункту «г» ч. 1ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 за життя набув право на земельну частку (пай), тому наявні усі підстави для визнання права власності на земельну частку (пай) за позивачем ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за законом після смерті останнього.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Керуючись ст. ст.1216-1218,1261,1296 ЦК Українита ст.ст. 89, 259, 263, 264, 265 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування, право на земельну частку(пай) площею 8,18 га в умовних кадастрових га, вартістю 234684,94 грн., яка знаходиться на території колишнього КСП «Запорізьке» Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Суддя О.В.Шумська