Справа № 463/6731/18 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/811/31/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова в складі судді Леньо С.І. від 23 листопада 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказану ухвалу оскаржила ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та передати справу на розгляд Франківського районного суду м. Львова. Вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідачі по справі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 (ОСОБА_3, ОСОБА_2), АДРЕСА_2 (ОСОБА_4, ОСОБА_5), що територіально відноситься до Франківського району м. Львова. Вказує на те, що позивач подав позов із порушенням правил територіальної підсудності, оскільки вказана адреса відповідачів за територіальністю не відноситься до Личаківського району м. Львова.

В судове засідання учасники справи (їх представники) не з'явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників),зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Клопотання апелянта ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи колегія суддів вважала необґрунтованим, оскільки жодних доказів на підтвердження того, що у неї укладена угода на представництво її інтересів у суді з певною особою нею не представлено, як і доказів того, що її представник перебуває у службовому відрядженні під час розгляду справи, що могло б бути причиною для відкладення розгляду справи, яка б могла бути врахована судом за певних умов як поважна. Крім цього, апелянтом не наведено жодних доводів про причини її неявки у судове засідання та доказів поважності причин її неявки не подано. Також, колегія суддів врахувала і ту обставину, що позиція по суті предмету оскарження викладена апелянтом у апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, із змісту позовної заяви, Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося в Личаківський районний суд м. Львова з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, у якому просили:

-стягнути солідарно з ОСОБА_3, та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість, яка виникла з Кредитного договору №015-2008-2188 на загальну суму 204840 доларів США;

-стягнути солідарно з ОСОБА_3, та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість, яка виникла з Кредитного договору №015-2008-2188 на загальну суму 204840 доларів США;

-стягнути солідарно з ОСОБА_3, та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість, яка виникла з Кредитного договору №015-2008-2188 на загальну суму 204840 доларів США.

Оскаржуваною ухвалою відкрито провадження у даній справі.

На думку колегії суддів, така ухвала є підставною та постановлена з дотримання вимог процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно змісту п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», якою роз'яснено схожі за своєю суттю правовідносини, - позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК. При вирішенні зазначених питань суди також мають враховувати роз'яснення, що містяться в Рішенні Конституційного Суду України від 14 листопада 2001 року № 15-рп/2001 (справа щодо прописки). Не є місцем проживання фізичної особи місце, в якому вона знаходиться під вартою у вигляді запобіжного заходу, місце, в якому особа відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком суду, місце, в якому особа знаходиться на стаціонарному лікуванні. Позови до таких осіб пред'являються за останнім місцем проживання до взяття під варту чи до поміщення до медичного закладу.

Також, відповідно до ч.15 ст. 28 ЦПК України, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Згідно роз'яснень даних у п.40 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», якою роз'яснено схожі за своєю суттю правовідносини, - позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача (частина перша статті 113 ЦПК України). Суди мають виходити з того, що таке правило підсудності зазвичай стосується позовних вимог, які випливають із однієї правової підстави та пред'являються до кількох осіб (наприклад, позов до кількох відповідачів про відшкодування шкоди, завданої здоров'ю чи майну позивача їх спільними діями; позов до засобів масової інформації та автора поширеного ними матеріалу про спростування недостовірної інформації). За змістом статті 109 і частини першої статті 113 ЦПК України такий вибір підсудності поширюється лише на позови, для яких встановлено загальну територіальну підсудність. Отже, правило частини першої статті 113 ЦПК України не змінює правила виключної підсудності. У зв'язку із цим якщо до кількох відповідачів пред'явлено позови, пов'язані між собою, на один з яких поширюється виключна підсудність, то щодо вимог, пов'язаних між собою, діють правила статті 114 ЦПК України.

Таким чином, законодавець надав право позивачу на власний розсуд обирати підсудність справ, у яких останній звертається з вимогою (вимогами) до декількох відповідачів.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, позовної заяви, копії паспорта відповідача ОСОБА_3 (Т.2 а.с. 132, 133) відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області (а.с.150 Т.2), зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання одного з відповідачів, а саме гр. ОСОБА_3: АДРЕСА_3, що є територією Личаківського району м.Львова та територією діяльності Личаківського районного суду м.Львова.

Враховуючи вказане, а саме те, що зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання одного з відповідачів територіально відноситься до Личаківського району м. Львова, позивачем правильно, на свій вибір, у відповідності до згаданих вимог процесуального закону подано позовну заяву до Личаківського районного суду м. Львова, а суддею цього суду відповідно правильно відкрито провадження у даній справі без порушень правил підсудності.

Відтак, доводи скарги про те, що всі відповідачі зареєстровані та проживають у Франківському районі м.Львова слід вважати безпідставними, оскільки вказане жодними доказами не підтверджено та спростовано відповіддю Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області та копією паспорта відповідача ОСОБА_3, про які йшлося.

Тому, доводи скарги є необґрунтованими, а скарга відповідно безпідставною та підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

Зважаючи на вказане, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу ж суду першої інстанції, як таку, що постановлена з дотриманням вимог процесуального закону щодо правил підсудності слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 12.03.2019 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра