Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/9424/19
У Х В А Л А

іменем України

18.11.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

представника позивача - Боровського І.В. ,

представника відповідача - Сидоренко Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду № 2 в м. Біла Церква заяву представника позивача - адвоката Боровського Ігоря Валентиновича про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: публічне акціонерне товариство «Златобанк» про визнання незаконним наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: публічне акціонерне товариство «Златобанк» про визнання незаконним наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати ( а. с. 2-7 ).

Ухвалою судді від 30 серпня 2019 року позовна заява ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: публічне акціонерне товариство «Златобанк» про визнання незаконним наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати була залишена без руху ( а. с. 50-51 ).

Ухвалою судді від 26 вересня 2019 року постановлено прийняти зазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного з повідомленням ( викликом ) сторін та судове засідання призначалося на 10 годину 00 хвилин 22 жовтня 2019 року ( а. с. 57-58 ).

22 жовтня 2019 року розгляд справи було відкладено 15 годину 00 хвилин 18 листопада 2019 року ( а. с. 71-72 ).

18 листопада 2019 року за вх. № 42206 судом отримано заяву від представника позивача - адвоката Боровського Ігоря Валентиновича про відвід судді, мотивуючи тим, що після ознайомлення з матеріалами справи, виявивши обставини, які, на його думку викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Орєхова О.І., який розглядає справу.

Так, з моменту отримання суддею позовної заяви ОСОБА_2 почалися відбуватися події, які вже можна було б розцінити як упередження ставлення до позивача. Ухвалою судді від 30.08.2019 року позов було залишено без руху з наданням строку для виправлення недоліків. Недоліки, які, на думку судді Орєхова О.І. мала позовна заява, було вказано те, що всупереч ч. 1 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано копії всіх документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб. Однак, за змістом ч. 2 ст. 177 ЦПК України вимоги ч. 1 ст. 177 ЦПК України щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин. Отже, суддею було винесено ухвалу, яка протирічить вимогам чинного законодавства.

В подальшому, під час судового засідання 22.10.2019 року суддя Орєхов О.І. повідомив, що до суду надійшло клопотання від представника відповідача з проханням відкласти розгляд справи, оскільки він приймає участь в розгляді іншої справи. Не зважаючи на заперечення, суддя Орєхов О.І. задовольнив клопотання. Заявник вважає, що суддя не мав права задовольняти вказане клопотання, так як вказане клопотання не мало підтвердження повноважень особи, що її подає.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Боровський І.В. підтримав заяву, просив її задовольнити. На питання суду пояснив, що підставою для відводу судді є той факт, що суддя задовольнив клопотання відповідача про відкладення справи.

Представник відповідача Сидоренко Ю.А. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про відвід судді, так як судом було дотримано вимог закону, а таку заяву розцінює, як затягування.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача щодо заяви про відвід, думку представника відповідача, суд вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК України), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя ( п.3 ст. 46 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 39 ЦПК встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Підстав для відводу судді Орєхова О.І., передбачених ст. ст. 36 та 37 ЦПК України, під час розгляду заяви представника позивача по справі судом не встановлено.

Зі змісту заяви про відвід судді не вбачається жодного обґрунтування у неупередженості судді.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Орєхова О.І. при вирішенні даної цивільної справи.

Проте, ч. 4 ст. 36 ЦПК України встановлює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Аналізуючи заяву про відвід та пояснення представника позивача, суд вбачає, що підставами для відводу судді, є те, що заявник не погоджується з процесуальними діями судді, які були вчиненні останнім при розгляді даної цивільної справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

З огляду на те, що заявлений відвід є необґрунтованим, суд вважає, що наявні правові підстави для зупинення провадження в справі та передачі справи до канцелярії Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для визначення в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Орєхова О.І.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 33, 40, 76, 81, 258, 260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні представника позивача - адвоката Боровського Ігоря Валентиновича про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: публічне акціонерне товариство «Златобанк» про визнання незаконним наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати, - відмовити.

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: публічне акціонерне товариство «Златобанк» про визнання незаконним наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати та передати справу в канцелярію Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді Орєхова О.І. у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяО. І. Орєхов