Справа № 367/6820/19
Провадження №2/367/4881/2019
УХВАЛА

Іменем України

14 листопада 2019 року Ірпінський міський суд Київської областів складі:

Головуючого судді Саранюк Л.П.,

при секретарі Бабаковій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Бучанської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Бучанської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Також згідно поданої заяви просить суд розстрочити судовий збір у сумі 768,40 грн. на декілька частин, бо не має змоги виплатити таку суму одноразово, але не пізніше дати отримання рішення суду.

Дослідивши обґрунтованість заявленої заяви, суд дійшов висновку про його задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справа», роз`яснено, що при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від предявлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Отже, чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд враховує, зокрема, щодо фізичної особи її матеріальний стан, а тому заява ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Бучанської міської ради про позбавлення батьківських прав, підлягає до задоволення.

Керуючись ст.1 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 136, 247 ЦПК України суддя -

у хв ал ив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Бучанської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору в розмірі 768,40 грн. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Бучанської міської ради про позбавлення батьківських прав до ухвалення судового рішення у справі.

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.П. Саранюк