Справа № 450/1794/17 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/690/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

11 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ніткевича А.В., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 22 жовтня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 , з участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «БДК-АВТО», про звернення стягнення на предмет застави,-

ВСТАНОВИВ :

Оскаржуваним заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 22 жовтня 2018 року позов задоволено повністю.

Звернуто стягнення на предмет застави, транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser 200» № кузова НОМЕР_1 , 2012 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом його продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною на дату проведення прилюдних торгів шляхом проведення незалежної оцінки, в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «БДК-АВТО» за кредитним договором № 37.2.0813.ЮО_К від 12 серпня 2013 року, що становить 2434729 (два мільйони чотириста тридцять чотири тисячі сімсот двадцять дев`ять) гривень 83 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Юнекс Банк» 1600 (одну тисячу шістсот) гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15 січня 2019 року заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду міста Львова від 22 жовтня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «БДК-АВТО» про звернення стягнення на предмет застави - залишино без задоволення.

Додатковим рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29.03.2019 року з ОСОБА_1 стягнуто у дохід держави 10400 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_2 ., подавши 14.02.2019 року апеляційну скаргу (а.с. 153).

Перевіривши матеріали справи, приходжу висновку про необхідність визнання апеляційної скарги неподаною та повернення її апелянту виходячи з такого.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ч. 1 ст. 352 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 10 червня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 22 жовтня 2018 рокузалишено без руху для усунення недоліків, а саме апелянту запропоновано сплати судовий збір згідно закону у визначений строк.

Копія ухвали надіслана на адресу апелянта, яка була вказана в апеляційній скарзі, однак конверт з ухвалою повернувся на адресу суду без вручення відправлення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Супровідним листом від 30.09.2019 року апеляційний суд повторно надіслав ухвалу від 10.06.2019 року апелянту та його представнику.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке було надіслано представнику апелянту ОСОБА_2 , вручене адресату 25.10.2019 року, при цьому відправлення, адресоване апелянту ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , не повернулося на адресу суду (відсутній конверт та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі (ч. 5 ст. 130 ЦПК України).

Враховуючи те, що станом на 11.11.2019 року вимоги ухвали про залишення без руху апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 22 жовтня 2018 рокуапелянт не виконав, є всі підстави для визнання скарги неподаною та повернення її апелянту.

В свою чергу, звертаю увагу на те, що у справі «Мушта проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Зважаючи на те, що цивільний процес носить диспозитивний характер, процесуальний закон покладає на сторони обов`язок добросовісно користуватися наданими їм правами та добросовісно виконувати свої обов`язки, що в тому числі означає, що сторона, як ініціатор процесу на відповідній стадії, повинна цікавитися рухом своєї справи, зокрема звертатися до суду за отриманням відповідної інформації щодо справи, а також отримувати таку інформацію за допомогою мережі Інтернет в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на офіційному сайті «Судова влада».

Подавши 14.02.2019 року апеляційну скаргу, апелянт порушив встановлену законом форму такої - не сплатив судовий збір у встановленому законом розмірі, в зв`язку з чим апеляційна скарга була залишена без руху, при цьому представник скаржника є адвокатом, тому безумовно знав про відповідні наслідки, апелянт вказав у скарзі контактну адресу, за якою судову кореспонденцію не отримує, що вбачається з матеріалів справи, зазначені обставиниунеможливлюють здійснити судом розгляд апеляційної скарги та як наслідок призводять до затягування судового розгляду справи.

Враховуючи наведене, необхідно попередити ОСОБА_1 щодо недопустимості подальшого зловживання правами на оскарження та роз`яснити наслідки такого зловживання, передбачені ст. 148 ЦПК України.

Зокрема, у випадку повторного, систематичного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 22 жовтня 2018 рокувважати неподаною та повернути апелянту.

Роз`яснити скаржнику, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Попередити ОСОБА_1 про те, що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя А.В. Ніткевич