Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2019 Справа №607/2150/19

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні правом власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні правом власності шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщення квартирою №42 в будинку №3 по вул. Шпитальна в м. Тернопіль. В обґрунтування своїх доводів позивач посилається на те, що він є власником нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1. 06 січня 2011 року за згоди позивача у вказаній квартирі була зареєстрована дружина його сина ОСОБА_4 ОСОБА_3 23 червня 2015 року шлюб між сином позивача та відповідачем розірвано, після чого остання виїхала з квартири та забрала усі свої речі. З 2016 року колишня невістка ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає, участі в утриманні житла не бере, добровільно знятись з реєстрації за вказаною адресою не бажає, чим чинить перешкоди позивачу в користуванні власністю. За вказаних обставин, ОСОБА_2 просить суд усунути перешкоди у користуванні правом власності шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою №42 в будинку №3 по вул. Шпитальна в м. Тернопіль.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні правом власності. Поставлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просила задовольнити. Щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справ повідомлялася завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подала.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показав, що він є сусідом позивача ОСОБА_2, оскільки мешкає за адресою: м. Тернопіль, вул. Шпитальна, 3/48. Свідку відомо, що у квартирі позивача за адресою: м. Тернопіль, вул. Шпитальна, 3/42 проживала невістка позивача ОСОБА_3, однак більше чотирьох років вона там не відсутня. Перешкод у користуванні житлом відповідачу ніхто не чинить. Свідок буває у квартирі позивача, проте особистих речей ОСОБА_3 він там не бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показав, що він є сусідом позивача ОСОБА_2, так як проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Свідку відомо, що у квартирі позивача за адресою: м. Тернопіль, вул. Шпитальна, 3/42 проживала невістка позивача ОСОБА_3, однак близько чотирьох-пяти останніх років вона там не проживає. Жодних перешкод у проживанні відповідача у спірній квартирі зі сторони позивача не чиниться.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_2 є власником квартири № 42, розташованої в м. Тернополі по вул. Шпитальна, 3, про що свідчить свідоцтво про право власності, видане 21 червня 2006 року виконкомом Тернопільської міської ради.

Як вбачається із записів у будинковій книзі для прописки громадян, що мешкають у квартирі № 42, розташованій в м. Тернополі по вул. Шпитальна, 3, у даній квартирі зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2015 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано (справа №607/8084/15-ц).

З актів, складених комісією в складі працівників ДП «Комунальник - 1» ТОВ «Мрія» від 15 листопада 2018 року, 17 грудня 2018 року, слідує, що ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 у вказаній квартирі не проживає з 2016 року, про що підтвердили свідки-сусіди ОСОБА_5, ОСОБА_6

Відтак в судовому засіданні були підтверджені доводи позивача про те, що відповідач ОСОБА_3 у квартирі № 42, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Шпитальна, 3,не проживає більше року, оплату комунальних послуг та інших обов'язкових платежів не проводить. Будь-яких перешкод, які б чинилися відповідачу у користуванні цим майном в судовому засіданні не встановлено.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Статтею 41 Конституції України закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи вищенаведене, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими і підлягають до задоволення у повному обсязі, а тому слід визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №42 в будинку №3 по вул. Шпитальна в м. Тернопіль, оскільки остання не проживає у вказаному житлі більше року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 280-283, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою №42 в будинку №3 по вул. Шпитальна в м. Тернопіль.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_3, місце реєстрації: вул. Шпитальна,3/42, м. Тернопіль, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Повний текст рішення суду складено 07 березня 2019 року

Головуючий суддяОСОБА_7