___________________________________________________________________________________________________________________
справа № 520/5885/18
провадження № 2/520/2102/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повна)

06.03.2019 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Літвінової І.А.,

секретар судового засідання Молодов В.С.

за участю:

представника відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 адвоката Савицької О.М.

за результатами підготовчого провадження у цивільній справі № 520/5885/18 за позовом Державної іпотечної установи Кабінету Міністрів України до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 01.06.2018 року за позовною заявою Державної іпотечної установи Кабінету Міністрів України до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Розгляд справи призначено провести за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді від 01.06.2018р. встановлено, що позовна заява Державної іпотечної установи містить певні недоліки у звязку із не зазначенням у заяві відомостей, які вимагаються п. 8, п. 9 та п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зокрема щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Однак, зважаючи на те, що ціна позову 1107199, 99 грн. зумовлювала проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, що в свою чергу надавало можливість позивачу виправити недоліки в підготовчому провадженні, суддя відкрив провадження у справі із покладенням на позивача обовязку вчинити дії, спрямовані на усунення виявлених недоліків у підготовчому засіданні.

Учасників справи було попереджено, що підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня постановлення цієї ухвали. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Підготовче засідання розпочато 11 липня 2018 року.

Позивача зобов'язано до початку підготовчого засідання надати відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви. Учасникам справи розяснено, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причини неподання доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Ухвалою суду від 11.07.2018 року встановлено, що ухвала судді від 01.06.2018 в частині, зокрема, зобовязання позивача до початку підготовчого засідання надати відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, не виконана.

Цією ж ухвалою суду задоволено клопотання відповідачів та витребування з Державної іпотечної установи Кабінету Міністрів України наступних документів:

розрахунково-касових документів про отримання ОСОБА_4 кредитних ресурсів в сумі 40 000.00 доларів США (оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію для залучення до справи);

рішення НБУ про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних (оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію для залучення до справи);

доказу неповернення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Державній іпотечній установі грошових коштів за Кредитним договором № 17/4 від 11.02.2015р. (оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію для залучення до справи);

газети «Урядовий кур'єр» з повідомленням про відступлення на користь Державної іпотечної установи прав вимоги за Договором відступлення (оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію для залучення до справи);

рекомендованого повідомлення від Державної іпотечної установи на адресу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про відступлення прав вимоги та розписку в одержанні повідомлення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію для залучення до справи);

рекомендованого повідомлення від Державної іпотечної установи на адресу ОСОБА_5, ОСОБА_7 про відступлення прав вимоги та їх розписка в одержанні повідомлення (оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію для залучення до справи);

Додатку № 1 до Додаткової угоди № 2 до Договору про відкриття кредитної лінії № к-2152/л від 30.01.2007р. (графік зниження розміру заборгованості) (оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію для залучення до справи);

Додатку № 1 до Додаткової угоди № 3 до Договору про відкриття кредитної лінії № к-2152/л від 30.01.2007р. (оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію для залучення до справи).

Цією ж ухвалою визначено, що докази повинні бути надані суду до продовження підготовчого судового засідання. Виконавців ухвали зобовязано у випадку неможливості подати докази, які витребовує суд, або неможливості подати такі докази у встановлені строки повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня вручення ухвали.

Державна іпотечна установа Кабінету Міністрів України ухвалу суду від 11.07.2018 року отримала 25.07.2018 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (трек-код 619).

Ухвалою суду від 15.08.2018 року встановлено, що Державною іпотечною установою Кабінету Міністрів України ухвалу суду про витребування доказів виконано частково.

Зі свого боку представником позивача також було заявлено клопотання про витребування оригіналів доказів у інших осіб.

Так, у клопотанні позивач зазначав, що ДІУ у своєму листі від 30.07.2018 року повідомляла суд про неможливість надати докази з огляду на те, що витребувані докази знаходяться у розпорядженні ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Національного банку України.

На задоволення клопотання позивача судом витребувано у Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»:

розрахунково-касові документи про отримання ОСОБА_4 кредитних ресурсів в сумі 40 000.00 доларів США за договором про відкриття кредитної лінії № к-2152/л від 30 січня 2007 року (оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію для залучення до матеріалів справи);

банківську виписку про рух коштів по позичковому рахунку ОСОБА_4 за договором про відкриття кредитної лінії № к-2152/л від 30 січня 2007 року за період 30.01.2007р-01.08.2018 р.;

рішення НБУ про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних (оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію для залучення до матеріалів справи);

рекомендоване повідомлення від ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на адресу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про відступлення права вимоги за договором відступлення права вимоги № 17/4-В, укладеного 11 лютого 2015 року державною іпотечною установою і ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

доказ неповернення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Державній іпотечній установі грошових коштів за Кредитним договором № 17/4 від 11.02.2015 р. (оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію для залучення до справи).

Крім цього, від Національного банку України витребувано рішення НБУ про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних (оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію для залучення до матеріалів справи).

Виконавців зобовязано у випадку неможливості подати докази, які витребовує суд, або неможливості подати такі докази у встановлені строки - повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня вручення ухвали.

Між іншим, у підготовчому засіданні за заявою представника позивача третіми особами на стороні позивача залучено: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (); Національний банк України (), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб ().

В подальшому до суду надійшла заява позивача про зміну підстав позову від 03.09.2018р. № 4461/15, якою було усунуто недоліки позовної заяви, встановлені ухвалою від 01.06.2018р.

Ухвалою суду від 25.01.2019 року встановлено, що Національний банк України ухвалу суду виконав.

Представником позивача Державної іпотечної установи Кабінету Міністрів України суду надана копія рекомендованого повідомлення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на адресу ОСОБА_4 про відступлення права вимоги за договором відступлення права вимоги № 17/4-В, укладеного 11 лютого 2015 року державною іпотечною установою і ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Причиною неподання інших доказів представник позивача вказав їх знаходження у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відсутність у позивача.

Зважаючи на наведене суд повторно витребував докази від ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Станом на 06.03.2019 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ухвалу суду від 15.08.2018 року та ухвалу суду від 25.01.2019 року не виконав та не надав суду витребувані від цієї особи докази, які мають значення для розгляду справи. Доказом одержання ухвали від 15.08.2018 року виконавцем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є рекомендоване повідомлення (трек-код 04 5), яким підтверджено, що датою одержання копії ухвали від 15.08.2018 року представником цієї особи є 03.09.2018 року. Доказом одержання ухвали від 25.01.2019р. ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є рекомендоване повідомлення (трек-код 049), яким підтверджено, що датою одержання копії цієї ухвали є 06.02.2019 року. Позивач Державна іпотечна установа Кабінету Міністрів України також одержав ухвалу суду від 25.01.2019 року Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (трек-код 050) підтверджено, що датою отримання є 05.02.2019 року.

У відповідності до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами другою-четвертою статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Виконавець ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не повідомив суд про неможливість подати докази, які витребовує суд, або неможливість подати такі докази у встановлені строки. Ухвалою суду від 15.08.2018 року виконавця попереджено, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обовязку подати витребувані судом докази. Суд наголосив, що невиконання ухвали суду від 15.08.2018 року перешкоджає виконанню завдання підготовчого провадження у цивільній справі № 520/5885/18 та спричиняє порушення строків проведення підготовчого засідання, встановлені статтею 196 ЦПК України.

Пунктами 2-6 частини другої статті 43 ЦПК України визначені обовязки учасників справи, до яких між іншим віднесені обовязки сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

У відповідності до пункту 5 частини пятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

При цьому суд зазначає, що відповідно до приписів частини другої статті 83 ЦПК України, подання доказів на підтвердження своїх позовних вимог є насамперед обовязком позивача. Так, 11.02.2015 року між Державною іпотечною установою (Новий кредитор) та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (Первісний кредитор) було укладено Договір відступлення права вимоги № 17/4-В (Договір відступлення), на підставі якого заявлені позовні вимоги. За п.1.2 Договору відступлення, Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор набуває всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки тощо), вказаними у додатках. Відповідно до п.3.1.1 Договору відступлення, Новий кредитор має право з дня набрання чинності пунктом 1.2 цього Договору вимагати від Первісного кредитора надання документів кредитних справ по кредитам.

Таким чином, у позивача наявна можливість виконати приписи ЦПК України та самостійно отримати у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» витребувані ухвалами суду від 11.07.2018, 15.08.2018 та 25.01.2019 з метою належного обґрунтування поданого позову.

До суду не надходило заяв позивача та третьої особи про продовження чи поновлення встановленого судом процесуального строку для вчинення процесуальних дій учасниками справи. Про наявність поважних причин, що перешкоджають позивачу та третій особі виконати ухвалу суду, вони також не повідомляли.

У відзиві відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на позов, клопотанні про витребування доказів, запереченнях зазначено, що належні докази щодо надання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_8 кредитних ресурсів в сумі 40 000,00 доларів США до позову не додано. Докази про отримання Позичальником кредитних ресурсів в сумі 40 000,00 доларів США у ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відсутні. Тобто, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ці факти не визнають.

Також заперечення відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на позов обґрунтовані, зокрема, статтею 559 ЦК України, згідно з якою порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідачі зазначають, що докази предявлення до них такої вимоги у справі відсутні. Позивачем та третьою особою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» такі докази не надані.

Крім того, заперечення відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на позов обґрунтовані й з посилками на положення статті 516 ЦК України, якою визначено, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Отже, за відсутності повідомлення поручителів про Договір відступлення, підстави для стягнення з них суми боргу відсутні. Позивачем та третьою особою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» докази повідомлення поручителів про Договір відступлення не надані.

Згідно з частинами першою та другою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи питання щодо подальшого провадження у справі суд зважає також на те, що відповідачі обґрунтовують свої заперечення проти позову відсутністю доказів, які були витребувані судом; відсутність у справі витребуваних доказів в процесі розгляду справи унеможливить зясування обставин, що мають значення для справи, здійснення всебічного та повного розгляду справи, що може стати підставою для відмови у позові.

Суд констатує, що позивач та третя особа на стороні позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ухвали суду від 11.07.2018, 15.08.2018 та 25.01.2019 не виконали та у встановлені судом строки не надали витребувані докази без поважної причини. При цьому процесуальна пасивність третьої особи є більш зрозумілою, ніж бездіяльність позивача, який повинен бути зацікавленим у розгляді його позову у встановлені законом строки.

У відповідності до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

12.07.2018 року представник відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 позов просив залишити без розгляду.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Суд неодноразово попереджав учасників судового процесу, що вони зобовязані добросовісно виконувати процесуальні обов'язки, що встановлені чинним ЦПК України та/або покладені на них судом, не зловживати правами та запобігати створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Позивач скористався наданим йому процесуальним правом на власний розсуд, крім того, не виконав обовязки, покладені на нього законом та судом.

У відповідності до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Пунктом 4 частини третьої статті 43 ЦПК України подання доказів віднесено до обовязків учасників справи.

Пунктом четвертим частини третьої цієї статті також визначений обовязок учасників справи подавати докази в порядку та строки, встановлені законом або судом.

В матеріалах справи відсутнє письмове повідомлення, що докази не можуть бути подані позивачем у встановлений строк чи визначеному законом порядку з обєктивних причин, та що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання доказів.

Згідно з частиною восьмою статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Суд наголошує, що збирання доказів не є обовязком суду.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» ).

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, справи про цивільні права та обовязки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» визначено: Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

При вирішенні питанні щодо залишення позову Державної іпотечної установи Кабінету Міністрів України без розгляду суд враховує, що ця особа не втрачає право на повторне звернення до суду із тотожним позовом у порядку, встановленому законом.

Суд дійшов висновку що при тих обставинах, які склалися у цій цивільній справі залишення позову без розгляду буде мати для позивача менш негативні наслідки, аніж можлива відмова у задоволені позову з підстав недостатності доказів.

Щодо витрат, повязаних з розглядом справи, то позивач також не позбавлений права їх відшкодувати шляхом стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», як з особи, яка своєю бездіяльністю таку шкоду спричинила.

Керуючись ч. 3 ст. 3, ч.ч. 1, 9 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 95, ст.ст. 257, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Державної іпотечної установи Кабінету Міністрів України (ідентифікаційний код 33304730; юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, б. 34) до ОСОБА_4 (ІН НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1), ОСОБА_5 (ІН НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_3, адреса реєстрації: АДРЕСА_2), треті особи: Національний банк України (; місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (; місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17), Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (; місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60) про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня одержання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Днем складення повної ухвали є 11 березня 2019 року.

Суддя

Літвінова І. А.