У Х В А Л А

4 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 206/4712/17

Провадження № 14-96 цс 19

ВеликаПалата Верховного Суду у складі :

судді-доповідача - Гудими Д. А.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

ознайомилася з матеріалами справи за позовом ОСОБА_3 (далі також - позивач) до Дніпровської міської ради (далі також - відповідач) про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

за касаційною скаргою позивача на постанову Дніпровського апеляційного суду від 6 листопада 2018 року та

в с т а н о в и л а:

6 вересня 2017 року позивач звернувся з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив:

- визнати незаконним і скасувати рішення відповідача від 28 вересня 2016 року № 83/14 про визнання таким, що втратило чинність, рішення цієї ради від 29 жовтня 2014 року № 83/56 «Про надання ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на АДРЕСА_1 (далі - рішення № 83/56);

- зобов'язати відповідача на найближчій сесії розглянути питання про затвердження проекту землеустрою та передання позивачу присадибної ділянки - земельної ділянки на АДРЕСА_1 для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (далі - земельна ділянка).

Мотивував позов такими обставинами:

- у вересні 2014 року позивач звернувся до відповідача з клопотанням згідно зі статтею 118 Земельного кодексу України про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- 29 жовтня 2014 року відповідач прийняв рішення № 83/56, яким надав позивачу відповідний дозвіл, в якому зазначив про його чинність протягом двох років, тобто до 29 жовтня 2016 року;

- після отримання рішення № 83/56 позивач вчинив всі необхідні дії для відведення земельної ділянки, зокрема, погодив технічну документацію, а земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер;

- позивач неодноразово звертався до відповідача з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, які не були належним чином розглянуті. Відповідач не приймав ані рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ані рішення про відмову у такому затвердженні;

- 26 листопада 2014 року відповідач прийняв рішення № 82/58 про надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (далі - рішення № 82/58). А 28 вересня 2016 року відповідач прийняв рішення № 82/14, яким визнав рішення № 83/56 таким, що втратило чинність;

- 13 квітня 2017 року ОСОБА_4 повторно отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на підставі рішення відповідача № 344/19.

Позивач вважає, що відповідач незаконно визнав нечинним своє рішення № 83/56, строк дії якого не сплив; це рішення вичерпало дію фактом виконання.

10 листопада 2017 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська ухвалив рішення, яким задовольнив позов частково: визнав незаконним рішення № 83/14 і зобов'язав відповідача на найближчій сесії розглянути питання про затвердження проекту землеустрою та передання земельної ділянки позивачу.

Мотивував рішення такими обставинами:

- рішення № 83/14 прийняте на підставі документів, які не могли бути підставою для визнання рішення № 83/56 таким, що втратило чинність, оскільки у них йде мова про земельну ділянку на АДРЕСА_2, а позивачеві був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1;

- відповідач не вирішив клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- відповідач порушив строк і порядок розгляду клопотання позивача про надання йому земельної ділянки. Внаслідок відсутності письмового рішення відповідача, прийнятого у передбачений законом строк, щодо ініційованого позивачем питання позивач був позбавлений можливості домогтися вирішення питання у розумні строки, без недопустимої з боку держави затримки.

Часткове задоволення позовних вимог суд мотивував тим, що скасування рішення № 83/14 в цілому призведе до порушення прав та інтересів інших осіб, яких стосувалося це рішення.Суд вважав, що його рішення у цій справі не впливає на права й обов'язки інших осіб, зокрема, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, оскільки проект землеустрою на земельну ділянку відповідач так і не затвердив, тобто, вона не перейшла у власність інших осіб.

6 листопада 2018 року, за результатами розгляду апеляційних скарг Дніпровської міської ради та ОСОБА_4, яка не брала участі у розгляді справи у суді першої інстанції, Дніпровський апеляційний суд ухвалив постанову, якою скасував рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2017 року та закрив провадження у справі.

Мотивував тим, що відповідач у спірних правовідносинах реалізовував контрольні функції у сфері управлінської діяльності та здійснював під час прийняття рішення № 83/14 владні управлінські функції. А тому спір, на думку апеляційного суду, має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

30 листопада 2018 року позивач подав до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу. Просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 6 листопада 2018 року та залишити в силі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2017 року. Скаржиться на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі позивач умовно розділив процедуру оформлення права власності на земельну ділянку на три етапи. Вказує, що висновки, наведені у постанові апеляційного суду, застосовні до першого етапу надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, проте у спірних правовідносинах позивач не лише отримав дозвіл на розробку відповідного проекту, але й здійснив всі необхідні дії для відведення земельної ділянки (другий етап) і подав клопотання про затвердження проекту землеустрою та передання земельної ділянки у власність (третій етап).

Стверджує, що ОСОБА_4 зверталася з адміністративним позовом до позивача, відповідача й Управління Держземагентства у місті Дніпропетровську Дніпропетровської області, в якому просила скасувати рішення відповідача № 83/56 і зобов'язати відповідача розглянути питання про передання у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0610 га на АДРЕСА_1 для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд без погодження з власниками суміжних земельних ділянок та землекористувачами.

9 вересня 2015 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд у справі № 804/14127/15 постановив ухвалу, якою відмовив у відкритті провадження. Мотивував тим, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передання земельних ділянок у власність або в оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою земельної ділянки має відбуватися за правилами цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Позивач вказує, що у цій справі спір не обмежується перевіркою правомірності рішень відповідача, а спрямований на фактичне набуття права власності на земельну ділянку, а тому має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Зазначає, що апеляційний суд з порушенням норм процесуального права не допустив представника позивача - адвоката Федосєєва Є. О. - до участі у справі, чим порушив його право на захист.

13 грудня 2018 року Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, якою відкрив провадження за касаційною скаргою позивача.

28 січня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою призначив справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

6 лютого 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

З огляду на те, що позивач оскаржує постанову Апеляційного суду Волинської області від 6 листопада 2018 року з підстав порушення правил предметної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду приймає справу до розгляду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Отже, Велика Палата Верховного Суду розглядатиме справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402, частиною шостою статті 403 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а :

1. Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 6 листопада 2018 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами на 27 березня 2019 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:Н. О. АнтонюкН. П. Лященко
С. В. БакулінаЛ. І. Рогач
В. В. БританчукІ. В. Саприкіна
О. С. ЗолотніковО. М. Ситнік
О. Р. КібенкоО. С. Ткачук
Л. М. ЛобойкоВ. Ю. Уркевич
О. Г. Яновська