Ухвала

11 березня 2019 року

м. Київ

справа № 546/879/15-ц

провадження № 61-4089ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

(далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі

20 609, 76 грн, яка складається з: 10 720, 70 грн - тіло кредиту; 3 804 грн - прострочене тіло кредиту; 6 085, 06 грн - заборгованість за відсотками.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області

від 08 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26 квітня 2016 року, позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість

за кредитним договором № 004-16501-060308 від 06 березня 2008 року станом на 16 липня 2015 року у загальному розмірі 20 023, 28 грн, яка складається з: 10 720, 70 грн - поточна заборгованість по тілу кредиту;

3 804 грн - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 5 498, 58 грн -заборгованість за відсотками.

Постановою Верховного Суду від 28 листопада 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 26 квітня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2015 року в частині стягнення заборгованості за відсотками скасовано та змінено в частині визначення загальної суми заборгованості, що підлягає стягненню на користь банку.

У задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за користування кредитом в розмірі 6 085, 06 грн - відмовлено.

Зменшено загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню

з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» з 20 023, 28 грн

до 14 524, 70 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшлакасаційна скарга

ОСОБА_2, в якій заявник просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2019 року і ухвалити нове рішення

про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 20 609, 76 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921, 00 грн * 100 = 192 100, 00 грн).

Отже, справа на судове рішення, у якій подана касаційна скарга, є малозначною.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин,

які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Полтавського апеляційного суду

від 17 січня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства

ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя: Є. В. Синельников