Провадження №2/712/695/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого - судді Пироженко В.Д.

при секретарі - Жук О.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 10.03. 2017 року помер його батько ОСОБА_5. За життя померлий склав заповіт від 03.12.2016 року, відповідно до якого належну йому частину квартири в АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_2 15.06.2018 року він звернуся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини, однак, нотаріусом 15.06.2018 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну померлому ОСОБА_5 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_2, оскільки квартира належить ОСОБА_5, ОСОБА_7. ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, а в правовстановлюючих документах не визначені їх частки.

Крім того, 29.12.2015 року померла ОСОБА_8, спадкоємцями після її смерті являються її батько ОСОБА_5, син ОСОБА_4 та чоловік ОСОБА_3. Позивачу відомо, що після смерті ОСОБА_8 до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину після смерті своєї доньки ОСОБА_8, так як на день її смерті був прописаний разом з нею за адресою: АДРЕСА_1, однак, належним чином оформити належну йому частку не встиг, так як помер. Тому після смерті ОСОБА_5 до складу спадкового майна входить 4/9 частини зазначеної квартири.

Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на 4/9 частини квартири АДРЕСА_3.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Відповідачі в судове засідання не з»явились, хоч належним чином повідомлені про час та місце слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному його розгляді.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 10.03.2017 року помер батько позивача ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СР 302523 від 15.03.2017 року.

За життя ОСОБА_5 склав заповіт від 03.12.2016 року, відповідно до якого належну йому частину квартири АДРЕСА_3 заповів ОСОБА_2.

З матеріалів справи вбачається, що 15.06.2018 року позивач звернуся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, однак, нотаріусом 15.06.2018 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну померлому ОСОБА_5 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_2, оскільки квартира належить ОСОБА_5, ОСОБА_7. ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, а в правовстановлюючих документах не визначені їх частки.

Своєю постановою від 15.06.2018 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_6 відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну померлому ОСОБА_5 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_2, оскільки квартира належить ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, а в правовстановлюючих документах не визначені їх частки.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що 29.12.2015 року померла ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СР 29420 від 30.09.2016 року. Померла являється донькою померлого ОСОБА_5 та сестрою позивача.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Статтею 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином після смерті ОСОБА_8 спадкоємцями являються її батько ОСОБА_5, та відповідачі син ОСОБА_4 та чоловік ОСОБА_3. Відповідачі із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 не зверталися, що підтверджується відповіддю наданою нотаріусом Першої Черкаської нотаріальної контори.

Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_9 № 143/02-14 від 15.12.2017 останнє місце проживання померлого ОСОБА_5 було АДРЕСА_1, який фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_8, місце проживання якої було за вказаною адресою.

Згідно довідки КП «ЧООБТІ» від 11.01.2018 року № 50о станом на 01.01.2013 р. квартира АДРЕСА_4 ОСОБА_10 належить 1/3 частина квартири, ОСОБА_8 належить 1/3 частина квартири, ОСОБА_4 належить 1/3 частина квартири.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності.

Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі неможливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі в загальному порядку, спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до підпунктів 4.15. 4.18 пункту 4 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщин) на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо залежності цього майна спадкодавцеві. Отже, нотаріусові обов'язково надається документ, відповідно до якого має бути зареєстровано право власності на конкретний об'єкт спадкування, оскільки, згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Таким чином із вказаної довідки КП «ЧООБТІ» вбачається, що частки між співвласниками спірної квартири визначені, померлий ОСОБА_5 хоч і не встиг належним чином оформити спадщину після смерті своєї доньки ОСОБА_8, однак, вважається таким, що фактично прийняв спадщину, що встановлено в судовому засіданні та підтверджується наявними в матеріалах справи копіями документів.

Враховуючи те, що за життя померлий ОСОБА_5 склав заповіт, яким належну йому частину квартири АДРЕСА_5 заповів ОСОБА_2, а також те, що померлий ОСОБА_5 вважається таким, що фактично прийняв спадщину після смерті своєї доньки ОСОБА_8, якій належить 1/3 частина спірної квартири, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом визнання за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 10.03.2017 року на 4/9 частини квартири АДРЕСА_6.

Керуючись ст.ст. 81, 83, 89, 264-268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 328, 384, 392,1217, 1218, 1225 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 10.03.2017 року на 4/9 частини квартири АДРЕСА_6.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Повний текс рішення складено 06 березня 2019 року.