Справа № 346/5550/17
Провадження № 22-ц/4808/1244/19
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Пнівчук О.В., Ясеновенко Л.В.

за участю секретаря Капущак С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Коломийського міськрайонного суду, ухвалене суддею Беркещук Б.Б. 17 липня 2019 року в м. Коломия у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_1 про визнання торгів, протоколу недійсними, визнання незаконним та скасування акту державного виконавця, визнання незаконним та скасування свідоцтва про придбання майна, скасування реєстрації права власності на нерухоме майно, відновлення становища, яке існувало до порушення прав АТ КБ «ПриватБанк» шляхом визнання права власності на реалізоване майно,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (пізніше - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк») звернулося в суд з позовом до Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_1 про визнання бездіяльності головного державного виконавця, начальника Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області незаконною, визнання торгів, протоколу недійсними, визнання незаконним та скасування акту державного виконавця, визнання незаконним та скасування свідоцтва про придбання майна, скасування реєстрації права власності на нерухоме майно, відновлення становища, яке існувало до порушення прав АТ КБ «ПриватБанк» шляхом визнання права власності на реалізоване майно.

Позовні вимоги мотивували тим, що в Коломийському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на примусовому виконанні в головного державного виконавця Микицея В.Д. знаходилося виконавче провадження №52404435 про стягнення з боржника ОСОБА_2 боргу в сумі 529839,12 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

21.11.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» стало відомо про надходження коштів на погашення заборгованості по кредитному договору №SАМDN9391, укладеного між банком та ОСОБА_2 . В ході перевірки надходження даних коштів встановлено, що сума в розмірі 374107,20 грн. надійшла з рахунку Коломийського ВДВС як погашення заборгованості від реалізації майна боржника ОСОБА_2 , що викликало сумнів, так як про жодну реалізацію майна (рухомого і нерухомого) по виконавчому провадженню №52404435 Коломийським міськрайонним ВДВС банк не повідомлявся.

Зазначають, що 22.11.2017 року представник банку частково ознайомився з матеріалами справи по ВП №52404435, у зв`язку з чим банку стало відомо, що кошти в сумі 374107,20 грн. надійшли у зв`язку з проведеними торгами по реалізації нерухомого майна, а саме будинку загальною площею 96,20 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 , через ДП «СЕТАМ». Однак, вказаний об`єкт нерухомості знаходиться в іпотеці банку по іншому кредитному договору (кредитний договір IFA0GA). Також, стало відомо, що даний предмет іпотеки реалізовано без погодження з іпотекодержателем, без виключення запису про іпотеку з Державного реєстру іпотек, без виключення запису про обтяження з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна.

Вказують, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази поштових направлень на адресу банку будь-яких документів виконавчого провадження, а при ознайомленні з матеріалами справи раніше жодних документів, окрім постанови про відкриття ВП не було та представником банку не отримувались.

Вважають, що головний державний виконавець Микицей В.Д. не повідомляв стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» про проведення оцінки майна чи отримання звіту про оцінку, результати визначення вартості чи оцінки майна банку не надані до тепер.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна існує заборона на вказане нерухоме майно, а саме в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна існує запис з реєстраційним номером обтяження 6389764, згідно з яким 12.01.2008 року встановлено заборону на підставі договору іпотеки від 12.01.2008 року, укладеного між банком та ОСОБА_2 Також в Державному реєстрі іпотек існує запис з реєстраційним номером обтяження 7098614, згідно з яким 12.01.2008 року встановлено заборону на підставі договору іпотеки від 12.01.2008 року, укладеного між банком та ОСОБА_2 .

Вказують, що головний державний виконавець Коломийського міськрайонного ВДВС Микицей В.Д. не звертався до банку стосовно отримання дозволу іпотекодержателя на реалізацію предмета іпотеки, а передав на реалізацію предмет іпотеки з наявними заборонами. Зазначені факти свідчать про неправомірність дій державного виконавця, які полягають у бездіяльності останнього.

Також державний виконавець не надав копії документів, шо підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна).

Начальник Коломийського міськрайонного ВДВС Попик В.П., погоджуючи заявку на реалізацію майна, не звернула уваги на відсутність повідомлення стягувача щодо ознайомлення з результатом оцінки арештованого майна. Також не звернув на це увагу і організатор, перевіряючи повноту заповнення заявки.

Зазначають, що у зв`язку з тим, що організатором не було письмово повідомлено іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна, іпотекодавець був позбавлений можливості скористатись своїми правами, в тому числі зареєструватись на торгах та придбати предмет іпотеки.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на спірне майно зареєстроване 23.11.2017 року за ОСОБА_1 .

На підставі наведеного просили суд визнати бездіяльність головного державного виконавця Микицея В.Д. Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, яка полягає у неповідомленні стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» по виконавчому провадженню №52404435 щодо опису та арешту предмета іпотеки, призначення суб`єкта оціночної діяльності, результатів визначення оцінки майна, незаконною; визнати бездіяльність начальника Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Попик В.П., яка полягає у неналежній перевірці заявки на реалізацію арештованого майна на відповідність вимогам законодавства, незаконною; визнати проведені 26.10.2017 року електронні торги щодо продажу арештованого майна, а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки, недійсними; визнати недійсним протокол №293217 проведення електронних торгів, сформований організатором торгів Державним підприємством «СЕТАМ»; визнати незаконним та скасувати акт державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу ДВС Микицея В.Д. від 15.11.2017 року про реалізацію предмета іпотеки, а саме будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про придбання майна з електронних торгів від 23.11.2017 року, реєстровий номер 3165, видане приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Яцко П.П. переможцю торгів ОСОБА_1 ; скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0572 га, кадастровий номер :23:007:1000 за ОСОБА_1 ; відновити положення, яке існувало до порушення прав ПАТ КБ «Приват Банк» шляхом визнання права власності по реалізованому майну за ОСОБА_2 .

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 22.01.2018 року зокрема відмовлено у відкритті провадження в частині вимог щодо визнання незаконною бездіяльності головного державного виконавця Микицея В.Д. Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, яка полягає у неповідомленні стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» по виконавчому провадженню №52404435 щодо опису та арешту предмета іпотеки, призначення суб`єкта оціночної діяльності, результатів визначення оцінки майна; визнання незаконною бездіяльності начальника Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Попик В.П., яка полягає у неналежній перевірці заявки на реалізацію арештованого майна на відповідність вимогам законодавства. Роз`яснено позивачу його право звернутися до суду із даними вимогами зі скаргою.

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26.03.2018 року, яка постановою Верховного Суду від 17.04.2019 року залишена без змін, ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 22.01.2018 року в частині відмови у відкритті провадження скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 10.04.2018 року відмовлено у відкритті провадження в частині вимог щодо визнання незаконною бездіяльності головного державного виконавця Микицея В.Д. Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, начальника Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Попик В.П. щодо виконання виконавчого напису №2792 приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М. з роз`ясненням позивачу його права звернутися до суду з даними вимогами за правилами адміністративного судочинства.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 17.07.2019 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу. Вважають рішення прийнятим без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, суд першої інстанції вважав встановленим факт повідомлення державним виконавцем стягувача про результати оцінки майна листом від 14.07.2017 року №1336/1. Однак, оскільки даний лист не є рекомендованим відправленням, а відноситься до простої кореспонденції, стягувач заперечував факт отримання будь-яких повідомлень від органів державної виконавчої служби як про реалізацію майна, так і про результати його оцінки, суд повинен був встановити чи дотримано вимоги законодавства щодо необхідності повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна сторін виконавчого провадження та дослідити журнал реєстрації вихідної кореспонденції.

Крім того, в оскаржуваному рішенні судом зазначено, що ДП «СЕТАМ» розміщено публікації про проведення торгів у газетах «Галичина» від 5 жовтня 2017 року №73(5323) та «Західний кур`єр» від 5 жовтня 2017 року, а листом від 03.10.2017 року письмово повідомлено позивача про реєстраційний номер лота, відомості про предмет іпотеки, день та час проведення електронних торгів, початкову ціну продажу майна, з чим апелянт теж не погоджується. Вважають, що під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені. Позивач же будь-яких повідомлень ні від державного виконавця, ні від ДП «СЕТАМ» не отримував, докази отримання в матеріалах справи відсутні.

Вказують, що оскільки позивач не був повідомлений про результати оцінки майна державним виконавцем, а про проведену оцінку дізнався вже після його реалізації, то банк протиправно було позбавлено належного йому права на оскарження результатів оцінки майна.

Також у зв`язку з тим, що позивача не було повідомлено і про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна, він був позбавлений можливості зареєструватись та взяти участь у торгах як учасник.

Просять рішення Коломийського міськрайонного суду від 17 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

ДП «СЕТАМ» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що організатор торгів розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. При цьому жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку організатора перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 02.05.2018 року у справі №910/10136/17 для визнання електронних торгів недійсними, які є правочином в розумінні ст. 203, 215 ЦК України, необхідно встановити порушення норм Порядку реалізації арештованого майна. Натомість, дії виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Разом з тим, позивач обґрунтовує свої вимоги діями державного виконавця, які мають самостійний спосіб оскарження і не слугують підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Крім того, вказує, що органом ДВС було додано до заявки на реалізацію арештованого майна лист №1336/1 від 14.07.2017 року, яким ПАТ КБ «ПриватБанк» було повідомлено про результати оцінки арештованого майна, а на підтвердження надсилання ДП «СЕТАМ» позивачу листа №9723/18-18-17 від 03.10.2017 року надало витяг з таблиці обліку вихідної кореспонденції ДП «СЕТАМ» за 2017 рік.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Коломийського міськрайонного суду від 17 липня 2019 року без змін.

Відповідач ОСОБА_1 також подав відзив на апеляційну скаргу. Вказує, що являється добросовісним набувачем майна і не може бути відповідачем по справі. Що стосується ДП «СЕТАМ» вважає, що його дії стосовно проведення торгів є законними. Доводи апеляційної скарги стосовно ДВС вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції ще раніше ухвалою від 22 січня 2018 року в частині вимог щодо визнання бездіяльності державного виконавця відмовив у відкритті провадження, оскільки оскарження дій чи бездіяльності органів ДВС не відбувається через цивільне позовне провадження. Дану ухвалу залишено без змін ухвалою апеляційного суду від 26 березня 2018 року. Більше того, зі всіма діями у ВП можна ознайомитись в електронній формі як боржнику, так і стягувачу, однак банк таким правом не скористався.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Коломийського міськрайонного суду від 17 липня 2019 року - без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримала з мотивів, наведених у ній.

Представник відповідача Мартинюка П.М. проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін.

Представник Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, в попередньому судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечила.

Представник Державного підприємства «СЕТАМ» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М. від 08.04.2016 року запропоновано стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 529839,12 грн., які є її боргом за Кредитним договором №SAMDN9391 від 06.05.2005 року, укладеним між нею та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»; задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у розмірі: залишок заборгованості за кредитом - 5000,00 доларів США; сума заборгованості за відсотками - 12414,03 доларів США; комісія - 1946,20 доларів США; штраф (фіксована частина) 19,22 доларів США; штраф (відсоток від суми заборгованості) - 918,01 доларів США, що всього становить 20297,46 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.03.2016 року становить 528139,12 грн.; витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 1700,00 грн. (т. 2, а.с. 60).

Встановлено також, що 29.09.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до начальника відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції із клопотанням, в якому просили прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження для примусового виконання виконавчого напису №2792 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості на загальну суму 529839,12 грн., накласти арешт на майно боржника та оголосити заборону на відчуження всього рухомого та нерухомого майна боржника (т. 2, а.с. 2).

30.09.2016 року постановами головного державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Микицея В.Д. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №2792, виданого 08.04.2016 року (ВП №52404435) (т. 2, а.с. 24), а також при примусовому виконанні даного виконавчого напису накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 , заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (т. 2, а.с. 29).

14.06.2017 року державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника - житлового будинку в АДРЕСА_1 загальною площею 96,2 кв.м., житловою площею 54,7 кв.м. та земельної ділянки для обслуговування господарських будівель і споруд загальною площею 0,0572 га за вказаною адресою, які належать ОСОБА_2 (т. 2, а.с. 30-33), а 15.06.2017 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТзОВ «Ека-Захід» для надання звіту про незалежну оцінку описаного майна (т. 2, а.с. 38).

15.06.2017 року на замовлення Коломийського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області суб`єктом оціночної діяльності ТзОВ «Ека-Захід» було складено Висновок про вартість об`єкта оцінки - житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_2 , згідно якого початкова (ринкова) вартість будинковолодіння та земельної ділянки для подальшого примусового продажу становить 448000 грн. (без врахування ПДВ) (т. 2, а.с. 48-49).

14.07.2017 року листом №1336/1 Коломийським МРВ ДВС копію висновку експерта про вартість майна було направлено ПАТ КБ «ПриватБанк» та повідомлено про право його оскарження у судовому порядку протягом 10-ти днів (т. 2, а.с. 34).

12.09.2017 року Коломийським МРВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області подано начальнику управління ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області заявку на реалізацію описаного й арештованого майна державним виконавцем та направлено документи для внесення інформації про описане й арештоване майно на Сайт електронних торгів арештованого майна, в тому числі, копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна, в т.ч. договору іпотеки; копію договору іпотеки від 12.01.2008 року; копію повідомлення про доведення оцінки до відома сторін; довідку про відсутність оскарження оцінки майна (т. 2, а.с. 39-41).

Згідно копії Протоколу №293217 проведення електронних торгів, які відбулися 26.10.2017 року, спірне майно було продане за ціною 448000,00 грн. (реєстраційний номер лота 240410). Переможцем торгів став учасник №5 - ОСОБА_1 (т. 2, а.с. 43-45).

Листом №13005/18-14-17 від 07.11.2017 року Державне підприємство «СЕТАМ» на виконання ч. 1 ст. 47 Закону України «Про іпотеку» та п. 2 розділу VII Порядку реалізації арештованого майна надіслав скріплений підписами Протокол №293217 проведення електронних торгів по лоту №240410 на адресу Коломийського МРВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області (т. 2, а.с. 42).

На підставі протоколу та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, головним державним виконавцем Коломийського МРВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Микицеєм В.Д. при примусовому виконанні виконавчого напису №2792, виданого 08.04.2016 року, 15.11.2017 року складено Акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, постанову державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, а також постанову про зняття арешту з майна (т. 2, а.с. 51-52, 54, 62).

13.12.2017 року головним державним виконавцем Коломийського МРВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Микицеєм В.Д. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №52404435 з примусового виконання виконавчого напису №2792, виданого 08.04.2016 року (т. 2, а.с. 63).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що проведення прилюдних торгів відбулося з дотриманням норм чинного законодавства, будь-яких порушень порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що є підставою для визнання їх недійсними, позивачем не наведено та судом не встановлено. Крім того, дії державного виконавця мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 15 ЦК України порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року, передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами 1-3 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року встановлено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем (ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У правових позиціях, викладених у постановах Верховного Суду України від 24.10.2012 року у справі №6-116цс12 та від 06.04.2016 року у справі №6-342гс16, постановах Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі №234/5177/17-ц, від 26.09.2019 року у справі №607/10379/17 вказано, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, а тому доводи позивача щодо порушень, допущених посадовими особами державної виконавчої служби до початку торгів, не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 року по справі №821/197/18/4440/16 зазначила, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів та оскаржується в порядку, передбаченому для оскарження рішень та дій виконавців.

З огляду на вищевикладене, а також беручи до уваги те, що банком у встановленому законом порядку не оскаржувалися дії посадових осіб державної виконавчої служби при підготовці до реалізації предмета іпотеки, місцевим судом обґрунтовано не взято до уваги посилання позивача на неправомірність дій головного державного виконавця Микицея Д.В. та начальника Коломийського міськрайонного ВДВС Попик В.П.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення державним виконавцем стягувача про результати оцінки спірного майна та неотримання ним згоди на передачу майна на реалізацію за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності, не стосуються правил проведення прилюдних торгів.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна.

Відповідно до вищенаведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір.

Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК України).

Частиною 4 ст. 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу змісту наведених норм можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ураховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав, встановлених ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Наведене узгоджується із зазначеним Великою Палатою Верховного Суду у справі №910/856/17 від 05.06.2018 року.

У постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 року у справі №3-242гс16 викладено правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29.11.2017 року у справі №668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18.11.2015 року у справі №6-1884цс15, від 25.11.2015 року у справі №6-1749цс15, від 13.04.2016 року у справі №6-2988цс15, від 29.06.2016 року у справах №6-370цс16 та №6-547цс16, від 29.11.2017 року у справі №6-231цс17.

При цьому підстав для відступлення від вказаних правових висновків Верховний Суд також не вбачав (постанова Верховного Суду від 10.07.2019 року по справі №462/2232/16, постанова Верховного Суду від 20.06.2019 року по справі №495/1790/16-ц).

Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Обґрунтовуючи позов та подану апеляційну скаргу, АТ КБ «ПриватБанк» посилався також на те, що організатор торгів не звернув уваги на відсутність повідомлення стягувача щодо ознайомлення з результатом оцінки арештованого майна, а також не повідомив письмово іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Однак, з даного приводу слід зазначити наступне.

Відповідно до п.п. 2, 4 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

Згідно п. 3 розділу ІІІ даного Порядку організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо).

Відповідно до пункту 2 розділу VII Порядку реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку».

Так, згідно пункту 2 розділу VII Порядку та ст. 43 Закону України «Про іпотеку» прилюдні торги проводяться в двомісячний строк з дня одержання організатором прилюдних торгів заявки державного виконавця на їх проведення. Початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 робочих днів до дня початку прилюдних торгів публікує в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки, а у разі проведення електронних торгів - також на веб-сайті проведення електронних торгів, повідомлення про проведення таких торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію. Організатор прилюдних торгів забезпечує будь-якій зацікавленій особі доступ до інформації про умови проведення прилюдних торгів та про предмет іпотеки, що підлягає продажу. Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, приватного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну продажу майна. Будь-який учасник може бути покупцем предмета іпотеки, якщо він запропонує найвищу ціну. Якщо покупцем є іпотекодержатель, він зобов`язаний сплатити лише різницю між запропонованою ним ціною і розміром невиконаного основного зобов`язання. Іпотекодержатель також зобов`язаний сплатити винагороду за організацію та проведення електронних торгів.

Як вбачається з матеріалів справи, як додатки до заявки на реалізацію арештованого майна Коломийським МРВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області було додано повідомлення №1336/1 від 14.07.2017 року про доведення оцінки до відома ПАТ КБ «ПриватБанк», а також довідку начальника МРВ ДВС про відсутність надходження повідомлення про оскарження оцінки станом на 12.09.2017 року (т. 2, а.с. 37, 41, 59).

Крім того, в матеріалах справи наявні копія листа Коломийського МРВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області стягувачу від 14.06.2017 року щодо необхідності авансування витрат на проведення виконавчих дій, пов`язаних з підготовкою майна до реалізації та проведення його оцінки у сумі 3000 грн. (т. 2, а.с. 58), копія заяви боржника ОСОБА_2 , в якій вона не заперечує проти продажу будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки по АДРЕСА_1 з торгів (т. 2, а.с. 57).

03.10.2017 року у передбачені законом строки ДП «СЕТАМ» було направлено державному виконавцю, стягувачу та боржнику за адресами, вказаними у заявці, повідомлення про проведення електронних торгів із зазначенням реєстраційного номера лота, відомостей про предмет іпотеки, дня та часу проведення електронних торгів, початкової ціни продажу майна, що підтверджується також витягом з таблиці обліку вихідної кореспонденції ДП «СЕТАМ» (т. 2, а.с. 56, 127).

05.10.2017 року повідомлення про проведення торгів було опубліковано у газетах «Галичина» (№73(5323)) та «Західний кур`єр» за місцезнаходженням предмета іпотеки із зазначенням інформації також на сайті ДП «СЕТАМ» (т. 1, а.с. 99-101).

Наведене вказує на те, що АТ КБ «ПриватБанк» був належним чином повідомлений про день та час проведення спірних електронних торгів.

Крім того наявні в справі докази, встановлені в ході судового розгляду обставини свідчать про відсутність правових підстав вважати, що права позивача були порушені.

Посилання банку на те, що внаслідок дій відповідачів він був позбавлений можливості взяти участь у торгах як покупець не заслуговують на увагу, оскільки іпотекодержатель на підставі ст. 43 Закону України «Про іпотеку» має право, а не зобов`язаний стати покупцем предмета іпотеки, сплативши лише різницю між запропонованою ним ціною і розміром невиконаного основного зобов`язання.

При цьому належними та допустимими доказами доведено, що банк не був обмежений щодо участі у торгах та міг бути визнаний їх переможцем.

Що стосується тверджень апелянта про те, що вказаний об`єкт нерухомості знаходиться в іпотеці банку по іншому кредитному договору, то такі не можуть бути свідченням порушення порядку проведення електронних торгів та підставою для задоволення позову, оскільки з матеріалів справи вбачається, що кредитором в обох випадках є саме АТ КБ «ПриватБанк», а іншого майна, на яке можна було б звернути стягнення, у ОСОБА_2 немає (т. 2, а.с. 25-28, 57).

З огляду на викладене апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що ДП «СЕТАМ» як організатором проведення торгів дотримано вимог Закону України «Про іпотеку» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду також не спростовують і, з огляду на вимоги ст. 375 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для скасування судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про визнання протоколу електронних торгів недійсним, визнання незаконним та скасування акту державного виконавця, визнання незаконним та скасування свідоцтва про придбання майна, скасування реєстрації права власності на нерухоме майно, відновлення становища, яке існувало до порушення прав АТ КБ «ПриватБанк» шляхом визнання права власності на реалізоване майно є похідними від вимоги про визнання недійсними електронних торгів, а тому суд правомірно відмовив і в цій частині.

Таким чином, розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, про що ухвалив відповідне рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 17 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 листопада 2019 року.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: О.В. Пнівчук

Л.В. Ясеновенко