Справа №265/2327/18
Провадження №2/265/84/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

при секретарі Гусєвої К.С.

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до виконавчого комітету Маріупольської міської ради, третя особа: ЖКП «Азовжитлокомплекс» про визнання права користування жилим приміщенням,

за участю:

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_4,

представника третьої особи ЖКП «Азовжитлокомплекс» Іваніц Ю.В.,

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права користування жилим приміщенням - однокімнатною квартирою АДРЕСА_2 В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалися на те, що вони з 1998 року постійно проживають у АДРЕСА_2. Вказана квартира була надана на підставі ордеру її чоловіку ОСОБА_6 28.07.1988 року. У листопаді 2017 року вони зайнялися приватизацією квартири, зробили технічний паспорт в БТІ. Як їм пояснили в ЖЕКу та центрі адміністративних послуг, оскільки вони, позивачі, вже приймали участь у приватизації, вони мають знятися з реєстрації, як вони і зробили. ІНФОРМАЦІЯ_8 її чоловік ОСОБА_6 помер. Вони звернулися із заявою про реєстрацію до спірної квартири, проте їм було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Просили визнати за ними право користування жилим приміщенням - однокімнатною квартирою АДРЕСА_2 та стягнути з відповідача судові витрати.

19 квітня 2018 року до суду надійшов відзив Маріупольської міської ради в особі представника Світличної І.М., в якому вона зазначила, що Маріупольська міська рада не є належним відповідачем за вказаним позовом, у зв'язку з чим необхідно замінити Маріупольську міську раду належним відповідачем Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 19 березня 2018 року відрите провадження у справі та призначене підготовче судове засідання, а ухвалою від 24 квітня 2018 року продовжено проведення підготовчого провадження та замінено первісного відповідача Маріупольської міської ради на виконавчий комітет Маріупольської міської ради.

12 червня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача виконавчого комітету Маріупольської міської ради в особі представника Світличної І.М. на позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в якому зазначене наступне. За даними паспорту ОСОБА_2 знаходиться в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, що ставить під сумнів про відсутність у позивача ОСОБА_2 нерухомого майна та іншого житла для постійного проживання, а також свідчить про те що він не може бути членом сім'ї наймача - ОСОБА_6. Крім того, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_2 обліковується право власності на домоволодіння АДРЕСА_3 Тобто невідомо чи є спірна квартира постійним місцем проживання позивача, що є однією із суттєвих підстав набуття права користування. Крім того, за даними Департаменту міського майна міської ради позивачі у 2002 році приймали участь у приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1. Даний факт спростовує те, що позивачі мешкали у квартирі АДРЕСА_2 ще з 1998 року. Просила відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

24 квітня 2018 року позивачами подане клопотання про виклик та допит свідків.

12 червня 2018 року позивачем ОСОБА_2 та представником відповідача подані заяви про розгляд справи, призначеної на 12.06.2018 року без участі представника.

Ухвалою суду від 12 червня 2018 року закрите підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду у загальному порядку.

13 червня 2018 року від представника третьої особи ЖКП «Азовжитлокомплекс» надійшла заява про розгулу справи без участі представника, на розсуд суду.

31 серпня 2018 року від позивачем ОСОБА_2 надана заява про розгляд справи без його участі.

07 листопада 2018 року позивачкою ОСОБА_1 надана заява про розгляд справи в її відсутності за участю її представника.

15 січня 2019 року надана заява представником відповідача ОСОБА_10, діючої на підставі довіреності, про розгляд справи без участі представника виконавчого комітету міської ради.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просили позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додав, що, вони із матір'ю не збиралися зніматися з реєстрації, але в БТІ їм невірно пояснили, що для приватизації спірної квартири їм необхідно знятися з реєстрації. Фактично під час реєстрації та станом на теперішній час вони проживають в АДРЕСА_2. Іншого житла в них з матір'ю немає. Позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у наданій заяві представник ОСОБА_10, діюча на підставі довіреності, просила розглядати справу без участі представника виконавчого комітету міської ради.

Представник третьої особи ЖКП «Азовжитлокомплекс» Іваніц Я.В., діюча на підставі довіреності, у судовому засіданні пояснила, що позивачі по теперішній час справно сплачують комунальні послуги. Акт щодо фактичного проживання складає КСН, він складний по формі. Вважає, що факт проживання позивачів у спірній квартирі підтверджений документально та показами свідків.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 відноситься до державного житлового фонду та є власністю територіальної громади м. Маріуполя. Ордер на вказану квартиру за № 003900 від 28 липня 1988 року був наданий громадянину ОСОБА_6 (а.с. 10).

29 лютого 2000 року ОСОБА_6 одружився з ОСОБА_1, про що 29 лютого 2000 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області видане свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 (а.с. 13).

З копії особового рахунку НОМЕР_3, виданого 28 лютого 2018 року ЖКП «Азовжитлокомплекс» вбачається, що у вищевказаній квартирі були зареєстровані: з 1988 року - ОСОБА_6, з 2003 року - ОСОБА_12, та з 2013 року - ОСОБА_13. ОСОБА_12 знята з реєстрації 25 грудня 2017 року, а ОСОБА_2 - 09 січня 2018 року (а.с. 11).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_8, про що 22 січня 2018 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 14).

За даними паспорту ОСОБА_1, 15 грудня 2017 року вона була знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, і з цього часу ніде не зареєстрована (а.с. 6).

За даними паспорту ОСОБА_2, 09 січня 2018 року він був знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, і з цього часу ніде не зареєстрований (а.с. 7-8).

Як вбачається з акту, виданого головою КСН «Жемчужний» 26 лютого 2018 року, позивачка ОСОБА_1 зареєстрована з 12 листопада 1998 року по 15 грудня 2017 року та проживає по теперішній час за адресою: АДРЕСА_2 Разом з нею зареєстрований син ОСОБА_13 за вказаною адресою з 20 серпня 2003 року по 09 січня 2018 року та проживає з 20 серпня 2003 року по теперішній час (а.с. 41).

Відповідно до акту про фактичне проживання, виданого КСН «Жемчужний» 29 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, разом із сином ОСОБА_2 (а.с. 130).

Відповідно, до ст. 65 Житлового Кодексу України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України) вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 суду пояснили, що позивачі фактично проживають в АДРЕСА_2 вже тривалий час, більш десяти років,. Зняття з реєстрації було формальним для приватизації квартири на чоловіка Позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_6 Протягом місяця вони повинні були зареєструватися за вказаною адресою знову, але не встигли, оскільки ОСОБА_6 помер. Відносини в них з померлим завжди були добрими. Після зняття реєстрації позивачі нікуди не виїжджали з квартири, продовжувати в ній проживати, всі їх речі знаходяться в квартирі.

З картки цільового медичного огляду міської лікарні № 1, заведеної 30 липня 2012 року вбачається, що адреса проживання ОСОБА_1 вказана: АДРЕСА_2, та саме за вказаною адресою вона отримувала медичну допомогу до теперішнього часу (а.с. 87-90).

Крім того, позивачами надані оплачені квитанції про сплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 17-37, 42-45).

Враховуючи вищенаведені докази, судом встановлено, що позивачі вселилися у квартиру АДРЕСА_2 ще при житті ОСОБА_6 зі згоди останнього, після зняття з реєстрації продовжували проживати в зазначеній квартирі, та проживають в ній станом на теперішній час.

За таких конкретних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання права користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_2, тим самим по суті задовольняючи пред'явлений позов.

У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_4 просила у разі задоволення позову не стягувати з відповідача судові витрати. Враховуючи наведене, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до виконавчого комітету Маріупольської міської ради, третя особа: ЖКП «Азовжитлокомплекс» про визнання права користування жилим приміщенням, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадках, передбачених ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_5, тел.. НОМЕР_6

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_1, тел.. НОМЕР_7

Відповідач: Виконавчий комітет Маріупольської міської ради, юридична адреса: пр. Миру 70, м. Маріуполь, ;

Третя особа: Житлово-комунальне підприємство «Азовжитлокомплекс», юридична адреса: місто Маріуполь вул.. В.Визволителів 82.

Суддя І. Г. Мельник