Справа № 462/1812/16-ц
УХВАЛА

15 листопада 2019 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Постигач О.Б.

при секретарі Ящук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові подання заступника начальника Залізничного ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області Антощук Б.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника Залізничного ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області Антощук Б.В. звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань покладених на неї виконавчим листом №462/5938/15-ц від 17.02.2016 року виданим Залізничним районним судом м. Львова, виконавчим листом №462/1812/16-ц від 10.10.2018 року виданим Залізничним районним судом м. Львова, судовим наказом №462/7671/18 від 19.02.2019 року виданим Залізничним районним судом м. Львова, судовим наказом №462/3665/16-ц від 12.12.2016 року виданим Залізничним районним судом м. Львова. В поданні покликається на те, що на виконанні Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області знаходиться зведене виконавче провадження 59774249 в складі: виконавчого провадження №60047937 з примусового виконання виконавчого листа №462/1812/16-ц від 10.10.2018 виданого Залізничним районним судом м. Львова про стягнення боргу з ОСОБА_1 в розмірі 29893,72 грн. на користь ТзОВ "НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС, виконавчого провадження №59327369 з примусового виконання виконавчого листа №462/5938/15-ц від 17.02.2016 виданого Залізничним районним судом м. Львова про стягнення боргу з ОСОБА_1 в розмірі 14606,37 грн. на користь АТ "Дельта Банк", виконавчого провадження №59544796 з примусового виконання судового наказу №462/7671/18 від 19.02.2019 виданого Залізничним районним судом м. Львова про стягнення боргу з ОСОБА_1 в розмірі 8541,01 грн. на користь ЛКП "Залізничнетеплоенерго", виконавчого провадження №59544730 з примусового виконання судового наказу №462/3665/16-ц від 12.12.2016 виданого Залізничним районним судом м. Львова про стягнення боргу з ОСОБА_1 в розмірі 3957,92 грн. на користь ЛКП "Залізничнетеплоенерго". Державним виконавцем постановами про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника ВП №59327369 від 11.06.2019 та 20.06.2019 відповідно, накладено арешт на кошти та майно боржника, проте відповідне майно у боржника відсутнє та кошти у банківських установах також відстуні. Оскільки по даний час рішення суду не виконано, що призвело до вжиття відносно ОСОБА_1 вищевказаних заходів примусового виконання, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки ухилення від виконання зобов`язань, покладених на неї рішеннями суду, а тому ОСОБА_1 необхідно тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Відтак, неявка боржника та стягувача не є перешкодою для розгляду подання.

Розглянувши подання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно вимог п. 19 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець зобов`язаний звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Разом з тим, згідно вимог ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до вимог ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок роз`яснення спорів у цій сфері.

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає декілька видів обмеження у виїзді громадян України за кордон, зокрема: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту та тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у певних випадках, що визначені в цій статті.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов`язань.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»,зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року, "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України", ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону N 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону N 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Як вбачається з вище наведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Як встановлено судом, на виконанні Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області знаходиться зведене виконавче провадження 59774249 в складі: виконавчого провадження №60047937 з примусового виконання виконавчого листа №462/1812/16-ц від 10.10.2018 виданого Залізничним районним судом м. Львова про стягнення боргу з ОСОБА_1 в розмірі 29893,72 грн. на користь ТзОВ "НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС, виконавчого провадження №59327369 з примусового виконання виконавчого листа №462/5938/15-ц від 17.02.2016 виданого Залізничним районним судом м. Львова про стягнення боргу з ОСОБА_1 в розмірі 14606,37 грн. на користь АТ "Дельта Банк", виконавчого провадження №59544796 з примусового виконання судового наказу №462/7671/18 від 19.02.2019 виданого Залізничним районним судом м. Львова про стягнення боргу з ОСОБА_1 в розмірі 8541,01 грн. на користь ЛКП "Залізничнетеплоенерго", виконавчого провадження №59544730 з примусового виконання судового наказу №462/3665/16-ц від 12.12.2016 виданого Залізничним районним судом м. Львова про стягнення боргу з ОСОБА_1 в розмірі 3957,92 грн. на користь ЛКП "Залізничнетеплоенерго".

Постановою заступника начальника Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ Антощук Б.В. від 20.06.2019 року накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 .

Дослідивши подані матеріали, вбачається, що в поданні не міститьтя будь-яких відомостей про те, які обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_1 має намір виїхати за кордон, не зазначено, якими доказами підтверджуються такі обставини, і яка є необхідність в тимчасовому обмеженні її права виїзду за кордон та пересуванні.

Крім того про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду виконавець повідомляє боржника.

До подання державного виконавця має бути долучено копії належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови приватного виконавця про виконавче провадження, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу державного виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченні терміну зберігання тощо), а також опис документів виконавчого провадження.

З поданого подання державного виконавця вбачається, що таких вимог ним не дотримано.

Також державним виконавцем не наведено жодних доказів наявності чи відсутності у боржника ОСОБА_1 закордонного паспорту.

Відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Враховуючі викладені обставини, а також те, що обмеження у праві виїзду за межі України є виняткових заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, суд приходить до висновку, що подання є необґрунтованим та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.441 ЦПК України, Законом України „Про виконавче провадження та Законом України „Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України, суд

ухвалив:

У задоволенні подання заступника начальника Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Антощук Б.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали, або у строки та порядку ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя Постигач О.Б.