Справа № 712/3595/19
Провадження № 2-о/712/66/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення факту народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2019 року заявник ОСОБА_1, інтереси якого представляє адвокат Дуднік І.О., за участі зацікавленої особи: Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області звернулася до суду із заявою, в якій посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянка України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_3, від 16.12.2011 року, орган що виджав: Станично-Луганський РВ УМВС в Луганській області, що зареєстрваона за адресою: АДРЕСА_1, ідент. Код НОМЕР_2, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Луганськ, Луганської області, народила дитину, дівчинку, ОСОБА_3, вагою 2950 грамів.

13 лютого 2018 року Старобільським районним судом Луганської області, справа № 431/5493/17, розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Рішення набрало законної сили 16.03.2018 року. Шлюб був зареєстрований 17.10.2011 року Петрівською селищною радою Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис №16.

Дитина народжена до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу.

Дитина народжена ІНФОРМАЦІЯ_4.

Факт народження дитини підтверджується: свідоцтвом про народження від 14 грудня 2018р. виданим «лнр», медицинским свидетельством № 345 від ІНФОРМАЦІЯ_4, фото заявниці з дитиною, фото бірки народженої дитини.

У зв'язку з тим, що дитина народилась на території непідконтрольній українській владі, заявниця вимушена звернутись до суду з цією заявою про встановлення факту народження своєї дитини, дівчинки.

Встановлення даного факту, необхідно заявниці для державної реєстрації народження своєї дитини, дівчинки.

Просить встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянка України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, народила дитину, дівчинку, ОСОБА_3, у м. Луганськ Луганської області. Батько дитини, ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України.

Представник заявника адвокат Дуднік І.О. в заяві просила розглядати заяву без її присутності та у відсутність заявника.

Заінтересовані особи у судове засідання не з'явились, письмових заяв, клопотань або заперечень до суду не надходило.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 317 ЦПК України - заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянка України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_3, від 16.12.2011 року, орган що виджав: Станично-Луганський РВ УМВС в Луганській області, що зареєстрваона за адресою: АДРЕСА_1, ідент. Код НОМЕР_2, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Луганськ, Луганської області, народила дитину, дівчинку, ОСОБА_3, вагою 2950 грамів.

13 лютого 2018 року Старобільським районним судом Луганської області, справа № 431/5493/17, розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Рішення набрало законної сили 16.03.2018 року. Шлюб був зареєстрований 17.10.2011 року Петрівською селищною радою Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис №16.

Дитина народжена до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу.

Дитина народжена ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до п. 2 ст.122 Сімейного Кодексу України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить гід подружжя.

Відповідно до ст. 133 СК якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Факт народження дитини підтверджується: свідоцтвом про народження від 14 грудня 2018р. виданим «лнр», медицинским свидетельством № 345 від ІНФОРМАЦІЯ_4, фото заявниці з дитиною, фото бірки народженої дитини.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження.

Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за № 719/4940, встановлено, що реєстрація народження дитини проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження (форма № 103/о) у разі народження в закладі охорони здоров'я або медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, якщо дитина народилась за межами закладу охорони здоров'я встановленого зразку та на підставі інших документів у визначених випадках.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 93, ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Пунктом 7 частини 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 5 ч. 1 ст.315 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

В судовому засіданні, з викладених в заяві обставин, письмових доказів по справі, достовірно встановлено факт народження ІНФОРМАЦІЯ_4 дитини - дівчинки, ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 виданого 14 грудня 2018 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, копією медичного свідоцтва про народження № 345 виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 та фотокартами.

Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 77,78 ЦПК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватися положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey2, 2Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia2), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду повинно ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справи у порядку статті 317 ЦПК України.

У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт народження доньки у громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 місцем народження якої є м. Луганськ.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч.4 ст. 317 ЦПК України).

Керуючись ст. 293, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянка України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, народила дитину, дівчинку, ОСОБА_3, у м. Луганськ Луганської області, батько дитини, ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: