Дата документу 06.03.2019 Справа № 323/41/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №323/41/19 Головуючий у 1 інстанції Щербань Л.С.
Провадження № 22-ц/807/1293/19 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Воробйової І.А.

за участю секретаря судового засідання: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 17 січня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Оріхівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Синчило Ольги Вікторівни, зацікавлена особа: ОСОБА_5,-

В С Т А Н О В И ЛА:

У січня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Оріхівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Синчило Ольги Вікторівни, зацікавлена особа: ОСОБА_3

В обґрунтування скарги зазначено, що на підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 11 червня 2013 року з нього було стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.05.2013 року і до досягнення дітьми повноліття, на підставі чого був виданий виконавчий лист.

21 грудня 2018 року поштою з Оріхівського РВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області на адресу скаржника надійшов розрахунок заборгованості з аліментів станом на 01.12.2018 року, супровідний лист від 17.12.2018 року вих. № 11947 разом з постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 17.12.2018 року.

Скаржник не згоден з розрахунком заборгованості по аліментам, оскільки його не було повідомлено про суму заборгованості по аліментам у зв'язку із закінченням виконавчого провадження в частині стягнення аліментів на ОСОБА_6. Вважає незаконною постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами від 17.12.2018 року, оскільки він працює на посаді водія у фізичної особи-підприємця ОСОБА_8, а тому встановлення тимчасового обмеження його у праві керування транспортними засобами позбавляє основного законного джерела засобів для існування.

Просив суд визнати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 17.12.2018 року, що складена старшим державним виконавцем Оріхівського районного відділення ДВС ГТУЮ в Запорізькій області Синчило Ольгою Вікторівною, незаконною. Скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 17.12.2018 року, що винесена старшим державним виконавцем Оріхівського районного відділення ДВС ГТУЮ в Запорізькій області Синчило Ольгою Вікторівною.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 17 січня 2019 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції повністю, постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що дії державного виконавця вчинені в межах його компетенції та відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження", а заявником не наведено належних мотивів та не надано доказів того, що під час прийняття постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві користування транспортними засобами, державний виконавець діяв із порушенням вимог закону та не в межах наданих йому повноважень.

Колегія суддів погоджується із такими висновками, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Судом встановлено, що на виконанні в Оріхівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/323/539/2013 виданого 21.06.2013 року Оріхівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.05.2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості з аліментів станом на 01.12.2018 року ОСОБА_3 має заборгованість по аліментам в сумі 35579,51 грн.

Постановою державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Синчило Ольгою Вікторівною від 17.12.2018 року встановлено, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_3 утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку за період з 25.06.2013 року по 30.11.2018 року становить 35579,51грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців та постановлено встановити тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі згідно виконавчого листа № 2/323/539/2013 виданий 21.06.2013 року.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_3 надана довідка про те, що ОСОБА_3 працює в ФОП ОСОБА_8 водієм з 10 жовтня 2018 року і по теперішній час. Посилання на те, що встановлення тимчасового обмеження його у праві керування транспортними засобами позбавляє його основного законного джерела засобів для існування спростовується матеріалами справи, оскільки згідно відповіді №: від 14.01.2019 року, наданою Державною фіскальною службою України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб, інформація стосовно ОСОБА_3 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що скаржником до матеріалів справи не надано доказів того, що встановлення тимчасового обмеження його у праві керування транспортними засобами позбавляє його основного законного джерела засобів для існування.

Згідно із п. 9 ч. 3 статті 124 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 2 частини дев'ятої статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно із ч. 10 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі:

1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування;

2) використання боржником транспортного засобу у зв'язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю;

3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях;

4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Таким чином, у разі незгоди боржника із застосованим до нього тимчасовим обмеженням у праві керувати транспортними засобами, він має довести в суді наявність хоча б однієї з вищенаведених підстав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду із скаргою, ОСОБА_3 не надав належних доказів того, що має тільки одну спеціальність та не може виконувати іншу роботу, і тому робота водієм в ФОП ОСОБА_8 є його єдиним джерелом засобу для існування.

Такі обставини заявник не підтвердив суду ані відомостями про пошуки роботи та знаходження заявника на обліку в центрі зайнятості, ані документом про професію.

Отже, належних та допустимих доказів того, що саме ця діяльність є основним джерелом засобів існування, суду не надано, а тому колегія суддів не погоджується із такими доводами апеляційної скарги.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що постанова державного виконавця щодо тимчасового обмеження боржника ОСОБА_3 у праві керування транспортними засобами прийнята відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, будь-які права боржника прийняттям цих постанов не порушено.

Встановивши, що боржник має заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії державного виконавця щодо тимчасово обмеження боржника у праві керування транспортними засобами були вчинені відповідно до вимог чинної редакції статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", суми сплачених аліментів не можуть забезпечити достатній рівень життя його дитини, тому відсутні підстави для визнання незаконними дій державного виконавця щодо тимчасового обмеження ОСОБА_3 у праві керування транспортними засобами та скасування постанов державного виконавця.

З огляду на вищенаведене, та беручи до уваги недоведеність обставин про те, що встановлене обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування, суд вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

Отже, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 17 січня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 березня 2019 року.

Головуючий

Судді: