Провадження №: 2/752/2172/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб в Голосіївському районі м. Києва Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

встановив:

26.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачкою зазначено, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою - АДРЕСА_1 з 23.02.2017 року. На житловій площі зазначеного будинку зареєстровано проживання відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, які ніколи в будинку не проживали та не проживають, в будинку відсутні їх особисті речі. Будья-яких перешкод у проживанні зазначеним особам у будинку не чинила, їх місцезнахлдження їй невідоме. Факт реєстрації відповідачів в її будинку, створює для неї перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні майном, у зв»язку з чим просила визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3. такими, що втратили право користування належним їй на праві приватної власності житловим будинком за адресою - АДРЕСА_1

У судовому засіданні позивачка відсутня, подала до суду клопотання про розгляд справи за її ж відсутності, повідомивши суд, що заявлені позовні вимоги до ОСОБА_2, ОСОБА_3 підтримує, проти судового розгляду справи за їх відсутності не заперечує.

Відповідачі у судове засідання не з»явилися, надіслали на адресу суду заяви про визнання позову, повідомили суд, що не заперечують проти ухвалення судом рішення про задоволення позовної заяви ОСОБА_1, просили розглянути справу за їх відсутності.

З огляду на викладене, суд ухвалив провести судовий розгляд справи за відсутності сторін та представника третьої особи, ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Суджом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 23.02.2017 року за № 19205260 (а.с.19).

За даними довідки по формі №3, виданої 16.12.2015 року КК Центр комунального сервісу, на житловій площі будинку за адресою - АДРЕСА_1 зареєстровані: власник ОСОБА_1, син власника ОСОБА_4,, колишній чоловік власника ОСОБА_5, онук власника ОСОБА_6 (а.с.20).

За даними витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою - АДРЕСА_1 (приватний будинок) станом на 08.05.2018 року зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 року; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 року; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 року (а.с.24).

За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка стверджувала, що вона не давала згоди на реєстрацію місця проживання відповідачів на житловій площі належного їй житлового будинку, а також про непроживання відповідачів у спірному будинку з моменту реєстрації.

Зазначені позивачкою обставини, як підстави позову визнні відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджено їх же заявами від 09.01. та 29.01.2019 року відповідно (а.с.29,34).

Заява ОСОБА_2 про визнання позову, надіслана останнім на адресу суду поштою, а заява ОСОБА_3 була подана безпосередньо до канцелярії суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Зважаючи на те, що відповідачі у справі визнали зазначені позивачкою підстави для позову, про що повідомили суд, відповідно відсутні підстави для з»ясування обставин у справі та перевіркою їх доказами, а відтак суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими,що втратили право користування житловим приміщенням у приватному будинку АДРЕСА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316,317,319,321,325,405 ЦК України, ст.ст.4,6,23,27,49,76,141,259,263,288 ЦПК України, суд -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб в Голосіївському районі м. Києва Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у приватному будинку за адресою - АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у приватному будинку за адресою - АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк