РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2019

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Гуменному В.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

його представника ОСОБА_2,

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

виконавчого комітету Хмельницької міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6

про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради, визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю та договору купівлі-продажу земельної ділянки

в с т а н о в и в :

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У травні місяці 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду, який мотивує тим, що на підставі договору дарування укладеного 23 серпня 1995 року позивачем та його батьком, ОСОБА_7 він став власником домоволодіння № 18 по вулиці Заремби у м. Хмельницькому.

Станом на 23 серпня 1995 року в користуванні його батька, як власника домоволодіння по вулиці Заремби, 18 в м. Хмельницький, перебувала земельна ділянка площею 0.12 га, яка складалася із земельної ділянки площею 0,05 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, а також земельної площею 0,07 га наданої на підставі рішення уповноважених колгоспників колгоспу «Комунар» № 4 від 21.11.1984 року під город із земельної ділянки Восьмого Березня, 23 його матері ОСОБА_8

02 лютого 2000 року ОСОБА_7 помер.

Після смерті батька позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину.

Рішенням 5 сесії Хмельницької міської ради від 16 березня 2016 року № 52 позивачу передано у власність земельну ділянку площею 0. 644 га призначеної для обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою вул. Заремби, 18.

З метою отримання безоплатно у власність земельної ділянки площею 0.07 га для ведення особистого підсобного господарства, яка на знаходилась у користуванні його батька та рахувалася за будинковолодінням № 18 по вулиці Заремби у м. Хмельницькому він звернувся до Хмельницької міської ради щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Рішенням Хмельницької міської ради № 36 від 31.01.2018 року позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 0534 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Заремби, 16 у м. Хмельницький.

Для внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку рішенням кадастрового реєстратора від 10.04.2018 року позивачу було відмовлено у внесенні такої інформації у зв»язку із перетином меж земельної ділянки із земельною ділянкою з кадастровим номером :28:002:0820, що належала ОСОБА_5

Вважає, що означена земельна ділянка площею 0, 0534 га була неправомірно передана у власність на підставі рішення Хмельницької міської ради № 2086 від 08 січня 1998 року ОСОБА_5. Про вказані обставини йому стало відомо в 2018 році коли він звернувся до Державного земельного кадастру із документацією про реєстрацію та присвоєння кадастрового номеру цієї земельної ділянки.

На підставі вказаного рішення їй було видано Державний акт на право приватної власності на землю, який зареєстрований в Книзі державних актів на право приватної власності на землю. Просить визнати незаконними та скасувати рішення виконкому Хмельницької міської ради в частині надання ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,22 га та Державний акт на право приватної власності на землю, виданого на її ім»я.

В судовому засіданні позивач та його представник в підготовчому засіданні змінили предмет спору та просили визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 22086 від 08 січня 1998 року в частині передачі у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0.22 га по вулиці Восьмого Березня 23 у м. Хмельницькому, визнати недійсним та скасувати виданий на її ім»я Державний акт на право власності на землю, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1182 га укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Суду пояснили, що загальна площа земельної ділянки наданої ОСОБА_7 складала - 0.05 га для забудови та 0,07 га під город із земельної ділянки його матері ОСОБА_7 ОСОБА_9 Означені обставини підтверджуються витягом із земельно-шнурової книги, окрім того, надання в користування земельної ділянки під город рішення зборів уповноважених від 21.11.1984 року колгоспу «Комунар»

Після приватизації земельної ділянки з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, надвірних будівель і споруд у 2016 році, ОСОБА_1 2018 році звернувся до Хмельницької міської ради для відведення йому земельної ділянки площею 0,07 га, яку вважав вільною, при цьому відомостей про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_5 у нього не було.

Вважають, що батько позивача ОСОБА_7 набув права на земельну ділянку під город з присадибної ділянки його матері ОСОБА_8 площею 0,07 га за її згодою.

Представник відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_10 в судовому засіданні заявлених вимог ОСОБА_1 не визнала, та у задоволенні позову просить відмовити. Подала заяву про застосування строків позовної давності. Посилається на те, що означеною земельною ділянкою площею 0, 22 га, яка розташована по вул. Восьмого Березня, 23 вона користується з осені 1972 року разом із своєю матір»ю ОСОБА_8 по вулиці Восьмого Березня, 23 у м. Хмельницькому, котра була членом колгоспу «Комунар». Матір померла 03 березня 1984 року, проте при житті не давала та не могла давати згоди на передачу землі брату ОСОБА_7, оскільки померла. Крім того, вказані обставини підтверджуються відповіддю Хмельницького обласного архіву від 08.08.2018 року. Щодо заявлених позовних заявлених вимог до ОСОБА_6 вважає, що позивач не довів підставність позовних вимог за ст. 203, 215 ЦК України та невірно обрав спосіб захисту.

Представник виконавчого комітету Хмельницької міської ради в судовому засіданні проти заявленого позову заперечує, вважає його безпідставним та просить у його задоволенні відмовити.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 11 червня 2018 року відкрито провадження у справі.

ОСОБА_5 09 липня 2018 року подана заява про застосування строку позовної давності стосовно поданого позову.

Ухвалою суду від 28 листопада 2018 року у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судової будівельно-технічної експертизи відмовлено та ухвалою суду від 28.11.2018 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті на 13 грудня 2018 року.

28 лютого 2019 року ухвалено рішення по суті спору.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, заслухавши доводи позивача та його представника, заперечення відповідачів та їх представників, перевіривши матеріали справи доказами, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом достовірно установлено, що згідно свідоцтва про забудову садиби ОСОБА_7, батько позивача, здійснив забудову будинковолодіння, розташованого по вулиці Заремби, 18 на підставі рішення виконкому Хмельницької районної ради депутатів трудящих від 15.06.1978 року № 126-Г на земельній ділянці площею 0,06 га.

На підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 подарував, а ОСОБА_1 прийняв в дар житловий будинок за № 18 по вулиці Заремби у м. Хмельницькому.

02.02.2000 року ОСОБА_7 помер.

Згідно рішення сесії Хмельницької міської ради за № 52 від 16.03.2016 року ОСОБА_1 затверджено проектну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі та надано у власність земельну ділянку площею 644 кв.м. по вулиці Заремби, 18 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Користування земельною ділянкою площею 0,07 га його батьком з 24.11.1984 року на думку позивача підтверджується даними земельно-шнурової книги за порядковим номером 1192 в якій за ОСОБА_7 значиться площа всієї земельної ділянки 0.13 га по вулиці Заремби 18 у м. Хмельницькому, за ОСОБА_11 по вулиці Восьмого Березня, 23 площа земельної ділянки становить 0.22 га на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради за № 1951 від 13.11.1997 року. Проте, ні позивач, ні його батько означеного рішення не оспорювали.

Рішенням 12 сесії Хмельницької міської ради за № 36 від 31.01.2018 року позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, площею 0,534 га по вулиці Заремби, 18.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 було здійснено розробку проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки, але при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру кадастровим реєстратором відділу земельних ресурсів у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № РВ 018 від 10.04.2018 року позивачеві було відмовлено у внесенні інформації про земельну ділянку у зв»язку із перетином меж вказаної земельної ділянки із земельною ділянкою з кадастровим номером :28:002:0820, яка належала на праві власності ОСОБА_5.

Позивач вважає, що означена земельна ділянка площею 0,0534 га неправомірно передана у власність на підставі рішення міськвиконкому Хмельницької міської № 2086 від 08 січня 1998 року відповідачеві ОСОБА_5 площею 0,22 га, з них 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та 0,12 га для ведення особистого підсобного господарства, а в подальшому відповідно до договору купівлі-продажу відчужено ОСОБА_6

Відповідно до цього рішення ОСОБА_5 видано Державний акт на право приватної власності на землю, який було зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 16924 06 червня 1998 року.

Позивач вважає, що прийняте рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради за № 2086 від 08.01.1998 року та Державний акт на право приватної власності є незаконними та підлягають скасуванню. Право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку набуто незаконно, тому як наслідок підлягає визнанню недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25 липня 2014 року укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягає визнанню недійсним відповідно до положень статей 203 та 215 ЦК України з порушенням вимог закону особою, яка не мала права відчужувати земельну ділянку.

4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Позивачем було надано суду в якості доказу розміру земельної ділянки батька позивача ОСОБА_7 наданої йому у користування під город площею 0,07 га, виділеної з присадибної ділянки його матері ОСОБА_8 за її згодою на підставі протоколу засідання зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Комунар» за № 4 від 21 листопада 1984 року. Зазначений доказ суд відхиляє з наступних мотивів.

Відповідно до інвентарної справи будинковолодіння № 18 збудовано самочинно в 1979 році та переобладнано під житло без дозволу, і лише прийнято у експлуатацію рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради за № 511 27 липня 1995 року. Згідно довідки колгоспу «Комунар» за № 28 від 17 січня 1983 року за ОСОБА_7 по вулиці З. Космодем»янської (теперішньої вул.ОСОБА_12) по шнуровій книзі рахується 0,06 га землі.

Як слідує із означеної архівної виписки №4 про рекомендацію правління колгоспу про присадибне землекористування земельна ділянка виділялась ОСОБА_7 з присадибної земельної ділянки матері ОСОБА_8 за її згодою. Проте, ці твердження спростовуються листом від 08.08.2018 року за № 730/01.01-12/2018 року, виданої Державним архівом Хмельницької області, в якому зазначається про те, що до протоколу зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Комунар» від 21.11.1984 року №4 згода ОСОБА_8 на вилучення у неї земельної ділянки відсутня.

Натомість, таке рішення не може братися судом до уваги, оскільки ОСОБА_8, 03 березня 1984 року померла, тому вірогідно вона ніяк не могла давати згоду на вилучення у неї частини земельної ділянки площею 0,07 га. Посилання ж представника позивача на те, що ОСОБА_8 подала вказану заяву зборам уповноважених при житті, а розглянуто її було пізніше, не заслуговує на увагу, оскільки при винесенні такого рішення згоди останньої не могло існувати внаслідок її смерті.

Більш того, згідно акту встановлення меж земельної ділянки в натурі від 17 грудня 1997 року при здійсненні приватизації земельної ділянки ОСОБА_5, розташованої по вулиці Восьмого Березня, 23, ОСОБА_7, батько позивача при житті погодив межу суміжного користування із нею, та у нього не виникало претензій щодо користування земельною ділянкою площею 0,07 га нею. Таке твердження виникає із акту встановлення меж земельної ділянки в натурі від 17 грудня 1997 року. Цей доказ був наданий самим позивачем разом із позовною заявою. Посилання позивача на недійсність підпису батька у цьому акті є голослівним та не спростовано ним належними та допустимими доказами.

Насамкінець, ОСОБА_7 визнавав таке користування ОСОБА_5 правомірним та не оспорював його.

Суд не може брати до уваги копію невідомого документу ніким не завіреного (а.с.8 зворот -9), із зазначенням прізвищ ОСОБА_5 та ОСОБА_13 без зазначення назви вулиць, із вказівкою площі земель, котрі перекреслені кульковою ручкою з відсутніми посиланнями на відповідні рішення, і вказана копія не стверджує позиції позивача та є неналежним та недопустимим доказом.

Ні, ОСОБА_7 ні його син ОСОБА_1 не користувалися вказаною земельною ділянкою, розташованої по вул. 8 Березня, 23, не обробляли її, що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_12 та ОСОБА_16

Вказані свідки суду пояснили, що ОСОБА_7 користувався земельною ділянкою під будинком площею 0,06 га, іншої земельної ділянки він ніколи не обробляв, і не міг обробляти внаслідок захворювання та ампутації ніг. Його син, ОСОБА_1 постійно знаходився на заробітках в Тюменській області в «Укргазпром», з батьком не жив, і після його смерті городу не обробляв, відповідно трави на земельній ділянці сіяти не міг. Межі суміжного користування ОСОБА_7 та ОСОБА_5 були відгороджені металевою сіткою, що в даний час не змінилось.

Суд не бере до уваги та оцінює критично покази свідка ОСОБА_17 щодо користування ОСОБА_7 городом площею 0,07 га, виділеної йому із земельної ділянки матері ОСОБА_18. написаною за її заявою влітку 1984 року особисто при ній про вилучення частину городу для сина ОСОБА_19, так як матір ОСОБА_7 ОСОБА_8 померла 31.03.1984 року, і ніяким чином при ній таку заяву писати вже не могла.

Проте, свідок суду пояснила, що обробляли город ОСОБА_5 та ОСОБА_13, проте ОСОБА_1 обробляти город не міг так як він йому не належав, і був відсутній у м. Хмельницькому, так як перебував на заробітках в Росії. Ці покази повністю узгоджуються із показами свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_12 та ОСОБА_16

Позивач обґрунтовує поданий позов тим, що рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради за № 2086 та Державний акт на право власності на землю 06 червня 1998 року серії ІУ № 012796 на території Хмельницької міської ради по вул. Восьмого Березня 23 потягло порушення його прав.

Проте такі доводи є хибними, а позов безпідставним та необґрунтованим.

Суд констатує, що статтями 17 ЗК України, що діяв на час виникнення спірних правовідносин визначено, що передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель (присадибна ділянка) у розмірах згідно із статтями 56 та 67 цього кодексу. Як бачимо, виданий Державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_5 06 червня 1998 року не перевищує визначених законом норм.

Частиною третьою статті 158 ЗК України визначено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Згідно із положеннями частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Разом із тим, із врахуванням положень частини 3 статті 1225 ЦК України правильним буде висновок, що до позивача як спадкоємця житлового будинку № 18 по вулиці Заремби у м. Хмельницькому перейшло право користування земельною ділянкою, яка необхідна для його обслуговування площею 0,0534 га, і вона ніяким чином не накладається на земельну ділянку, з кадастровим номером :28:002:0820.

Навіть належне користування земельною ділянкою спадкодавця до їх спадкоємців не переходить, а у справі відсутні докази користування спірною земельною ділянкою ОСОБА_7, позивач їх не надав, а суд таких не здобув.

У відповідності до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Захист земельних прав - це передбачені законом способи охорони цих прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Позивач ставить питання про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1182 га з кадастровим номером :28:002:0820 укладеного 25 липня 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з підстав набуття ОСОБА_5 на земельну ділянку незаконно, тому як наслідок договір купівлі-продажу має бути визнаний недійсним.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таких підстав позивач та його представнки не довели, а суд віждповіідно їх не встановив.

Проте, суд встановив, що ОСОБА_5 набула право на земельну ділянку площею 0,22 га та отримала документ, що посвідчує це право, розпорядилась ним на власний розсуд в межах своїх повноважень.

Тому позов не підлягає до задоволення із викладених підстав.

Відповідно до частини 2 статті 141 у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, статтею 17, 56, 67 Земельного кодексу України в редакції закону на час правовідносин, 152, 153 Земельного кодексу України, 203, 215 ЦК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Хмельницької міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради, визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю та договору купівлі-продажу земельної ділянки відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 09 березня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1

Відповідачі: ОСОБА_5, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2;

Виконавчий комітет Хмельницької міської Ради, місце знаходження м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3

ОСОБА_6, місце проживання м. Хмельницький, вул. 8 Березня.23, РНОКПП

Суддя :