Справа №173/3166/18
Провадження №2-о/173/25/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді - Петрюк Т.М.

при секретарі - Зубачевській О.А.

за участю: заявника - ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Верхньодніпровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

27.12.2018 року до суду звернулася заявник ОСОБА_1, з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Верхньодніпровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області .

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом учасників розгляду справи на 01 березня 2019 року.

Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

У судовому засіданні 01.03.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Згідно заявлених вимог заявник просить встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Вільногірська Дніпропетровської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Івашкове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилається на наступне: з квітня 1994 року по 16 вересня 2016 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міськвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис № 64 та розірвано за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2016 року. Від даного шлюбу вони мають двох дітей: сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з 2005 року.

З 2005 року і по березень 2018 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_3 року вона народила хлопчика - ОСОБА_3.

При реєстрації народження її сина батьком останнього був записаний ОСОБА_7, з котрим вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, у відповідності до ч. 2 ст. 122 СК України. Однак батьком дитини ОСОБА_3 є ОСОБА_2, з яким вона проживала однією сім'єю, мали інтимні стосунки та вели спільне господарство. Батьківство ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_8 визнано від народження.

24 лютого 2017 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який вони зареєстрували у Вільногірському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Дніпропетровській області , актовий запис № 15.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року під час безпосередньої участі в антитерористичній операції в районі населеного пункту Луганське Бахмутського району загинув її чоловік ОСОБА_2

За життя її чоловік не встиг визнати своє батьківство відносно сина ОСОБА_8, так як з 2015 року проходив військову службу за контрактом в зоні АТО, проте визнавав сина за рідного, піклувався про нього, виховував спільно та утримував.

Її колишній чоловік ОСОБА_7, звернувся з позовом до неї про виключення відомостей про нього як про батька з актового запису про народження дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7. 12.10.2018 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_7, про виключення відомостей про нього як про батька ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 з актового запису про народження.

Рішення суду виконане нею та отримане нове свідоцтво про народження сина ОСОБА_8, де відомості про батька вказані з її слів, згідно ст. 135 СК України.

Наразі для неї існує необхідність у встановлені батьківства - ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження в судовому порядку, аби реалізувати право дитини на пенсійне забезпечення, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні заявниця вимоги про встановлення факту , що має юридичне значення підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Заінтересована особа, представник Верхньодніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, будь-яких заперечень, щодо встановлення факту, що має юридичне значення не надав.

Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши заявника, свідків, з'ясувавши зміст заявленої вимоги вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України визначений перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачано, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що з квітня 1994 року по 16 вересня 2016 року заявниця перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міськвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис № 64. Даний шлюб розірвано за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2016 року. Від даного шлюбу заявниця та ОСОБА_7, мають двох дітей: сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6. Фактично шлюбні відносини між заявницею та ОСОБА_7, припинені з 2005 року. Дані обставини встановлені рішенням Вілльногріського міського суду Дніпропетровської області від 16.09.2016 року та у відповідності до ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

З 2005 року і по березень 2018 року заявниця проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_3 року вона народила хлопчика - ОСОБА_3.

При реєстрації народження сина заявниці батьком останнього був записаний ОСОБА_7, з котрим заявниця перебувала в зареєстрованому шлюбі, у відповідності до ч. 2 ст. 122 СК України. що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження.

Однак заявниця посилається на те, що батьком її дитини - ОСОБА_3 є ОСОБА_2, з яким вона проживала однією сім'єю, мала інтимні стосунки та вони вели спільне господарство.

Даний факт підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5, та ОСОБА_10

Так свідок ОСОБА_5, пояснив суду, що заявниця є його мамою. З його батьком ОСОБА_7, мати розірвала шлюб та близько 10 років проживала спільно з ОСОБА_2 В 2015 році в нього народився братик ОСОБА_3, батьком якого є ОСОБА_2,. з яким проживала їх мати та вони з братом. ОСОБА_8 дуже схожий на ОСОБА_2. Він бачив дитячі фотознімки ОСОБА_2, і його брат ОСОБА_3 з ним на одне обличчя.

Свідок ОСОБА_10,. в судовому засіданні пояснив, що він з дитинства дружить з ОСОБА_2 Приблизно з 2012 року заявниця проживає разом з ОСОБА_2, однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Так як у неї не був розірваний шлюб з першим чоловіком. Згодом вона розірвала шлюб з першим чоловіком та вони з ОСОБА_2,. одружились. У заявниці та ОСОБА_2,. народився син ОСОБА_8, якого за життя, його друг визнавав своєю дитиною, дуже радів його народженню та мав намір оформити своє батьківство в установленому порядку, але загинув та не встиг цього зробити. Хлопчик дуже схожий на його друга ОСОБА_2 Тому будь-яких сумнівів, що це його син немає.

Факт батьківства ОСОБА_2,. відносно дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджується також і рішенням Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року, яким виключені відомості про ОСОБА_7. як про батька дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України - У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 встановлено. що Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття

Відповідно до абзацу 3 п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 - У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Оцінюючи надані заявницею докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт батьківства ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відомості про народження якого на даний час записані у відповідності до ст. 135 СК України, знайшов своє підтвердження.

За даних обставин суд приходить до висновку про задоволення вимог заявниці в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 18 ЦПК України - Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином ухвалене рішення є підставою про внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 про батьківство ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, і не потребує покладення відповідних обов'язків на орган державної реєстрації актів цивільного стану.

Понесені заявницею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 352 грн., 40 коп., відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України не відшкодовуються та покладаються на заявницю.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293 315-319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Верхньодніпровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець міста Вільногріська Дніпропетровської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Івашкове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 352 грн., 40 коп., покласти на заявницю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_1, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений: 10.03.2019 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 11.03.2019 року

Оприлюднене: 11.03.2019 року

Дата набрання законної сили: 10.04.2019 року