Справа № 310/2600/19
РІШЕННЯ

Іменем України

06 травня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Кошевої О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Ледовської А.В.,

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бердянську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення проживання однією сім'єю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просила: встановити факт постійного її проживання разом із ОСОБА_4 однією сімєю з січня 1991 року по день смерті останнього, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3. помер ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в с. Нововасилівка, Бердянського р-ну, Запорізької обл. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді належної йому на праві власності земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої у КСП «Таврія», Нововасилівська сільська рада, д.п.11, пай НОМЕР_5. Відомих спадкоємців першої, другої, третьої черги після смерті ОСОБА_4 не має.

Позивач зазначила в позові також, що відповідач заперечує проти її права на спадкування, вказуючи, що саме вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, вказуючи нібито, що в неї є заповіт, проте не показує його. Таким чином, між ними має місце спір про право.

Позивач вважає, що є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_4, оскільки, проживала із померлим однією сім'єю без реєстрації шлюбу з січня 1991 року, тобто, понад п'ять років до дня його смерті. Разом із померлим позивач мала спільне господарство, бюджет, взаємні права та обовязки, здійснювала оплату комунальних послуг.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення аналогічні, викладеним позивачем в своєму позові, просила позов задовольнити повністю. Додавши, що протягом встановленого законодавством шестимісячного терміну позивач не змогла звернутись до нотаріуса оскільки погано себе почувала після втрати близької людини. Але продовжувала як і раніш мешкати в будинку померлого цивільного чоловіка.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення.

Суд заслухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. в с. Нововасилівка, Бердянського р-ну, Запорізької обл., про що підтверджується свідоцтвом про його смерть

серії НОМЕР_3 від 18.07.2018р.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді належної йому на праві власності земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої у КСП «Таврія», Нововасилівська сільська рада, д.п.11, пай НОМЕР_5, про що підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 11.10.2006р.

В судовому засіданні факт проживання однією сім'єю позивачки із померлим ОСОБА_4 підтвердили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, які пояснили, що дійсно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали разом, постійно однією сімєю з 1991 року по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3., і їх поведінка та відносини не викликали сумнівів, що вони живуть як подружжя.

Також факт обєктивно підтверджується наявністю в позивача оригіналів всіх правових документів на імя померлого.

Згідно відповіді з Бердянської державної нотаріальної контори встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не відкривалась.

Згідно ст.1264 ЦК України, в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини.

Тобто судом встановлено, що до смерті, на час смерті та після смерті ОСОБА_4 позивач постійно проживала із ним, та виходячи з цього на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, і не відмовлялась від неї. Встановлення факту проживання разом із померлим ОСОБА_4 однією сімєю позивачу необхідно для того, щоб у подальшому реалізувати свої спадкові права.

Тому, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265 ЦПК України, та ст. 1264 ЦК України, ч. 2, ч. 4 ст. 3 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення проживання однією сім'єю, повністю задовільнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 однією сім'єю з січня 1991 року по день смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обовязковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України

Позивач ОСОБА_3, рнокпп НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2;

Суддя О. А. Кошева