241/2111/19
2/241/448/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019 року Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Чудопалової С.В.,

за участю секретаря Орчелота І.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

03.10.2019 позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , мотивований тим, що вона ОСОБА_1 , є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В даному будинку зареєстровано троє людей: вона, її неповнолітня донька та відповідач. З 01.09.2015 відповідач у даному домоволодіння не проживає, тобто відсутній понад 4 роки без поважних причин. Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає, виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, яку не надаються, але нараховуються за нього, так як комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб. Факт реєстрації відповідача порушує її право на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості оформити субсидію, тому вимушена звернутися за захистом до суду. Відповідач не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в квартирі немає, квартирою він не цікавиться. Перешкод в користуванні будинком вона йому не чинила, він сам добровільно обрав інше місце проживання і спірним приміщенням не користується понад один рік без поважних причин.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити. Просила її позовну вимогу, щодо покладення судових витрат на відповідача не розглядати та залишити сплачений судових збір за нею.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленими статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Так, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 134483565, від 15.08.2019, виданий Мангушською районною державною адміністрацією Донецької області, об`єкт нерухомого майна, а саме, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на підставі рішення суду (а.с. 5).

Як вбачається з адресної картки, у будинку АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10).

Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Мелекінської сільської ради Мангушського р-ну Донецької області № 980 від 16.09.2019, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , але фактично не проживає з 01.09.2015 (а.с. 6).

Згідно з актом про фактичне проживання (не проживання) особи на території Мелекінської сільської ради, від 13.09.2019, виданого виконавчим комітетом Мелекінської сільської ради Мангушського району Донецької області, складеного в присутності депутатів Мелекінської сільської ради ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично за вказаною адресою не проживає з 01.09.2015 (а.с. 9).

У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористався позивач, як власник спірного будинку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.

За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи викладене, зважаючи на конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач в спірному жиловому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановлений законодавством строк, що в свою чергу перешкоджає позивачу здійсненню його права користування та розпорядження належним будинком, а тому позов підлягає задоволенню, а відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 5, 13, 81, 247 ч.2, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 15, 391 ЦК України, ст.ст.71, 72 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Чудопалова