Справа № 242/6520/18
Провадження № 2/242/61/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Дурової Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 13.12.2018 року звернулася до суду з позовом до Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, в обґрунтування якої зазначила, що 05.02.2018 року помер її чоловік ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 3/4 частки житлового будинку та належних до нього господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: Донецька область, м. Авдіївка, вулиця Весняна (колишня Островського), будинок № 7. 21.09.2018 року вона звернулася до приватного нотаріусу Авдіївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини, натомість нотаріус відмов їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи це тим, що було пропущено шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори із заявою для прийняття спадщини та не доведено факт постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті. Вищевказані обставини не дають позивачу можливості оформити своє право на прийняття спадщини та розпорядження нею. Просить суд встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 05 лютого 2018 року, на час відкриття спадщини 05.02.2018 року, за адресою: Донецька область, м. Авдіївка, вул. Весняна (колишня Островського), будинок № 7.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.12.2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 16.01.2018 року справу закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просять суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала суду заяву в якій позовні вимоги визнана у повному обсязі та просить суд провести розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серія IV-НО № 295904 від 06.11.1983 року, виданого Авдіївською міською радою м. Ясинувата Донецької області, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 06.11.1983 року, актовий запис № 363.

Відповідно свідоцтва про шлюб серія ІІ-НО № 018130 від 06.02.2018 року, виданого Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 05.02.2018 року, про що складено відповідний актовий запис № 59.

Згідно довідки № 07-29д/3842 від 21.09.2018 року, виданої Центром надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 14.06.1982 року по день смерті 05.02.2018 року був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно довідки № 07-29д/3846 від 21.09.2018 року, виданої Центром надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до акту від 04.10.2018 року, складеного Східним громадським дільничним комітетом м. Авдіївка, ОСОБА_1 дійсно фактично проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 (колишня Островського), будинок № 7 і проживала з чоловіком ОСОБА_7 на момент його смерті.

В судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Згідно свідоцтва про смерть серія І-НО № 496951 від 08.01.2011 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_8 помер 07 січня 2011 року, про що складено відповідний актовий запис № 13.

Згідно свідоцтва про смерть серія І-НО № 933359 від 07.04.2016 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_9 померла 07 квітня 2016 року, про що складено відповідний актовий запис № 133.

Відповідно до рішення Авдіївського міського суду Донецької області від 20.08.2012 року, за ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: Донецька область, м. Авдіївка, вул. Весняна (колишня Островського), будинок № 7 по 1/2 частки кожному.

Згідно витягу про державну реєстрацію прав 1/2 житлового будинку, що розташований за адресою: Донецька область, м. Авдіївка, вул. Весняна (колишня Островського), будинок № 7 зареєстрований за ОСОБА_9, реєстраційний номер 38186256.

Відповідно до свідоцтва про народження серія V-НО № 499417 від 22.05.1984 року, виданого Авдіївською міською радою м. Ясинувата Донецької області, ОСОБА_2 народилася 21.04.1984 року, її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1268 ч. 5 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно листа приватного нотаріусу Авдіївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 № 266/02-17 від 21.09.2018 року, ОСОБА_1 розяснено, що заяву про прийняття спадщини подано 21.09.2018 року з порушенням строків, які передбачені ст. 1270 ЦК України, тобто після шести місяців, та оскільки на час відкриття спадщини вона не проживала зі спадкодавцем ОСОБА_5, підстави вважатися спадкоємцем, який прийняв спадщину також відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо, необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов'язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Проаналізувавши надані докази, суд вважає доведеним факт того, що на день смерті ОСОБА_5, який помер 05.02.2018 року, проживав разом із ОСОБА_1 за адресою: Донецька область, м. Авдіївка, вул. Весняна (колишня Островського), будинок № 7, а тому наявні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, з метою оформлення її спадкових прав.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 328, 392, 1216-1217, 1228, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 223, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_10, зі спадкодавцем ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 05 лютого 2018 року, на час відкриття спадщини 05.02.2018 року, за адресою: Донецька область, м. Авдіївка, вул. Весняна (колишня Островського), будинок № 7

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання Донецька область, м. Авдіївка, вул. Чкалова, буд. № 6, ІПН НОМЕР_1;

Відповідачі:

1) Військово-цивільна адміністрації м. Авдіївка Донецької області, юридична адреса Донецька область, м. Авдіївка, вул. Молодіжна, буд. № 5; код за ЄДРПОУ № 39831182;

2 ОСОБА_2, місце проживання Донецька область, м. Авдіївка, вул. Чкалова, буд. № 6, ІПН НОМЕР_2.

Суддя Н.О.Хацько