Головуючий у І інстанції Трусова Т.О.
Провадження № 22-ц/824/4168/2019 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Іванової І.В., Мельника Я.С., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у єдиній частці від заробітку (доходу), що становить 50% щомісячно з урахуванням індексації, які будуть стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовувала тим, що перебуває з ОСОБА_1 у шлюбі, зареєстрованому 07 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис за №1250.

Від шлюбу сторони мають двох синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 07.06.2018 року сторони перестали проживати однією сім`єю, як подружжя, і з того часу позивач з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки відповідач ОСОБА_1 ухиляється від виконання обов`язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей, позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів. Також в своєму позові позивач, крім стягнення аліментів, просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 7 480,00 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 11 червня 2018 року, до досягнення дітьми повноліття. Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати, залишити позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду та закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилався на те, що судом при ухваленні рішення порушено норму ст.183 СК України, оскільки з нього на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі по 1/3 частці на кожну дитину, а не в єдиній частці, як про це зазначено у вищевказаній правовій нормі. Крім того, судом стягнуто аліменти, розмір яких разом складає 60% від доходу відповідача, що заборонено діючим законодавством. Також в справі відсутній предмет позову, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України є підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис за №1250 (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають двох синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8-9).

Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання його з ОСОБА_2 спільних дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня подачі позову до суду - 11 червня 2018 року, і до досягнення дітьми повноліття, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності цих вимог, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 1 ст. 18 «Конвенції про права дитини» держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття (ст. 51 Конституції України) та яке знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, частково задовольняючи вимогу позивача про стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання їхніх дітей, при визначенні розміру аліментів врахував матеріальне становище платника аліментів та відсутність у нього інших утриманців, в зв`язку із чим обґрунтовано визначив розмір аліментів у вигляді 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Доводи апеляційної скарги стосовно порушення судом норми ст. 183 СК України колегією суддів відхиляються як такі, що спростовуються змістом рішення суду, з якого вбачається, що судом у чіткій відповідності з вимогами діючого законодавства стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох їхніх дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно (а.с.120), тобто в єдиній частці, як це передбачено законом. При цьому визначений судом розмір аліментів не суперечить положенням діючого сімейного законодавства і прав та законних інтересів платника аліментів не порушує.

Доводи апеляційної скарги відповідача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як підставу для скасування рішення суду, законності та обґрунтованості рішення суду не спростовують, оскільки відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення суду лише, якщо ці порушення призвели до неправильного вирішення справи, натомість справа судом вирішена правильно, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, та зводяться до переоцінки доказів, яким судом дана належна правова оцінка.

Щодо наданої відповідачем копії договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на квартиру від 25 березня 2019 року, яка надійшла до апеляційного суду 29 березня 2019 року, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що можливість укладення даного договору, дійсно, передбачена положеннями ст. 190 СК України, однак на час ухвалення судом рішення - 11 листопада 2018 року, даної обставини, як юридичного факту, не існувало, як не існувало її і на час подачі відповідачем у січні 2019 року апеляційної скарги. Відповідно ж до ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тому укладення 25 березня 2019 року між сторонами договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на квартиру не являється підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду, ухваленого 11 листопада 2018 року, а може бути підставою звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про припинення стягнення з нього аліментів з підстав, передбачених ст. 190 СК України, в разі невирішення даного питання між ним та ОСОБА_2 в позасудовий спосіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з`ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: