РІШЕННЯ

іменем України

25 лютого 2019 рокуСправа №451/920/18
Провадження № 2/451/341/19

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Сахаревич М.М.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові цивільну справу №451/920/18 за позовом ОСОБА_2 до Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення фактів, визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

4 липня 2018 року ОСОБА_2, звернувся до суду із позовом до Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення фактів, визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 від 23 січня 1995 року. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, зокрема земельна ділянка, площею 1,9815 га, які розташована на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності спадкодавця на земельну ділянку підтверджується ОСОБА_5 актом на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_2 від 11 квітня 200 року. За життя спадкодавець особистого розпорядження на випадок своєї смерті не зробив. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 від 16 грудня 1952 року. Позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Факт прийняття спадщини шляхом фактичного вступу управління та володіння спадковим майном підтверджується наявністю у ОСОБА_4 ОСОБА_5 акта на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_2 від 11 квітня 2000 року та іншими доказами, що будуть надані в судовому засіданні. В даний час позивач не може оформити за собою право власності у спадковому майні, оскільки ним не доведено факт прийняття спадщини. Крім того, причиною відмови у вчиненні нотаріальних дій є наявність помилки у ОСОБА_5 акті на право приватної власності у написанні по-батькові спадкодавця, оскільки зазначено як "ОСОБА_4", а правильно "ОСОБА_4". Просив постановити рішення, яким встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4, встановити факт, що ОСОБА_5 акт на право власності на землю, серії НОМЕР_2, виданий 11 квітня 2000 року ОСОБА_6, належить ОСОБА_4 та визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9815 га, яка знаходиться на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_2 від 11 квітня 2000 року.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Просив ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача Завидчанської сільської ради Радехівського району, скерував суду заяву, в якій проти позовних вимог не заперечує, клопотав про розгляд справи за його відсутності (а.с.29).

Вислухавши пояснення представника позивача, покази свідків та дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не має для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 від 23 січня 1995 року (а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, графі батьки значаться ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (а.с.9).

За життя спадкодавцем не було здійснено розпорядження своїм майном.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2, виданого 11 квітня 2000 року Радехівською районною радою на підставі рішення X сесії III демократичного скликання Радехівської районної ради народних депутатів від 25.02.2000 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №9239 вбачається, що земельна ділянка, площею 1,9815 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 1,1028 га, та площею 0,8787 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області, належали ОСОБА_6 (а.с.10 -10 зворот).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Завидчанською сільською радою Радехівського району Львівської області вбачається, що по день смерті ОСОБА_4, 1914 року народження, по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року дійсно проживала і була зареєстрована АДРЕСА_1 (а.с.11).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Перешкодою в реалізації позивача його законних прав та інтересів, є те, що він позбавлений у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті ОСОБА_4.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті.

Факт прийняття спадщини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10, недовіряти суду яким немає підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 від 23 січня 1995 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла мати позивача ОСОБА_4 (а.с.8).

Однак, у ОСОБА_5 акті на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_2, виданого 11 квітня 2000 року на прізвище спадкодавця по батькові зазначено як "ОСОБА_4", замість "ОСОБА_4" (а.с.10).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення.

Таким чином, узагальнюючи вищенаведене, виходячи із рекомендацій викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд робить висновки, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,258-259,263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4.

Встановити факт, що ОСОБА_5 акт на право власності на землю, серії НОМЕР_2, виданий 11 квітня 2000 року ОСОБА_6, належить ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9815 га, яка знаходиться на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_2 від 11 квітня 2000 року.

Стягнути з Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1), жителя с.Завидче Радехівського району Львівської області судові витрати в розмірі 2 820 (дві тисячі вісімсот двадцять) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.