Справа № 190/1815/18
Провадження №2/190/120/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. П»ятихатки

Дніпропетровська область

Пятихатський районний суд

Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Митошоп В.М.

за участі секретаря Пронської Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П»ятихатки цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

встановив:

АТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, про стягнення боргу кредитором спадкодавця, вказуючи, що 03.06.2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого позивач надав ОСОБА_2, кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно умов договору. ОСОБА_2, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов»зання за вказаним договором виконав, надавши ОСОБА_2, можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.07.03.2013 року ОСОБА_2, помер. Спадкоємцем який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1. Станом на день смерті позичальника заборгованість перед банком за кредитним договором становить 7136 грн.09 коп., яка складається з наступного:

-7093,20 грн. - заборгованість по тіло кредиту;

-42,89 грн.- заборгованість по відсоткам.

Загальна сума заборгованості складає 7136 грн. 09 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1762 грн.00 коп., сплаченого судового збору

Представник позивача в судове засідання не явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав до матеріалів позовної заяви клопотання з проханням розглянути справу у його відсутність, позов підтримує в повному об»ємі. (а.с.35)

Відповідач ОСОБА_1, двічі (повторно) підряд, в судові засідання не явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. (а.с.44-45,71-72)

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

03.06.2008 року між АТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_2, кредитний договір б/н, за умовами якого позивач надав ОСОБА_2,кредит у сумі 8000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно умов договору. ОСОБА_2, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. (а.с.9,10-16)

Згідно розрахунку, наданого позивачем заборгованість за кредитним договором укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, від 03.06.2008 року станом на 14.03.2017 року складає 7136 грн.20 коп., з яких : 7093,20 грн. - заборгованість по тіло кредиту; 42,89 грн.- заборгованість по відсоткам. (а.с.6-8)

Згідно копії свідоцтва про смерть 07.03.2013 року в м.Дніпропетровську, Бабушкінський району помер ОСОБА_2. (а.с.18)

Згідно копії претензії кредитора від 14.07.2014 року позивачем направлено на адресу П»ятихатської державної нотаріальної контори претензію кредитора. (а.с.21,22)

Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.ст, 608, 1218, 1219 ЦК, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст.1268 ЦК - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст..1270 цього кодексу.

Згідно ч.2 ст. 1281 ЦК України «Кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину». На виконання вимог даної норми закону позивачем 14.07.2014 року була направлена претензія кредитора до П»ятихатської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. Згідно відповіді П»ятихатської державної нотаріальної контори від 17.07.2014 року було зазначено, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_2, не заводилась, спадкоємців не має. (а.с.22)

При цьому, 11.09.2017 року за вих.№SAMDN9256 позивачем направлено відповідачу ОСОБА_1, лист-претензію з вимогою сплатити заборгованість померлого ОСОБА_2, за кредитним договором в розмірі 7136 грн. 09 коп., що підтверджується реєстром поштових відправлень-рекомендованих листів від 21.09.2017 року№12. Однак доказів того, що останньою отримано лист-претензію позивачем суду не надано. (а.с.23,24-27)

Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

З правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №522/407/15 вбачається, що кредитор має пред'явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги. Наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред'явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов'язаннями, а також припинення таких зобов'язань.

Тобто, позивач одночасно з поданням позову повинен був подати суду докази на підтвердження своїх вимог щодо надання кредиту ОСОБА_2, строку договору кредиту, строку кредитування розміру заборгованості, моменту виникнення права вимоги за кредитом ОСОБА_2, та відповідача тощо. У липні 2014 року позивачу стало відомо про смерть ОСОБА_2, що підтверджується направленням до нотаріальної контори претензії кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, однак з листом-претензією до спадкоємця банк звернувся лише 11.09.2017 року, тобто через три роки після того, як банку стало відомо про смерть позичальника.

Отже шестимісячний строк, передбачений частиною 2 ст. 1281 ЦК України сплинув ще у січня 2015 року, тобто позивачем пред'явлено вимоги з пропуском визначеного законом шестимісячного строку, який є присічним (преклюзивним), крім цього, доказів в частині підтвердження прийняття спадщини відповідачем, позивачем не надано, у зв'язку з чим, підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.10,12,80,81,141,263-265,280-283 ЦПК України, суд,

вирішив:

В позові Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити в повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуто Пятихатським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя