Ухвала

27 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 664/4673/14-ц

провадження № 61-5476св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач);

учасники справи:

позивач -Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Херсонської області від 18 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Орловської Н. В., Кутурланової О. В., Майданіка В. В.,

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг 19 грудня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 відкрито відновлювальну кредитну лінію з лімітом 4 000 грн 00 коп. та сплатою 3 % на місяць і видано банківську картку.

ОСОБА_1 належним чином не виконувала умови кредитного договору, у зв'язку із чим станом на 31 серпня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 24 205 грн 25 коп.

На підставі викладеного ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 205 грн 25 коп.

У квітні 2015 року ОСОБА_1 подала до суду зустрічний позов до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів і стягнення безпідставно списаних коштів.

Позовна заява мотивована тим, що у 2009 році вона отримала платіжну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» для нарахування заробітної плати. Згоди на списання банком коштів у рахунок погашення кредитної заборгованості вона не надавала, однак всупереч цьому відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» безпідставно списав з її рахунку 750 грн 72 коп. Крім того, у лютому 2015 року на картковий рахунок, відкритий ОСОБА_1 у 2005 році, помилково було перераховано її заробітну плату у розмірі 2 425 грн 58 коп., яка також на її вимогу банком повернута не була.

З урахуванням вище зазначеного ОСОБА_1 просила визнати неукладеним кредитний договір від 19 грудня 2005 року з підстав недоведеності банком факту укладення кредитного договору та відсутності її згоди з Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 04 лютого 2016 року у складі судді Решетова В. В. позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 7 528 грн 80 коп. У іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано договір від 19 грудня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 неукладеним. Визнано неправомірними дії банку щодо списання коштів (заробітної плати) з карткового рахунку ОСОБА_1.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування безпідставно списаних коштів 5 864 грн 42 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 19 грудня 2005 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву на отримання платіжної картки ПАТ КБ «ПриватБанк». Однак Умови та Правила надання банківських послуг вона не підписувала, а тому вони не є складовою частиною кредитного договору. Суд, встановивши, що між сторонами відсутні кредитні правовідносини, дійшов висновку про безпідставність отримання ОСОБА_1 коштів у розмірі 7 528 грн 80 коп., які підлягають поверненню ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які містяться на рахунку, допускається лише за рішенням суду та у випадках, визначених чинним законодавством України. Анкета-заява від 23 січня 2009 року, на підставі якої відкрито картковий рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк» та видано зарплатну картку, містить заборону ОСОБА_1 на безспідставне списання коштів, у зв'язку із чим банк має повернути їй грошові кошти у розмірі 5 864 грн 42 коп.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 18 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 04 лютого 2016 року в частині відмови у позові ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення процентів за користування кредитом і пені, а також в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання неукладеним кредитного договору від 19 грудня 2005 року, визнання неправомірними дій ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо списання коштів для погашення кредитної заборгованості та стягнення на користь ОСОБА_1 5 864 грн 42 коп. скасовано.

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 в частині стягнення процентів за користування кредитом та пені задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» проценти за користування кредитом за період з 24 березня 2013 року по 31 серпня 2015 року у розмірі 16 076 грн 46 коп. та пеню за період з 31 березня 2015 року по 31 серпня 2015 року у розмірі 600 грн 00 коп.

Виключено з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції посилання на статтю 1212 ЦК України, як підставу задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 7 528 грн 80 коп. і визнано, що борг за кредитним договором стягнуто відповідно до статтей 1048, 1050, 1054 ЦК України.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання неукладеним кредитного договору від 19 грудня 2005 року між ПАТ КБ «ПривтаБанк» і ОСОБА_1, визнання неправомірними дії банку щодо списання на погашення заборгованості у сумі 5 864 грн 42 коп. заробітної плати та стягнення безпідставно списаних коштів залишено без розгляду.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню кредитна заборгованість у розмірі 7 728 грн 80 коп., однак неправильно застосував норму матеріального права, як підставу стягнення цих коштів, а саме статтю 1212 ЦК України, яка підлягає застосуванню до позадоговірних правовідносин. Крім того, укладаючи кредитний договір 19 грудня 2005 року, ОСОБА_1 також погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у зв'язку із чим з неї підлягають стягненню, крім тіла кредиту, - три проценти річних та пеня.

Короткий зміст касаційної скарги

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення апеляційного суду та залиши в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд у мотивувальній частині свого рішення не вказав мотиви та підстави скасування рішення суду першої інстанції. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суд апеляційної інстанції не навів обґрунтування свого висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову, не встановив відповідність оспорюваного договору вимогам статей ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів». Умови та Правила надання банківських послуг ОСОБА_1 не підписувала, а тому підстави для стягнення з неї кредитної заборгованості відсутні.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

ПАТ КБ «ПриватБанк» не скористалось своїм процесуальним правом подати відзив на касаційну скаргу банку.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Дніпровського районного суду м. Херсона.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У січні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного суду від 27 лютого 2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 342/180/17-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв'язку із необхідністю відступу від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України у справі № 6?144цс16.

Правовідносини, спір з приводу яких вирішується у даній справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 342/180/17-ц.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 664/4673/14-ц до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 342/180/17-ц.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 664/4673/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання дій щодо списання коштів неправомірними та стягнення безпідставно списаних коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Херсонської області від 18 жовтня 2016 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 342/180/17-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного суду «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2017 року.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є.В. Синельников

Ю. В. Черняк