Справа № 740/6048/18
Провадження № 2/740/440/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Полєтавкіної М.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Безуглівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 11 з господарськими будівлями та спорудами по вул.Садова (Щорса) в с.Курилівка Ніжинського району Чернігівської області: на 1/2 частку - в порядку спадкування за законом після померлого 28 березня 1997 року чоловіка ОСОБА_2 та на 1/2 частку, як за колишнім членом колгоспного двору.

В обґрунтуванняпозовних вимог посилається на те, що даний житловий будинок мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2 - голова двору, та вона і вония мали право власності по 1/2 частці кожний відповідно до ст.120 діючого на той час ЦК УРСР 1963 року.

Свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане Ніжинською районною Радою народних депутатів Чернігівської області від 03 грудня 1987 року, втрачено.

Після смерті 28 березня 1997 року чоловіка ОСОБА_2 спадщину вона прийняла шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном в порядку ст.ст.548, 549 ЦК україни в редакції 1963 року, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, фактично ставши єдиним власником всього вищевказаного житлового будинку, але 14 вересня 2018 року державним нотаріусом ОСОБА_2 Чернігівської нотаріальної контори їй було відмовленоу видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи щодо належності спадкового майна спадкодавцеві.

12 листопада 2018 року вона отримала рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно №43978856 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, яким їй було відмовлено у реєстрації вищевказаного будинку, в звязку з тим, що реєстрація права власності на такий обєкт нерухомого майна, як колгоспний двір, законодавством не передбачена.

Сторони в судове засідання не зявилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідач і про визнання позову.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Законними підставами для задоволення позову є ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, України, яка передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, якщо вони протягом встановленого ст.549 ЦК УРСР шестимісячного строку фактично вступили в управління та володіння спадковим майном.

Крім того, згідно постанови пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в майні.

З довідки субєкта господарювання ФОП ОСОБА_3 від 07 травня 2018 року № 240 вбачається, що даний житловий будинок станом на 31.12.2012 зареєстрований на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Ніжинською районною Радою народних депутатів від 03.12.1987 року, згідно рішення № 258 від 23.10.1987 року, як колгоспний двір, головою якого є ОСОБА_2 (а.с.27).

Відповідно до довідки Безуглівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 03-29/214 від 21.03.2018 року на день смерті ОСОБА_2 разом з ним та протягом шести місяців після його смерті проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1- дружина, ОСОБА_4- онука, ОСОБА_5- сестра дружини.

Відповідно до довідки Безуглівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 03-29/213 від 21.03.2018 року станом на 15.04.1991 у будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_2, ОСОБА_1

Відповідно до ст.123 ЦК УРСР 1963 року, діючого на час виникнення спірних правовідносин, розмір часток членів колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно розяснень, наданих у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до введення в дію Закону України «Про власність» - до 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто, станом на 15 квітня 1991 року позивач, виходячи із рівності часток всіх членіх колгоспного двору, набула право власності на Ѕ частки житлового будинку, право на інші Ѕ частки будинку отримала як спадкоємець за законом після померлого чоловіка ОСОБА_2, фактично ставши власником будинку вцілому.

Відповідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІУ (далі - Закон) процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. Статтею 5 Закону визначено об'єкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав, а саме: земельні ділянки, підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Законодавством не передбачена реєстрація права власності на такий об'єкт нерухомого майна, як колгоспний двір.

У звязку з виключенням із законодавства визначення колгоспного двору позивачу необхідно в судовому порядку визнавати право власності на житловий будинок.

В матеріалах справи міститься відмова державного нотаріуса ОСОБА_2 Чернігівської нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за закономна житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, рішеннядержавного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, яким їй було відмовлено у реєстрації вищевказаного будинку, в звязку з тим, що реєстрація права власності на такий обєкт нерухомого майна, як колгоспний двір, законодавством не передбачена та оголошення в газеті «Ніжинський вісник» про те, що втрачене свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане на імя ОСОБА_2,- вважати недійсним. (а.с.24-25, 30).

На запит Ніжинського міськрайонного суду державний нотаріальний архів Чернігівської області повідомив, що спадкова справа до майна померлого 28 березня 1997 року ОСОБА_2 Ніжинською районною державною нотаріальною конторою не заводилася.

Відповідно до розяснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивачів обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні.

Керуючись., ст. ст. 548, 549 ЦК України ( а редакції 1963 року), ст. ст. 1216, 1218, 1269- 1270, ЦК України, ст.ст.81, 200, 206, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, адреса: 16661, Чернігівська область, Ніжинський район, с.Курилівка, вул.Садова (Щорса), буд.11, право власності на житловий будинок №11 по вул.Садова (Щорса) Ніжинського району Чернігівської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15 п.п.15.5 перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду подається учасниками справи через суд першої інстанції Ніжинський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.