Тростянецький районний суд
справа № 147/594/18
номер провадження № 2/147/133/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дудікова А.В.,

при секретарі Івасюк А.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу №147/594/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У травня 2018р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 16.10.2016 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час відповідач із сімєю не проживає, дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання спільної дитини та на її утримання не надає, через що позивач змушена звернутися до суду. Їй одній важко отримувати дитину, оскільки ОСОБА_1 не працює та не має доходів, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Як відомо позивачу, ОСОБА_2 має тимчасові заробітки, працює неофіційно і має дохід більше 5000 грн. в місяць, а тому має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання дитини і дружини. Відповідно до ст. 184 СК України просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та на своє утримання аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дочкою трьох років. Також просила стягнути витрати за надання правничої допомоги у розмірі 500 грн.

07.02.2019 р. справу прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 пояснив, що не відмовляється від сплати аліментів на утримання дитини, але не в тому розмірі про який просить його дружина. Зазначив що спроможний сплачувати лише 1000 грн. щомісячно, оскільки працює неофіційно і має тимчасові заробітки.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2016 року, який зареєстрували у виконкомі Оляницької сільської ради Тростянецького районну Вінницької області за актовим записом №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 181309 (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають спільну дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 369288 (а.с.4).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області №270 від 03.05.2018 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом з матірю ОСОБА_1 в с. Оляниця (а.с.6).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПКУкраїни суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дочки.

Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обовязків утримувати дитину, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 81 ЦПК України не доведено.

Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом.

При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Суд також враховує, що дитина проживає з матір'ю, яка має обмежені можливості її утримувати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а забезпечення потреб дитини вимагає значних витрат.

Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Позивач просить про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки в розмірі 1500 грн. щомісячно. Відповідач позовні вимоги визнав частково у розмірі 1000 грн.

Досліджуючи матеріальний стан відповідача було встановлено, що він працює неофіційно, має тимчасові заробітки.

Відповідно до положень ст. ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідач зобов'язаний утримувати дочку ОСОБА_5 до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем. Враховуючи, що відповідач офіційно не працевлаштований, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно і саме такий розмір аліментів не суперечитиме інтересам його власної дочки.

Доказів того, що відповідач не має можливості утримувати дочку та те, що у нього на утриманні перебувають інші діти, непрацездатні батьки, що має значення для визначення розміру аліментів, суду надано не було.

Також позивач ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку.

В силу ст. ст. 75, 84 ч.2 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище позивачки та матеріальне становище відповідача.

Підставою для стягнення аліментів на користь дружини до досягненню дитиною трьох років є лише встановлення обставин того, що чоловік може таку допомогу надавати.

Згідно ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

За таких обставин, виходячи із засад справедливості, враховуючи, що відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти як на утримання дитини, так і на утримання дружини, доказів того, що ОСОБА_2 не має можливості надавати таку допомогу не надано, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача кошти на утримання дружини у розмірі 500 грн. щомісячно до досягання дочкою ОСОБА_5 трьох років.

Крім того, згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно ч. 1 ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Позивач звернулась до суду з позовною заявою 23.05.2018року,а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З огляду на викладене необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Також, у позовній заяві ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500 грн.

За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем до позовної заяви додано лише квитанцію № 17 від 10.05.2018 р., згідно якої встановлено, що адвокат ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_1 гонорар у розмірі 500 грн. за підготовку та складання позовної заяви.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Оскільки позивачем не було надано розрахунку із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення позовної зави, договір про надання правових послуг, суд позбавлений можливості перевірити достовірність зазначених витрат , а тому вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у відшкодуванні витрат на правничу допомогу у розмірі 500 грн..

Керуючись ст. 2,4, 76, 81, 133,137,141,247, 259, 264, 268, 272, 293 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі, що підлягають індексації в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 23.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 23.05.2018 року, до досягнення дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 ( сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду в частині стягнення суми аліментного платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянка України, жителька с. Оляниця, вул. Б. Хмельницького, 25, Тростянецький район, НОМЕР_1, виданий 26.12.2016 року.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, уродженць с. Петрик Літинського району, житель ІНФОРМАЦІЯ_5.

Повний текст судового рішення складено 11 березня 2019 року.

Суддя: