Справа № 522/226237/18
Провадження № 2/522/49/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2019 року м.Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Шкамерди К.С.
за участю секретаря судового засідання - Довгань Ж.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання,
Одеський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання у розмірі 110 129,17 грн. та судових витрат у розмірі 1762,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач з 15.08.2013 року до 27.06.2018 року навчалася в Одеському державному університеті внутрішніх справ. У 2013 році була зарахована до Університету, поставлена на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання, відповідно до наказу № 117 о/с від 15.08.2013 року. На виконання вимог ст. 18 Закону України «Про міліцію», Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженого наказом МВС України № 150 від 14.05.2007 року, між відповідачем , позивачем Одеським державним університетом внутрішніх справ та Головним Управлінням МВС України в Одеській області 09.09.2013 року було укладено Договір про підготовку фахівця в Університеті.
Наказом університету від 06.11.2015 року № 165 о/с, згідно з пунктом 9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ курсанта факультету підготовки фахівців для підрозділів громадської безпеки ОСОБА_1 було звільнено з 06.11.2015 року у запас Збройних Сил України за пунктом 63 «к» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації).
Проте, після прийняття наказу МВС України від 07.11.2015 року № 1392 «Про затвердження штатів установ і закладів МВС України», наказом університету від 12.11.2017 року № 171 о/с призначено прибулих з Міністерства внутрішніх справ України на посади курсантів денної форми навчання Одеського державного університету внутрішніх справ по переведенню у зв`язку зі службовою необхідністю, поставивши на всі види утримання та забезпечення згідно законодавства, з 07.11.2017 року, в тому числі, ОСОБА_1
Наказом від 25.06.2016 року № 91 о/с, ОСОБА_1 було відряджено для подальшого проходження служби в органах Національної поліції до ГУНП в Одеській області.
Однак, наказом університету від 12.08.2016 року №123 о/с ОСОБА_1 було зараховано слухачем магістратури факультету №1.
Наказом від 09.02.2018 року №24 о/с ОСОБА_1 було направлено для подальшого проходження служби до ГУНП в Одеській області, відрахувавши з університету у зв`язку із закінченням магістратури.
Проте, наказом університету від 27.06.2018 року №921 о/с за результатами проведення службового розслідування за фактом поданого рапорту на звільнення за власним бажанням молодим фахівцем ОСОБА_1 , останню було звільнено з органів поліції за п.7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Загальна сума витрат, які затрачені на навчання в Одеському державному університеті внутрішніх справ молодого фахівця ОСОБА_1 . складає 19 168,86 грн. за період з 15.08.2013 року по 25.06.2016 року, та 94 163,46 грн. за період навчання ОСОБА_1 в магістратурі університету з 01.09.2016 року до 09.02.2018 року.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без представника позивача, позов підтримує повністю. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання двічі не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Станом на 14.03.2019 року відповідачем відзиву до суду не подано.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України).
Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що з 15.08.2013 року до 27.06.2018 року ОСОБА_1 навчалася в Одеському державному університеті внутрішніх справ. У 2013 році була зарахована до Університету, поставлена на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання, відповідно до наказу № 117 о/с від 15.08.2013 року.
На виконання вимог ст. 18 Закону України «Про міліцію», Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженого наказом МВС України № 150 від 14.05.2007 року, між відповідачем , позивачем Одеським державним університетом внутрішніх справ та Головним Управлінням МВС України в Одеській області 09.09.2013 року було укладено Договір про підготовку фахівця в Університеті.
Наказом університету від 06.11.2015 року № 165 о/с, згідно з пунктом 9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ курсанта факультету підготовки фахівців для підрозділів громадської безпеки ОСОБА_1 було звільнено з 06.11.2015 року у запас Збройних Сил України за пунктом 63 «к» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації).
Проте, після прийняття наказу МВС України від 07.11.2015 року № 1392 «Про затвердження штатів установ і закладів МВС України», наказом університету від 12.11.2017 року № 171 о/с призначено прибулих з Міністерства внутрішніх справ України на посади курсантів денної форми навчання Одеського державного університету внутрішніх справ по переведенню у зв`язку зі службовою необхідністю, поставивши на всі види утримання та забезпечення згідно законодавства, з 07.11.2017 року, в тому числі, ОСОБА_1
Наказом від 25.06.2016 року № 91 о/с, ОСОБА_1 було відряджено для подальшого проходження служби в органах Національної поліції до ГУНП в Одеській області.
Однак, наказом університету від 12.08.2016 року №123 о/с ОСОБА_1 зараховано слухачем магістратури факультету №1.
Наказом від 09.02.2018 року №24 о/с ОСОБА_1 було направлено для подальшого проходження служби до ГУНП в Одеській області, відрахувавши з університету у зв`язку із закінченням магістратури.
Проте, наказом університету від 27.06.2018 року №921 о/с за результатами проведення службового розслідування за фактом поданого рапорту на звільнення за власним бажанням молодим фахівцем ОСОБА_1 , останню було звільнено з органів поліції за п.7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Загальна сума витрат, які затрачені на навчання в Одеському державному університеті внутрішніх справ молодого фахівця ОСОБА_1 . згідно розрахунку вартості утримання курсанта ОСОБА_1 складає 19 168,86 грн. за період з 15.08.2013 року по 25.06.2016 року, та згідно розрахунку №403 від 16.11.2018 року вартості утримання слухача магістратури ОСОБА_1 з 01.09.2016 року по 09.02.2018 року складає 94 163,46 грн.
Згідно умов п. п. 2.1.1., 2.1.3., 2.1.7. даного Договору, Університет зобов`язаний забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів, харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України, працевлаштування випускника (згідно з персональним розподілом) після закінчення повного курсу навчання та одержання відповідної кваліфікації. Особа, яка навчається, в свою чергу, згідно даного Договору, зобов`язана виконувати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня, сумлінно ставитися до навчання, оволодіти теоретичними знаннями і практичними навичками, сучасними методами роботи з обраної спеціальності, не допускати порушень службової та навчальної дисципліни, складати іспити, заліки, проходити практику та стажування, передбачені навчальними планами і програмами, виконувати навчально-методичні вимоги науково-педагогічного складу, виконувати правила внутрішнього розпорядку університету, дотримуватися вимог законодавства України та нормативно-правових актів з питань проходження служби в ОВС.
Особа, що отримує освітні послуги, згідно п. п. 2.3.2., 2.3.6. Договору, зобов`язана сумлінно ставитися до навчання, у повному обсязі виконувати навчальний план, оволодівати теоретичними знаннями і практичними навичками, а також у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.
Відповідно до вимог договору, встановлено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі через небажання продовжувати навчання.
Крім того, 01.09.2016 року між ОСОБА_1 , ГУНП в Одеській області та Одеським державним університетом внутрішніх справ, після направлення відповідача на навчання до університету для здобуття вищої освіти освітнього ступеня магістра, було укладено Контракт про здобуття освіти.
Згідно умов п. п. 2.1.1., 2.1.3., 2.1.7. даного Контракту, Університет зобов`язаний забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів, харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України, працевлаштування випускника (згідно з персональним розподілом) після закінчення повного курсу навчання та одержання відповідної кваліфікації. Особа, яка навчається, в свою чергу, згідно даного Контракту , зобов`язана виконувати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня, сумлінно ставитися до навчання, оволодіти теоретичними знаннями і практичними навичками, сучасними методами роботи з обраної спеціальності, не допускати порушень службової та навчальної дисципліни, складати іспити, заліки, проходити практику та стажування, передбачені навчальними планами і програмами, виконувати навчально-методичні вимоги науково-педагогічного складу, виконувати правила внутрішнього розпорядку університету, дотримуватися вимог законодавства України та нормативно-правових актів з питань проходження служби в ОВС.
Особа, що отримує освітні послуги, згідно п. п. 2.3.2., 2.3.6. Контракту, зобов`язана сумлінно ставитися до навчання, у повному обсязі виконувати навчальний план, оволодівати теоретичними знаннями і практичними навичками, а також у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, за підставами, передбаченими пунктом 3 цього Контракту, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.
Відповідно до вимог Контракту, встановлено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання Контракту про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі через небажання продовжувати навчання.
Відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 ч. 1 ст. 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 ч. 1 ст. 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частиною 5 ст. 74 вище зазначеного закону передбачено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Таким чином, у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 з органів поліції на підставі невиконання вимог Договору та Контракту, а саме п. п. 2.3.1, 2.3.2., 2.3.6 п. 2.3., а також порушення п. 3 Договору та Контракту, в якому передбачені підстави на відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове звільнення у зв`язку з небажанням особи продовжувати службу в органах поліції.
Відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313, Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою.
Згідно з вищезазначеними нормативно-правовими актами, Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою КМ України від 12.07.2006 року №964,Наказу МВС від 15.02.2002 року № 148 «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин міліції внутрішніх військ МВС та осіб начальницького складу міліції» від 17.11.2001 року № 1515, Постанови Кабінету Міністрів України «Про формений одяг працівників міліції» від 14.08.2013 року № 594, Постанови Кабінету Міністрів від 29.03.2002 року №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації», та Наказу від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 «Пре затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів вищих навчальних закладах», на утримання відповідачки за період навчання, МВС України через Університет фактично витрачалися бюджетні кошти.
Відповідно до норм ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України», навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України, таким чином, Університет є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ. В статуті Університету, затвердженому наказом МВС України від 15.05.2012 року № 429, також зазначається, що Університет діє у складі Міністерства внутрішніх справ України та підпорядковується йому. Університет, як розпорядник бюджетних коштів згідно із нормами бюджетного законодавства, для виконання своїх обов`язків по договору, здійснювало фактичні витрати бюджетних коштів з утримання відповідача. Отже, університет як структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України, у разі невиконання договірних відносин, з боку курсантів або молодих фахівців, випускників ВНЗ, звертається до суду для відшкодування бюджетних коштів, які виділялися з державного бюджету і були витрачені на їх утримання.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
В силу положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частина 1 статті 530 ЦК України зазначає, якщо у зобов`язанні встановленні, строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Ст. 610 ЦК України зазначає, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
На день розгляду справи судом з боку відповідача не надано суду доказів про виконання обов`язку щодо сплати витрат позивача за період навчання.
Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог позивача, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.
Статтею 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Як вбачається з наданого платіжного доручення від 15.11.2018 року (а.с. 6) позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп., що підлягає відшкодуванню, при цьому суд враховує роз`яснення надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. №39 постанови №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».
Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 110 129,17 грн. витрат на навчання, судового збору в сумі 1921 грн., сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду.
Керуючись ст. ст. 1-2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, ч. 1 ст. 223, 258-259, 263-264, 265, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позов Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання- задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя К.С. Шкамерда