Дата документу 18.11.2019 Справа № 319/552/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 319/522/19 Головуючий у 1 інстанції: Валігурський Г.Ю.
№ 22-ц/807/3150/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 31 липня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,

ВСТАНОВИВ

В травні 2019 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що між сторонами було укладений договір № б/н від 05.04.2011 року на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 3400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач зобов`язання з повернення кредитних коштів за користування кредитом належним чином не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 18870,40 грн., яка складається з 1928 грн. 95 коп. заборгованості за кредитом; 14266,67 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 1300 грн. заборгованості за пенею; 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 874,78 грн. штрафу (процентна складова).

Посилаючись на зазначені обставини просило суд, стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 18870,40 грн.

Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 31 липня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - 1928 грн. 95 коп. заборгованості за кредитом, 1518 грн. 41 коп. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 500 грн. заборгованості по сплаті штрафу (фіксована частина), 172 грн. 37 коп. заборгованості по сплаті штрафу (процентної складової), 419 грн. 39 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього 4539 грн. 12 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що відповідач зазначене рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржував.

Банк оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відмови банку у стягнення з відповідача частини відсотків.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги банку і лише в частині, яка є предметом апеляційного оскарження в частині відмови банку у стягненні з відповідача частини відсотків.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи банку у стягненні з відповідача частини відсотків керувався ст. ст. 526, 530, 610, 612, 625, 1054, 1056-1 ЦУК України та виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог позивача у цій частині.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики.

На підставі ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

На підставі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд першої інстанції, враховуючи отримання ОСОБА_1 кредитної картки, проведення за нею операцій, нездійснення щомісячних платежів в обумовленому сторонами розмірі, дійшов обґрунтованого висновку, що заборгованість, що утворилась в розмірі 1928 грн. 95 коп. за заборгованістю за кредитом, підлягає стягненню на користь позивача в повному обсязі.

Судом першої інстанції з`ясовано, що відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 05.04.2011 року, укладеного між позивачем та відповідачем, базова відсоткова ставка в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості з розрахунку 360 днів на рік, з 24.01.2013 року, становить 2,5%, тобто 30% річних.

За п. 2.1.1.12.6. Умов, на боргові зобов`язання за кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, із розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13.

Враховуючи наведені положення статті 1054 ЦК України, пунктів 1.1.1.45. та 2.1.1.5.5. Договору, вимога про стягнення нарахованих процентів є правомірною.

Позивач зазначає, що розмір процентів змінено Банком в односторонньому порядку, що передбачено укладеним між сторонами договором. Так з 24.01.2013 року річна процентна ставка становить 30%, з 01.09.2014 року річна процента ставка піднята і становить 34,80%, а з 01.04.2015 року піднята до 43,20%.

Згідно з п. 1.1.3.2.3. Умов, правом Банку є змінювати Тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9. цього договору.

За п. 1.1.3.1.9. Умов, обов`язком Банку є не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним в Заяві, надавати власнику виписки про стан картрахунків та про здійснені за минулий місяць операції за картрахунками.

В заяві-анкеті такий спосіб надання виписки не зазначений.

Також згідно з п. 1.1.6.1. та п.1.1.6.2. Умов, зміни до цих Умови і Правил надання банківських послуг, вносяться Банком щомісяця в односторонньому порядку у випадках, не заборонених чинним законодавством України. У тих випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, Банк повідомляє Клієнтів про внесені зміни шляхом використання наступних каналів зв`язку:

- офіційний сайт Банку;

- підпис необхідних документів безпосередньо у відділенні Банку.

Доказів щодо дотримання порядку внесення змін до договору щодо збільшення процентної ставки позивачем суду не надано.

Також відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам:

1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс;

2) індекс повинен ґрунтуватися на об`єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів;

3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг.

У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки».

Суд першої інстанції, враховуючи відсутність в договорі про надання банківських послуг, укладеному між сторонами, періодичності перегляду процентної ставки, порядку розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу, максимального розміру збільшення процентної ставки, виходив з того, що процентна ставка за кредитом є саме фіксованою дійшов обґрунтованого висновку про стягнення процентів виходячи з базової ставки в розмірі 30% річних в сумі 1518,41 грн.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними.

Отже, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачається.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 31 липня 2019 рокупо цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2019 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко