Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа №572/1949/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05 березня 2019 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді - Рижого О.А.

за участю секретаря судового засідання - Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

У липня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, в лютому 2017 року вона перебувала у близьких стосунках з відповідачем ОСОБА_2 12.12.2017 року у неї народився син ОСОБА_3. ОСОБА_1 стверджувала, що відповідач ОСОБА_2 є батьком дитини, проте відмовився офіційно визнати його своїм сином і подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства, а тому реєстрація народження дитини була проведена згідно з декларуванням матері дитини. Позивач зазначила, що відповідач заперечує факт свого батьківства, припинив будь-яке спілкування з нею та малолітнім ОСОБА_3, від утримання та виховання сина ухиляється.

З цих підстав ОСОБА_1 просила суд визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 та стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

20.08.2019 р. до суду через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача. З даного відзиву вбачається, що ОСОБА_2 позовні вимоги позивачки не визнає.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, проте через канцелярію суду подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просила суд їх задовільнити, визнати батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 та стягувати з нього на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до закону, про що свідчить наявність в матеріалах справи оголошення про його виклик на офіційному сайті судової влади.

За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку.

Питання реєстрації народження та визначення походження дитини регулюються ЦК України та СК України, Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5.

Спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних справ України від 23 травня 2001 року №32/5/101 затверджено Інструкцію про порядок реєстрації актів громадянського стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України (далі - Інструкція). Цією Інструкцією встановлено порядок реєстрації народження та визначення походження дитини, яка народилась у громадян України за кордоном.

П. 1.5. Інструкції передбачено, якщо реєстрація актів цивільного стану була проведена компетентними органами держави перебування, про що свідчить відповідний документ, то повторна реєстрація в дипломатичному представництві або консульській установі не провадиться.

ОСОБА_1 12.12.2017 року у м. Сарни Рівненської області народила сина ОСОБА_3 Дитина була зареєстрована в органах РАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері.

За положеннями ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Ч. 1 ст. 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У свідоцтві про народження ОСОБА_4 матір'ю дитини вказана ОСОБА_1

Оскільки на час народження доньки її мати у шлюбі не перебувала, відомості про батька в актовому записі про народження - відсутні.

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказувала на те, що ОСОБА_2 є батьком її дитини ОСОБА_3, однак він відмовився подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства та цього факту не визнає.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

При цьому позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

У ході розгляду справи ухвалою Сарненського районного суду м. Сарни від 30 серпня 2018 року у справі призначено судову медичну генетично-ідентифікаційну експертизу для з'ясування чи є кровне споріднення між малолітнім ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру.

На відбір зразків крові, призначений експертною установою на 18 жовтня 2018 року відповідач ОСОБА_2 не з'явився та про причини неявки не повідомив.

За наведених підстав експертна установа повернула матеріали справи без виконання ухвали про проведення експертизи.

Згідно зі ст. 109 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від проведення судово-генетичної експертизи у справі про визнання батьківства, судово-генетична експертиза у цій справі не проведена не з вини позивача, відповідно до норми ст. 109 ЦПК України суд визнає факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, тобто факт батьківства ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3

Як встановлено судом, на даний час малолітній ОСОБА_3 мешкає з матір'ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

ОСОБА_2 є чоловіком працездатного віку, відомості, що на час розгляду справи у нього є інші діти, окрім ОСОБА_3, у суду відсутні. Відповідачем не наведено доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки.

За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі має становити розмір по 2000 грн., починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини її мати ОСОБА_1, є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов ОСОБА_1 пред'явлено 09 липня 2018 року, відтак аліменти суд присуджує саме з цього дня.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позов ОСОБА_1 задовольнити, визнати ОСОБА_2 батьком малолітнього ОСОБА_3, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн., починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, з відповідача на користь держави мають бути стягнуті судові витрати, пов'язані з розглядом справи в розмірі 704,80 грн.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 126, 128, 130, 135, 180, 182, 183, 191, 199, 201 Сімейного кодексу України, та, керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване та фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) батьком ОСОБА_3, 12.12.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване та фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (жительки м. Сарни вул. Фідарова,4, Рівненської області) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви з 09 липня 2018 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване та фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (жительки м. Сарни вул. Фідарова,4, Рівненської області) судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване та фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рижий О.А.