РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"22" лютого 2019 р. 145/2228/18

2/145/225/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Тиврів, в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

встановив :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 16 липня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі. 05 серпня 2015 року в них народився син ОСОБА_3.

Відповідно до рішення Тиврівського районного суду від 25 вересня 2018 року їх шлюб було розірвано.

Син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Вона працює вчителем в Ворошилівській ЗШ 1-3 ступенів. Її заробітної плати не вистачає для того, щоб належним чином забезпечувати сина самим необхідним і забезпечувати свою власну життєдіяльність .

Відповідач працює, їй невідомо його місце роботи, він працездатний, отримує заробітну плату і має можливість допомагати їй в утриманні їх дитини. Доходи відповідача мінливі та нерегулярні, точно встановити розмір його доходів в неї немає можливості, тому вона вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі і має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно. Така сума аліментів є реальною для нього. Аліменти в такому розмірі суттєво не вплинуть на його матеріальне становище, інших утриманців у відповідача немає. Саме такий розмір аліментів буде достатній для того, щоб вона могла забезпечити дитину самим необхідним.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття, починаючи з дня подачі даної заяви. Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснила, що відповідач більше року не надає допомоги в утриманні дитини, а 1 рік і 7 місяців, як вони припинили спільне проживання. Відповідач фізично здоровий, їздить на заробітки до Києва і може надавати допомогу в утриманні дитини, але не бажає цього робити. Сину 3 роки і 6 місяців. В середньому на дитину вона витрачає 2500 грн. на місяць, це враховуючи харчування, одяг, ліки. Її зарплати недостньо для забезпечення сину належних умов проживання. У відповідача з рідних лише мати, яка пенсіонерка і неперебуває на його утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 двічі 25.01.2019 р., 22.02.2019 р. в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, що стверджується розпискою про вручення рекомендованого провідомлення (а.с. 18)

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 ЗУ « Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обовязком обох батьків.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Прожитковий мінімум для дітей згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» віком до 6 років, починаючи з 1 січня 2019 р. встановлений в розмірі 1626 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дитиною прожиткового мінімуму.

Сторони перебували в шлюбі.

05 серпня 2015 року в них народився син ОСОБА_3, що стверджується його свідоцтвом про народження (а.с. 6).

Син проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою виконавчого комітету Ворошилівської сільської ради № 1088 від 10.12.2018 року (а.с. 3) та актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 10.12.2018 року (а.с. 2).

Позивачка працює вчителем в Ворошилівській ЗШ 1-3 ступенів, отримує заробітну плату, однак її недостатньо для забезпечення належного прожиткового рівня проживання позивачки і дитини.

Відповідач молодого віку, працездатний, в нього мати пенсіонерка, а тому може надавати допомогу на утримання дитини.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 184 СК України,

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі по 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень, щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 14.12.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення в частині виплати аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі підлягає до індексації відповідно до чинного законодавства.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, тобто з 28.02.2019 року.

Суддя Мазурчак А. Г.