ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2018 року

м. Харків

справа № 641/3524/18

провадження № 22ц/818/785/19

Харківський апеляційний суд в складі:

головуючого - Колтунової А.І.,

суддів - Бровченка І.О., Бурлаки І.В.,

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про стягнення страхового відшкодування за апеляційною скаргою представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» - ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2018 року, ухвалене суддею - Боговським Д.Є.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про стягнення матеріальних збитків у розмірі 10 819, 96 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 04 вересня 2017 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по пр-ту Льва Ландау, 20 в м. Харкові, не вибрав безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем KIA CEED, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, у звязку з чим останній автомобіль отримав механічні пошкодження, чим була завдана матеріальна шкода, що підтверджується постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2017 року.

Згідно звіту субєкта оціночної діяльності від 04 жовтня 2017 року №1016 вартість матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля KIA CEED, державний номерний знак НОМЕР_2, що утворилися в результаті дорожньо-транспортної пригоди від 04 вересня 2017 року складає 25 259, 75 грн.

26 грудня 2017 року ПрАТ «СК «Юнівес» ОСОБА_1 було сплачено страхове відшкодування в сумі 11 734, 80 грн., що є значно меншою, ніж розмір завданих збитків визначених в звіті від 04 жовтня 2017 року № 1016.

18 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненою позовною заявою, в якій просив стягнути з ПрАТ «СК «Юнівес» на його користь матеріальні збитки у розмірі 12 530, 11 грн., посилаючись на ті обставини, що згідно з п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», збитки у вигляді податку на додану вартість виникають виключно при ремонті транспортного засобу у платника зазначеного податку. Під час ремонту транспортного засобу в особи, яка не є платником такого податку, у розмірі збитку податок на додану вартість не включається, а тому не входить до складу витрат, повязаних із відновлювальним ремонтом автомобіля.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «СК «Юнівес» на користь ОСОБА_1 недоплачене страхове відшкодування в розмірі 12 530, 11 грн. та судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду першої інстанції представник ПАТ «СК «Юнівес» - ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги представник ПАТ «СК «Юнівес» - ОСОБА_2 посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції неповно зясовані обставини справи.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України суд розглядає справу у порядку письмового провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ «СК «Юнівес» на його користь недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 12 530, 11 грн. та судового збору в розмірі 704, 80 грн. суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце з вини водія ОСОБА_4, який керував транспортним засобом ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1 була заподіяна майнова шкода у сумі 25 259, 75 грн., проте, страховою компанією було виплачено страхове відшкодування в сумі 10 223, 02 грн.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що підлягає стягненню недоплачена сума страхового відшкодування в розмірі 12 530, 11 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що 04 вересня 2017 року, о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_4, керуючи автомобілем ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_1, та рухаючись по проспекту Льва Ландау, 20 в м. Харкові не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем КІА CEED, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

Зазначений автомобіль отримав механічні пошкодження, ОСОБА_1 була завдана матеріальна шкода (а. с. 44).

Постановою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2017 року ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цією постановою встановлено, що ОСОБА_4 порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) (а. с. 44).

Згідно поліса №АК/6766458 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16 травня 2017 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_1, була застрахована ПАТ «СК «Юнівес» (а. с. 62).

04 жовтня 2017 року був проведений спеціалістом оціночної діяльності ОСОБА_5 огляд пошкодженого автомобіля КІА CEED, державний номерний знак НОМЕР_2, належного ОСОБА_1 та встановлено, що останньому заподіяно майнову шкоду у сумі 25 259, 75 грн. (а. с. 22-29).

26 жовтня 2017 року ОСОБА_1, звернувся з заявою до ПАТ «СК «Юнівес» про відшкодування заподіяної шкоди у розмірі 26 000, 00 грн. (а. с. 15).

Згідно звіту №678 від 12 грудня 2017 року, складеного за заявою ПАТ «СК «Юнівес», сума майнової шкоди у звязку з пошкодженням автомобіля КІА CEED, державний номерний знак НОМЕР_2 визначена в розмірі 10 223, 02 грн. (а. с. 63-83).

Зазначена сума 26 грудня 2017 року була перерахована ОСОБА_1 (а. с. 84).

Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку, що зазначена сума у повному обсязі не відшкодовує завдану ОСОБА_1 матеріальну шкоду.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 1961-IV (Далі Закон № 1961-IV) страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася, і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій особі.

При розгляді справи як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції було встановлено, що внаслідок ДТП, яка мала місце 04 вересня 2017 року, в результаті якої був пошкоджений транспортний засіб КІА CEED, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, за виною водія ОСОБА_4,який керував транспортним засобом ВАЗ 21013, державний номерний знак 575 43 ХА та відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес» за полісом № АК / 6766458 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, мав місце страховий випадок.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-VI при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи.

За змістом статті 29 цього Закону зазначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, при розгляді справи суд повинен виходити із фактичної (реальної) суми відновлювального ремонту транспортного засобу, встановленої висновком судової товарознавчої експертизи, або іншими допустимими доказами, та враховувати інші витрати, понесені потерпілим.

При розгляді справи в суді першої інстанції предметом розгляду було два висновки спеціалістів, відповідно до яких вартість ремонту пошкодженого автомобіля була визначена відповідно у сумах 10 223, 02 грн. та 25 259, 75 грн.

Заперечуючи проти суми оцінки страхового відшкодування вищезазначеного транспортного засобу у розмірі 25 259, 75 грн. представник відповідача посилався на ті обставини, що до вищезазначеної суми необґрунтовано було включено розмір ПДВ, незважаючи на те, що доказів щодо здійснення позивачем зазначеного податку не надано.

Колегія суддів не погоджується з даними доводами відповідача, оскільки із уточненого позову ОСОБА_1 вбачається, що сума податку на додану вартість у розмірі 2 506, 02 грн. ним була виключена із ціни позову (а. с. 93 96).

Що стосується посилання відповідача на ті обставини, що в висновку спеціаліста № 1016 від 04 жовтня 2017 року необґрунтовано зазначено про заміну деталей, які підлягають ремонту, а саме: бампер задній вартістю 4 800, 00 грн. та двері задка 9 060, 00 грн., то колегія суддів вважає, що вони також не заслуговують на увагу.

Як із висновку спеціаліста №1016 від 04 жовтня 2017 року, так і висновку спеціаліста №678 від 12 грудня 2017 року вбачається, що в автомобілі КІА CEED, державний номерний знак НОМЕР_2, були пошкоджені внаслідок ДТП бампер задній та двері задка (а. с. 22-36, 63-82).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що право вибору заміни або ремонту зазначених деталей належить власнику цього автомобіля, тобто позивачу.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо заміни вищезазначених деталей пошкодженого автомобіля.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що в висновку №1016 від 04 жовтня 2017 року, який був прийнятий судом першої інстанції як належний доказ, необґрунтовано завищені ціни на матеріали, необхідні для здійснення ремонтно-відновлювальних робіт та на фарбування, то вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

За таких обставин, відповідно до ст. 89 ЦПК України у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для визнання зазначених доводів обґрунтованими.

Також колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо включення до ремонтної калькуляції деталей, що не мали пошкодження, а саме комплекту кріплення заднього скла.

Із протоколу огляду пошкодженого автомобіля від 21 вересня 2017 року, складеного спеціалістом ОСОБА_6, не вбачається даних щодо необхідності заміни кріплення заднього скла (а. с. 81 82).

Проте, із вищезазначеного протоколу, а також протоколу огляду колісного транспортного засобу № 1016 від 26 вересня 2017 року, складеного спеціалістом ОСОБА_7, вбачається, що були пошкоджені двері задка (а. с. 34 36).

Згідно ремонтної калькуляції №1016/17 від 04 жовтня 2017 року передбачена заміна дверей задка, включаючи заднє скло (а. с. 31 33).

Ремонтна калькуляція №678 від 12 грудня 2017 року передбачає ремонт дверей задка (73 74).

Отже, оскільки підлягають заміні або ремонту двері задка та заднє скло, то колегія суддів вважає, що обґрунтовано було внесено в калькуляцію необхідність комплекту кріплень для заднього скла вартістю 228, 00 грн. (а. с. 32).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не підтверджені належними та допустимими доказами, у звязку з чим не можуть бути визнані правовими підставами для скасування судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, ч.2 ст. 369, ст. 371 п. 2 ч.1 ст. 374, ст. 375, , ст.ст.381- 384, ч.3 ст. 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 04 березня 2018 року.

Головуючий суддя: А.І.Колтунова

Судді : І.О. Бровченко

ОСОБА_8