РІШЕННЯ
Провадження № 2/643/2062/19
17.01.2019 Московський районний суд міста Харкова у складі:головуючого судді-Майстренко О.М. , за участю секретаря Постульга О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом ,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності власності в порядку спадкування за законом .
В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4. В квітні 1998 року батьки позивача, він сам та його брат, ОСОБА_2 приватизували двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, та набули на неї право спільної сумісної власності. При цьому мати позивача, ОСОБА_4, з січня 2017 була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча фактично, з 1969 року та по день смерті - 05.09.2017 мешкала разом зі своїм чоловіком, ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2.
Мати позивача, ОСОБА_4, померла 05.09.2017, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй частини квартири АДРЕСА_3 та належного їй житлового будинку з надвірними будівлями в смт Печеніги, вул. Зінченка, 251, а також земельні ділянки за тією ж адресою. Батько позивача, як спадкоємець першої черги після смерті своєї дружини, вважав себе таким, що фактично прийняв спадщину в цілому, в тому числі і нерухоме майно, розташоване в смт Печеніги, оскільки на час відкриття спадщини мешкав разом з дружиною, та за життя ОСОБА_4 в родині існувала така домовленість. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 ніхто зі спадкоємців першої черги не звертався, свідоцтво про право на спадщину не отримував.
Батько позивача, ОСОБА_3, помер 29 червня 2018 року, після його смерті відкрилась спадщина, що складається з належної йому 1/2 частини квартири (1/4 успадкована після смерті дружини та 1/4 набута внаслідок приватизації-) та нерухоме майно, розташоване в смт Печеніги - житловий будинок з надвірними будівлями та земельні ділянки.
Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті батька .Проте Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, що підтверджують право власності ОСОБА_3 на спірне майно.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив слухати справу за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 проти позову не заперечує, доводи позивача не оспорює, просить справу розглядати за його відсутності.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею
У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось
Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено , що ОСОБА_1 народився 20.02.1962 року та його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджено копією свідоцтва про народження позивача.
Квартира АДРЕСА_5 зареєстрована на праві спільної сумісної вланості за ОСОБА_1, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,ОСОБА_2, відповідно свідоцтва про право власності на житло виданого 26.10.1998 року , реєстраційний номер 5-98-143177 Харківським міським центром приватизації житлового фонду .
Мати позивача, ОСОБА_4 з січня 2017 була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча фактично, з 1969 року та по день смерті - 05.09.2017 мешкала разом зі своїм чоловіком, ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2, що підтверджується актом, копія якого долучена до справи.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді належної їй частини квартири АДРЕСА_3 та належного їй житлового будинку з надвірними будівлями в смт .Печеніги, вул. Зінченка, 251, а також земельні ділянки за тією ж адресою.
Батько позивача ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги після смерті своєї дружини, вважав себе таким, що фактично прийняв спадщину в цілому, в тому числі і нерухоме майно, розташоване в смт Печеніги, оскільки на час відкриття спадщини мешкав разом з дружиною, та за життя ОСОБА_4 в родині існувала така домовленість. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 ніхто зі спадкоємців першої черги не звертався, свідоцтво про право на спадщину не отримував.
29 червня 2018 року помер батько позивача ОСОБА_3, відповідно копії свідоцтва про смерть 1-ВЛ № 641253 виданого Харківським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції в Харківській області 03.07.2018 року, актовий запис № 9995.
Позивач ОСОБА_1Л . у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної 11-ї ХДНК від 24.11.2018 року № 735302/14 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину .
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Згідно ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Оскільки спору між членами родини позивача з приводу визначення часток за його життя не виникало, позивач вважає, ідо кожному зі співвласників внаслідок приватизації належала 1/4 частина квартири АДРЕСА_4.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу
Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України: спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з ч.З ст. 1268 ЦК України: Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.
Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Згідно ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу).
Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.
Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених не вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Таким чином, судом встановлено, що позивач прийняв спадщину, що відкрилась після померлих ОСОБА_3, ОСОБА_4 , так як постійно мешкав та був зареєстрований з померлими на день їх смерті та приймаючи до уваги всі інші обставини, що встановлені судом по справі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і правомірними та такими що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст . 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у порядку, передбаченому законами України.
Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно.
У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3,ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.
Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
На підставі вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, відповідачем ОСОБА_2 . визнано позов в повному обсязі , суд вважає, що в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.
При зверненні до суду позивач ОСОБА_1 поніс судові витрати по сплаті судового збору , які суд відносить на рахунок позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 78, 80, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України, ст. ст. 368, 372, 1226, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273, 1296, 1299 ЦК України, ст. З СК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити .
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька- Галенко ОСОБА_5, померлого 29.06.2018 року на 1/2 частку квартири АДРЕСА_4.
Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3, померлого 29.06.2018 року на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою Харківська область, Печенізький район, смт Печеніги, вул. Зінченка, 251.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Майстренко О.М.