Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5741/18 Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д. М.
Категорія 43 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №296/5741/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Комунальне підприємство «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради, про зміну розміру часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 19 серпня 2019 року, постановлене під головуванням судді Лєдньова Д.М.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить 4/100 ідеальних частин житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . Співвласниками у певних частках цього житлового будинку є відповідачі.

Позивач вказує, що раніше їй належало 12/100 ід. частин домоволодіння, що згідно з інформацією інвентарбюро, становило 60 кв.м. 19 серпня 2016 року вона подарувала ОСОБА_5 8/100 ід. частин цього будинковолодіння, загальною площею 18,9 кв.м. Отже, при більшому розмірі площі, яка перебуває у її власності, розмір ідеальної частки у домоволодінні визначений 4/100, що є значно меншим від тих показників, які перейшли у власність ОСОБА_5 .

Таким чином, враховуючи загальну площу житлового будинку, а також площу приміщень, які перебувають у її власності, розмір ідеальної частки у житловому будинку становить не 4/100, як зазначено у документах, а є значно більшим.

Оскільки відповідачі відмовляються в добровільному порядку визначити розмір належної їй ідеальної частки з урахуванням площі житлового будинку та площі належних їй приміщень, ОСОБА_1 , уточнивши позовні вимоги, просила змінити розмір належних всім співвласникам часток вказаного домоволодіння.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19 серпня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позов.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали апеляційну скаргу. При цьому, ОСОБА_1 пояснила, що загальна площа приміщень, якими вона фактично користується, є значною в порівнянні із загальною площею всього житлового будинку, відтак її частка не може становити 4/100 ід. частин житлового будинку, а є значно більшою.

На думку ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , апеляційна скарга є безпідставною, оскільки права ОСОБА_1 жодним чином не порушені, а звернення до суду з даним позовом зумовлене її бажанням збільшити розмір належної їй частки у вказаному будинковолодінні. Між усіма співвласниками, частки яких чітко визначені правовстановлюючими документами, існує встановлений порядок користування житловим будинком, спору з даного приводу не існує.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування, укладеного між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_1 29 листопада 2005 року, позивачка набула право власності на 9/100 ідеальних частин житлового будинку, загальною площею 285,3 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 .

Також рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19 листопада 2007 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 3/100 ідеальні частини даного житлового будинку.

В подальшому, 19 серпня 2016 року, ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_5 8/100 ідеальних частин цього житлового будинку, що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. 19 серпня 2016 року.

Долучена до матеріалів справи довідка КП " Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради від 1 серпня 2016 року №4818 містить інформацію про те, що 8/100 ід. частин вказаного житлового будинку складаються із кухні 1-5, площею 10,1 кв.м., а також кімнати 1-6, площею 8,8 кв.м.

За наслідками обстеження вказаного домоволодіння КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради 25 вересня 2017 року було встановлено, що у фактичному користуванні ОСОБА_1 перебувають наступні приміщення: коридор 1-1, площею 5,7 кв.м.; санвузол 1-2, площею 6,2 кв.м; кухня 1-3, площею 11,8 кв.м; комора 1-4, площею 3,8 кв.м; сходова клітина 1-5, площею 5,2 кв.м; вітальня 1-6, площею 10,1 кв.м; коридор 1-7, площею 4,8 кв.м; кімната 1-8, площею 15,1 кв.м.

Судом першої інстанції також встановлено, що, окрім ОСОБА_1 , співвласниками зазначеного житлового будинку є: ОСОБА_5 , якій належить 17/100 ід.частин; ОСОБА_6 , яка набула право власності на 14/100 ід. частин; ОСОБА_2 , який є власником 18/100 ід. частин; ОСОБА_3 , якому належить 21/100 ід. частина; а також ОСОБА_4 , яка є власником 26/100 ід. частин.

Між співвласниками встановлений фактичний порядок користування даним житловим будинком й спір з даного приводу відсутній.

Розглядаючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно виходив з того, що матеріали інвентаризаційної справи містять інформацію про те, що співвласниками зазначеного житлового будинку в різний час здійснювалось самовільне будівництво.

На час придбання позивачкою 9/100 ід. частин та визнання за нею права власності на 3/100 частин цього житлового будинку набув чинності ЦК України в редакції 2004 року.

Так, за правилами ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до положень ч.ч. 2-4 ст.357 ЦК України, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Співвласник має право на відповідне збільшення своє частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова ( прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Як встановлено судом, частки кожного із співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 , визначені. Набувши право власності на 9/100 ід. частин цього житлового будинку за цивільно-правовою угодою, а також на 3/100 ід. частини на підставі рішення суду, ОСОБА_1 фактично користувалась приміщеннями, загальною площею 60 кв.м. При цьому, у договорі дарування та у рішенні суду не зазначено, які конкретно приміщення перейшли у власність позивачки.

Отже, враховуючи вищезазначені положення законодавства, та обставина, що ОСОБА_1 фактично користується площею, яка не відповідає розміру її частки з огляду на загальну площу житлового будинку, не є підставою для збільшення розміру цієї частки, право власності на яку набуте ОСОБА_1 та зареєстроване у встановленому законом порядку. Перерозподіл розміру часток співвласників житлового будинку з наведених позивачкою підстав не передбачений чинним законодавством.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Рішення ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м.Житомира від 19 серпня 2019 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 18 листопада 2019 року.