Єдиний унікальний номер: 448/1629/18
Провадження № 2-о/448/1/19
І м е н е м У к р а ї н и
25.01.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кічака Ю.В.,
при секретарі судового засідання Рушеляк Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за заявою першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області про визнання спадщини відумерлою,
Заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури звернувся до суду з заявою в інтересах держави в особі Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області про визнання спадщини відумерлою, в якій просить визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_1, жительки с.Малнівська Воля Мостиського району Львівської області, яка померла 09.09.2001 року.
Вказує, що до складу спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_1, входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,33 га, що заходиться на території Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області та яка належала ОСОБА_1 згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №9157 від 05.05.1997р.
Зазначає, що ОСОБА_1 проживала одиноко за адресою: с.Малнівська Воля, вул.отця Дуцька, 140 Мостиського району Львівської області. Згідно інформації Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області спадкова справа після смерті ОСОБА_1 не заводилася, відомості про заповіт від її імені відсутні, з часу смерті останньої по даний час ніхто за охороною спадкового майна та за оформленням спадщини не звертався.
Просить визнати відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 09.09.2001 року, що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,33 га, що заходиться на території Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області та яка належала ОСОБА_1 згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №9157 від 05.05.1997р., та передати вказану відумерлу спадщину у власність територіальної громади Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області.
В судове засідання прокурор не зявився, натомість скерував на адресу суду письмове клопотання, в якому просить суд задовольнити подану прокуратурою заяву про визнання спадщини відумерлою та розглядати справу без їх участі.
Представник заінтересованої особи - Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи наявне його письмове клопотання, у якому такий зазначив, що вимоги заяви Городоцької місцевої прокуратури про визнання спадщини відумерлою підтримує, просить розглядати дану цивільну справу у їх відсутності.
Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках. Відповідно до вимог ч.1, ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадян або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадян або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.
Оскільки ОСОБА_1 померла 09.09.2001р., тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини, а також визнання спадщини відумерлою після її смерті слід застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.
Так, ст.524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини.
Статтею 527 Цивільного кодексу Української РСР встановлено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.
Відповідно до ст.548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст.525 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкодавця.
Згідно ст.549 Цивільного кодексу Української РСР встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до копії актового запису про смерть №19 від 01.08.2016р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла 30.07.2016 року в с.Поповичі Мостиського району Львівської області.
Згідно відомостей з погосподарської книги №3 Малнівської сільської ради Мостиського району Львівської області ОСОБА_1 проживала одиноко по вул.отця Дуцька в с.Малнівська Воля Мостиського району Львівської області до часу своєї смерті, що мала місце 09.09.2001р.
Як вбачається із копії з Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середньої земельної частки) на території Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області ОСОБА_1 за життя отримала Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №9157 від 05.05.1997р. на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,33 га, розташовану на території Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області.
Відповідно до копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданої Мостиською державною нотаріальною конторою Львівської області від 27.08.2018р. №53089133, інформація щодо заведення спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_1, яка померла 09.09.2001р., у Спадковому реєстрі відсутня. Відтак спадкоємці, якщо такі наявні, спадщину не прийняли.
Статтею 334 ЦПК України передбачено, що заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.
Відповідно до ст.338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.
Згідно з ч.1 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.
Підсумовуючи, враховуючи той факт, що після смерті ОСОБА_1 спадкова справа не заводилась, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися, так само як і не звертались будь-які особи до Малнівськоволянської сільської ради за охороною спадкового майна, відомості про спадкоємців за заповітом та за законом відсутні та пройшло більше 17 років з моменту відкриття спадщини, суд приходить до висновку про необхідність визнання вищезазначеної земельної ділянки відумерлою спадщиною та передачу спадщини територіальній громаді Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області.
Керуючись ст.ст.76-81, 89, 258, 259, 264, 265, 268, 293-294, 334-338 ЦПК України, суд,-
Заяву першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області про визнання спадщини відумерлою - задовольнити.
Визнати спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 09.09.2001 року, що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,33 га, що заходиться на території Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області та яка належала ОСОБА_1 згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №9157 від 05.05.1997р., - відумерлою.
Передати вказану відумерлу спадщину - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,33 га, розташовану на території Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області, - у власність територіальної громади Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення суду набрало законної сили «__»________________20__ р.

Суддя Ю.В.Кічак