Ухвала

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 632/580/17

провадження № 61-51св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

представники позивача:ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

представники відповідача:ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника ОСОБА_2

Валерійовича - ОСОБА_3, на рішення Апеляційного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року у складі колегії суддів:

Пилипчук Н. П., Колтунової А. І., Кругової С. С.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовна заява мотивована тим, що за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2016 року на його користь стягуються аліменти на утримання дітей, а саме: неповнолітнього сина - ОСОБА_13,

ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500,00 грн щомісячно, починаючи з

13 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття; та повнолітньої

дочки - ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 500,00 грн щомісячно, починаючи з 13 вересня 2016 року і до досягнення нею двадцяти трьох років або припинення навчання. Вважав, що розмір присуджених аліментів вказаним рішенням в частині стягнення аліментів на неповнолітнього сина має бути збільшений, оскільки відбулись зміни у Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просив суд змінити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 500,00 грн до 1 000,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з часу подачі позову і до досягнення ним повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області

від 07 вересня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Оржонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2016 року в справі № 644/7360/16-ц, провадження № 2/632/2833/16, яке 06 грудня 2016 року набрало законної сили, та стягнуто після набрання даним судовим рішенням законної сили з

ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої сина - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття з індексацією аліментів відповідно до закону.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист за рішенням Оржонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2016 року в справі № 644/7360/16-ц, провадження № 2/632/2833/16, яке 06 грудня 2016 року набрало законної сили, після набрання даним судовим рішенням законної сили.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що є підстави для задоволення позовних вимог щодо збільшення розміру присуджених аліментів, оскільки відбулись зміни в законодавстві щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області

від 07 вересня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивач у своїх позовних вимог щодо збільшення розміру присуджених рішенням суду аліментів посилався лише на зміну в законодавстві в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, проте така зміна не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. А належних та допустимих доказів того, що у сторін відбулись зміни, які обумовлюють можливість збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітнього сина позивачем не надано.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанцій та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що Сімейним Кодексом України передбачено збільшення мінімального розміру аліментів з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що співвідноситься з положеннями статті 192 цього Кодексу. Судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи судом апеляційної інстанції та помилкового скасування рішення суду першої інстанції.

Відзив відповідача на касаційну скаргу не подано

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що наявні підстави для передачі справи на розгляд Об'єднаної палати Верховного Суду. Такий висновок Верховного Суду ґрунтується на наступному.

У справі, яка переглядається, суди встановили, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2016 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, 500,00 грн щомісяця починаючи з 13 вересня 2016 року і до досягнення ним повноліття; на утримання дочки ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, 500,00 грн щомісяця починаючи з 13 вересня 2016 року і до досягнення нею 23 років або до припинення навчання.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що рішенням суду від 24 листопада 2016 року з відповідача на його користь на утримання неповнолітнього сина стягуються аліменти у розмірі 500,00 грн щомісячно, проте 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в зв'язку із чим позивач вважав, що повинно бути збільшено розмір присуджених аліментів.

Відповідно частини другої статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша, друга статті 155 СК України).

Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII внесено зміни до СК України, ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», який, зокрема, передбачає підвищення мінімального розміру аліментів, спрощення стягнення аліментів та оголошення аліментів власністю дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України у редакції Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII).

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, вважав, що є підстави для зміни розміру аліментів, зокрема збільшення розміру прожиткового мінімуму, а тому дійшов висновку про збільшення розміру аліментів, визначених рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2016 року, до 1 000,00 грн але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який є необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що судом першої інстанції не враховано роз'яснення, що містяться у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з яких зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

За правилами частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об'єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об'єднаної палати.

Прикладом наявності протилежних за змістом висновків у рішеннях Верховного Суду є постанови від 04 липня 2018 року в справі № 536/1557/17-ц, провадження № 61-7584св18 та від 12 вересня 2018 року в справі № 459/2181/17-ц, ухвалені Верховним Судом у складі колегії суддів Першої та Другої судової палати Касаційного цивільного суду.

Так, колегія суддів Верховного Суду у зазначених справах, вважала, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення, посилаючись на роз'яснення, що містяться у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

У постанові від 07 листопада 2018 року в справі № 355/511/17-ц (провадження № 61-32606св18), ухваленої Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зроблено висновок про те, що вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів ,така зміна можлива, у тому числі і у зв'язку зі зміною в законодавстві, що узгоджується з вимогами статей 181, 182, 184, 192 СК України та Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року.

Зазначене свідчить про існування різного підходу до розуміння та тлумачення статей 181, 182, 184, 192 СК України та Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що вирішення цих правових питань з урахуванням наведеної правової позиції Верховного Суду у подібних правовідносинах викликає необхідність формування єдиної правозастосовної практики, що підлягає вирішенню Об'єднаною Палатою Касаційного цивільного суду.

Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з частиною другою статті 403 ЦПК України та з урахуванням наведеного наявні підстави для передачі справи на розгляд об'єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Передати на розгляд Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу № 632/580/2017-ц, провадження № 61-51св18, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на рішення Апеляційного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В.П. Курило