Справа № 2-8841/10
Провадження № 6/522/261/19
УХВАЛА

14 листопада 2019 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Єршової Л.С.

за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2014 року до суду звернувся ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №2-8841/10, виданий 19.04.2011 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в сумі 4855281,64 грн.

Заява обґрунтована тим, що 16.12.2010 року рішенням Приморського районного суду м.Одеси стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в сумі 4855281,64 грн. 19.04.2011 року на виконання вказаного судового рішення Приморським районним судом м.Одеси було видано відповідний виконавчий лист № 2-8841/10. 07.11.2011 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Кравцем О.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 29640911) з виконання виконавчого листа № 2-8841/10, виданого 19.04.2011 року Приморським районним судом м.Одеси.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. Згідно п. 4.3 Договору продавець зобов`язаний протягом 130 днів з дати передачі основних документів стосовно кредитів та інших документів стосовно кредитів щодо таких прав вимоги, стосовно яких існують судові провадження подати до відповідного суду клопотання щодо заміну сторони у судовому процесі. Проте лише 22.07.2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з відповідною заявою та ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 01.10.2014 р. залишено без задоволення заяву ПАТ «УкрСиббанк» про заміну сторони виконавчого провадження.

22.06.2012 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Кравцем О.В. завершено виконавче провадження на підставі п. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» з виконання виконавчого листа № 2-8841/10, який було повернуто ПАТ «УкрСиббанк».

Разом з тим, за заявою представника ПАТ «Дельта Банк» старший державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Качурка В.В. 07.12.2012 р. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 35594038) з виконання виконавчого листа № 2-8841/10, виданого 19.04.2011 року Приморським районним судом м.Одеси та 10.12.2012 р. виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка була скасована 04.01.2013 року начальником Першого Приморського відділу. Також 04.01.2013 року старший державний виконавець Качурка В.В. виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

13.03.2013 р. за заявою представника ПАТ «УкрСиббанк» головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Кравцем О.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 36956545) з виконання виконавчого листа № 2-8841/10, виданого 19.04.2011 року Приморським районним судом м.Одеси та 25.06.2013 року винесена постанова в порядку п. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення виконавчого документу - виконавчого листа №2-8841/10. Вказані постанови були скасовані ухвалами Приморського районного суду м.Одеси від 28.01.2014 року та від 20.02.2014 року.

28.05.2014 року, за заявою представника ПАТ «УкрСиббанк» Ошурка М.М. від 26.05.2014 року, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Коваленком В.О. були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП № 43470559) з виконання виконавчого листа № 2-8841/10, виданого 19.04.2011 року Приморським районним судом м.Одеси. Разом з тим, при подачі заяви від 26.05.2014 року представника ПАТ «УкрСиббанк» державному виконавцю не було надано договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами від 08.12.2011 року, з якого вбачається, що ПАТ «УкрСиббанк» не є стороною в виконавчому провадженні.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, сповіщалися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, що згідно з ч. 3 ст. 432 ЦПК України є підставою для розгляду заяви ОСОБА_1 за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Суд встановив, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 16.12.2010 року по справі № 2-8841/10 задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 21.09.2006 р. та додатковою угодою № 1 від 30.01.2009 року до кредитного договору № 0 від 21.09.2006 р. в розмірі 4855281,64 грн., а також стягнуто з кожного з відповідачів в рівних частках на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму державного збору у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн. (а.с. 89-92 т. 1).

19.04.2011 року на виконання вказаного судового рішення Приморським районним судом м.Одеси було видано відповідний виконавчий лист № 2-8841/10.

07.11.2011 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Кравець О.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 29640911) з виконання виконавчого листа № 2-8841/10, виданого 19.04.2011 року Приморським районним судом м.Одеси.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив права вимоги за кредитними договорами та передав їх ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 8 - 26 т. 3).

22.06.2012 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Кравець О.В. на підставі п. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, а саме виконавчого листа № 2-8841/10, виданого 19.04.2011 року Приморським районним судом м.Одеси.

Ухвалами Приморського районного суду м.Одеси від 16.04.2013 року, від 21.05.2013 року, від 08.07.2013 року залишено без задоволення заяви представника ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження (а.с. 30 - 31, 113 - 114, 141 - 142, 162 - 163, 187 - 188 т. 2).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 01.10.2014 року заяву представника ПАТ «УкрСиббанк» про заміну сторони виконавчого провадження залишено без задоволення. (а.с. 266- 267 т.2)

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 19.04.2018 року задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» та замінено вибулого стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні № 29641062 від 11.07.2011 року, відкритого Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, на підставі виконавчого листа № 2-8841/10 від 19.04.2011 року (а.с. 21 - 22 т. 4).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 368 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент звернення ОСОБА_1 до суду з вказаною заявою) питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Відповідно до ч. 4 ст.369 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент звернення ОСОБА_1 до суду з вказаною заявою) суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Тобто, закон передбачав можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року, що діяла на момент звернення ОСОБА_1 до суду з вказаною заявою) є закінчення виконавчого провадження.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що під іншими причинами, про які йдеться в ч. 4 ст.369ЦПК України (в редакції, що діяла на момент звернення ОСОБА_1 до суду з вказаною заявою), слід розуміти не припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року), виконавче провадження підлягає закінченню, у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічні норми містяться в ЦПК України, що чинний на даний час, а саме ст.ст. 431, 432, а також в Законі України «Про виконавче провадження»(в редакції 2016 року), що чинний на даний час, а саме в ст. 39.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним стосовно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре проти Італії»).

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від 11 грудня 2008 року в справі «Антонюк проти України» зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Однак, судом з матеріалів справи не встановлено, передбачених діючим законодавством підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а саме, що виконавчий лист було видано помилково або обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, або добровільне виконання зобов`язання боржником чи іншою особою, або з інших причин, а зазначена заявником підстава не може бути такою.

У зв`язку з вищевикладеним суд вважає вимоги заяви необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 260, 261, 263, 353, 354, 432 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання, проте може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.С. Єршова