Справа № 342/1247/17
Провадження № 6/342/12/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Гайдича Р.М.

секретаря Лукасевич М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городенка подання головного державного виконавця Городенківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області Василіва Б.Б. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 ,

Встановив:

Головний державний виконавець Городенківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області Василів Б.Б. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає по АДРЕСА_1 до виконання ним зобов`язань за виконавчим листом №342/1247/17 виданого Городенківським районним судом 11.04.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_2 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 19 551,47 грн.

В обґрунтування подання зазначає, що на виконанні районного відділу державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження №58560038. 17.05.2018 року ними винесено постанову про арешт майна боржника. 20.06.2018 року складено акт, що боржник не проживає, майна не виявлено. Виконавчий лист було повернуто стягувану 19.11.2018 року через те, що у боржника відсутнє майно на яке може бути накладено стягнення.

06.03.2019 року цей виконавчий лист було їм направлено повторно. 07.03.2019 року державним виконавцем накладено арешт на все майно. Ними встановлено, що боржник за вказаною адресою не проживає, місце знаходження не відоме, майно відсутнє.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

В.о. начальника Городенківського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Якубів Р.В. подав до суду заяву про розгляд подання без їх представника.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає, що в задоволенні подання необхідно відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Пунктом 1 розділу XIII «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в`їзду в Україну» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5, в яку були внесені зміни та доповнення 29 вересня 2016 р. № 2832/5, передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

До подання державного виконавця додаються належним чином завірені копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобов`язань боржником тощо.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Отже, державний виконавець повинен довести факти умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань.

Для цього, перш за все, є необхідним встановити факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та необхідності вчинення дій щодо виконання виконавчого документа.

Проте судом установлено, що матеріали подання не містять будь-яких доказів про обізнаність боржника про відкрите виконавче провадження та доказів про те, що боржник ухиляється від явки до державного виконавця, а відповідно і фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, також судом враховується і той факт, що в матеріалах подання міститься відповідь від 03.10.2018 року надана АТ "Райффайзен Банк Аваль" (а.с.15) з якої вбачається, що на кошти ОСОБА_1 в сумі 23642,97 грн. накладено арешт, тому суд вважає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника необґрунтованим та передчасним і таким, що не підлягає задоволенню.

При цьому відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. ст. 259-261, 441 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

У задоволенні подання головного державного виконавця Городенківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області Василіва Б.Б. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Гайдич Р. М.