Єдиний унікальний номер № 616/23/19
Провадження № 2/616/72/19
05 березня 2019 року Великобурлуцький районний суд
в складі: головуючого судді РИКОВА М.І.
за участю секретаря КАПЛЕНКО А.В.
позивача не зявилась
відповідача не зявився,
Справа № 616/23/19
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання на час навчання у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до закінчення навчання або досягнення двадцяти трьох років.
На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ОСОБА_2 є її рідним батьком. Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 18 грудня 2015 року відповідача було позбавлено батьківських прав відносно неї. Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 15 березня 2001 року із ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання позивача. Аліменти останнім часом відповідач сплачував регулярно. 09 січня 2019 року позивачу виповнилось 18 років, проте вона продовжує навчання в Чугуєво Бабчанському лісному коледжі на денній формі навчання. Термін закінчення навчання червень 2020 року. ОСОБА_3 зазначає, що отримує стипендію розміром 980 грн 00к., яких їй не вистачає для проживання та навчання, оскільки їй необхідно оплачувати гуртожиток, купувати підручники, зошити та інше приладдя для навчання. Крім того зазначає, що оскільки вона навчається на денній формі навчання, не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно себе утримувати. Оскільки батько, який є відповідачем по вказаній справі, матеріальну допомогу добровільно не надає, хоча має таку можливість, вона вимушена звернутися до суду.
Позивач ОСОБА_3 про розгляд даної справи була повідомлена належним чином, судову повістку отримала 16.02.2019 (а.с.40), на адресу суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі (а.с.21). В даній заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання двічі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.34,41), поважність причин неявки не сповістив. На адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, клопотань та заяв від ОСОБА_2 на адресу суду не надходило.
Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно зі ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ухвали Великобурлуцького районного суду Харківської області від 05 березня 2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 160657, виданого Великобурлуцьким відділом реєстрації актів громадянського стану Харківській області, батьком ОСОБА_1, яка народилась 09 січня 2001 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 05, є ОСОБА_2 (а.с.05).
ОСОБА_3 на даний час навчається на денній формі навчання в Чугуєво Бабчанському лісному коледжі за спеціальністю 205 «Лісове господарство» з 01 вересня 2016 року (наказ про зарахування № 66 У від 06.08.2016р.) за державним замовленням. Термін закінчення навчання коледжу - червень 2020 року, що підтверджено довідкою Чугуєво Бабчанського лісного коледжу за №173/18 від 12.12.2018 року (а.с.17).
Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 18 грудня 2015 року ОСОБА_2 позбавлений батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 05 від 01 лютого 2001 року (а.с.06-15).

Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Як наголошує ч.1 ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх, непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.18 цієї ж Конвенції про права дитини, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до положень ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання

Згідно роз'яснень, викладених у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Ст.200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, вказаних в ст.182 СК України.

Відповідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, а вона цього потребує по причині продовження навчання, і, враховуючи, що відповідач на даний час є працездатною особою, працює, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати таку допомогу та має змогу сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої доньки відносно якої він був позбавлений батьківських прав, на період навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 річного віку.

Крім того, навчальний заклад, де навчається ОСОБА_3, знаходиться в м. Чугуєві, що потребує додаткових коштів на оплату за проїзд у громадському транспорті та на харчування під час занять. Також необхідні кошти на купівлю підручників та іншого навчального приладдя, купівлю одягу, харчування вдома та оплату комунальних послуг.

При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: дитина навчається за денною формою навчання і тому не має змоги працювати, відповідач працює, не є інвалідом, тобто отримує постійний дохід, будь-яких доказів щодо неможливості сплачувати аліменти на утримання дитини відповідач не надав.

Натомість, з розрахунку заборгованості по аліментах станом на 09 січня 2019 року наявної в матеріалах справи, вбачається, що відповідач сплачував аліменти з вересня 2016 року по січень 2019 року регулярно з виплатою заборгованості (а.с.20).

Визначаючи розмір аліментів суд, враховуючи матеріальне становище позивача, яка є студентом денної форми навчання, матеріальне становище відповідача, ту обставину, що ОСОБА_2 працює, має постійний щомісячний дохід, а також ті обставини, що утримання дитини, яка продовжує навчання, є обов'язком батьків, тому вважає, що стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, є достатнім для утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає необхідним стягнути із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1, студентки денної форми навчання Чугуєво Бабчанського лісного коледжу за спеціальністю 205 «Лісове господарство» в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання, починаючи із 11 січня 2019 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 23 річного віку.

Суд також зазначає, що положенням ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 768 грн 40 к. за позовну вимогу про стягнення аліментів, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду про стягнення аліментів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.198-201 СК України, ст.ст.12, 13, 259, 263, 264-265, 430 ЦПК України, районний суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є студентом денної форми навчання Державного вищого навчального закладу І рівня акредитації «Чугуєво Бабчанського лісного коледжу» на її утримання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання, починаючи із 11 січня 2019 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку.

Право на утримання (стягнення аліментів) припиняється у разі припинення ОСОБА_1 навчання або досягнення нею двадцяти трьох років.

Рішення в частині стягнення суми платежу в межах одного місяця підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 768 грн 40 к. судового збору в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка смт. Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області, НОМЕР_1 виданий 17.03.2017, орган, що видав 6332, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4/3, гуртожиток ЧБЛК, кімн.19, смт. Кочеток, Чугуївський район, Харківська область.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ММ № 147654, виданий Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області 18 лютого 1999 року, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 та проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05 березня 2019 року.

Головуючий Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області ОСОБА_5