Справа № 138/3583/18
Провадження №:2/138/277/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Лисенко Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Коняги В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 архітектурно-будівельна інспекція України у Вінницькій області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2018 ОСОБА_1 звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником земельної ділянки № 2 площею 0,021 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована на вул. Молодіжній, 2 в смт Вендичани Могилів-Подільського району Вінницької області. У 2017 році позивач на даній земельній ділянці без дозволу компетентних органів побудувала магазин загальною площею 41,5 кв. м. 31.07.2018 на даний магазин виготовлений технічний паспорт, а відповідно до звіту № 60-18 від 09.08.2018 встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Також згідно з інформаційною довідкою відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та інфраструктури Могилів-Подільської РДА від 23.08.2018 місце розташування вказаного магазину відповідає вимогам державних будівельних норм. Разом з тим, у відповідь на запит позивача про можливість оформлення та введення в експлуатацію самочинно збудованого нерухомого майна ОСОБА_3 архітектурно-будівельна інспекція України у Вінницькій області вказала, що право власності на таке нерухоме майно визнається лише за рішенням суду. За таких підстав відповідно до ч. 3, 5 ст. 376 ЦК України позивач просить визнати за нею право власності на самочинно збудований обєкт нерухомого майна магазин, позначений літ. «А», площею 41,5 кв.м, навіс, літ. «а», ганок, розташований за адресою: вул. Молодіжна, 2, смт Вендичани, Могилів-Подільський район, Вінницька область.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 19.12.2018 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 23.01.2019 та надано відповідачу строк для подання відзиву.

Судове засідання, призначене на 23.01.2019, відкладене за заявою представника позивача на 20.02.2019.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 20.02.2019 за заявою позивача ОСОБА_1 залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 архітектурно-будівельну інспекцію України у Вінницькій області та відкладено судовий розгляд на 12.03.2019.

11.03.2019 до суду надійшло пояснення третьої особи, у якому ОСОБА_3 архітектурно-будівельна інспекція України у Вінницькій області вказала, що відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ № 461 від 13.04.2011, самочинно збудовані обєкти приймаються в експлуатацію за рішенням суду за умови можливості їх надійної та безпечної експлуатації. Третя особа вважає, що в матеріалах цивільної справи містяться усі документи, які підтверджують відповідність самочинно збудованого позивачем нерухомого майна та місця його розташування вимогам державних будівельних норм, а відтак позов підлягає задоволенню.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не зявились, представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у відсутність його та позивача, позов підтримав повністю та просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області у судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення.

Представник третьої особи Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Вінницькій області у судове засідання не зявився, в поясненні до позову просив розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить до висновку, що відсутні підстави для прийняття судом визнання позову відповідачем, а у позові необхідно відмовити з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,021 га, кадастровий номер :04:001:0254, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована на вул. Молодіжній, 2 в смт Вендичани Могилів-Подільського району Вінницької області. Вказане підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 91348531 від 06.07.2017 (а.с. 8).

Протягом 2017 року на належній їй вказаній вище земельній ділянці позивач побудувала будівлю магазину, яка складається з магазину літ. «А», площею 41.4 кв.м, навісу літ. «а» та ганку.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон) проектна документація на будівництво обєктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо обєктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (СС1), та щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо обєктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

За змістом ч. 7 ст. 34 Закону та ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту.

Як вбачається із матеріалів справи та вказує у позовній заяві і сама ОСОБА_1, перед початком будівництва магазину позивач не отримала проектну документацію на будівництво магазину та не отримала документи, які дають дозвіл на початок будівництва, а відтак обєкт нерухомого майна магазин, позначений літ. «А», площею 41,5 кв.м, навіс, літ. «а», ганок, розташований за адресою: вул. Молодіжна, 2, смт Вендичани, Могилів-Подільський район, Вінницька область, є самочинним будівництвом.

Частина 2 ст. 376 ЦК України визначає, що особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

За змістом Закону України «Про місцеве самоврядування» до повноважень органів місцевого самоврядування віднесено питання про прийняття до експлуатації обєктів будівництва.

При розгляді справ, пов'язаних із самочинним будівництвом, слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону України «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

Звернення до суду з позовом з приводу самочинного будівництва має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право (пункт 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)»). Якщо позивач не звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття об'єкта до експлуатації, суд вирішує спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону.

Така правова позиція визначена в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 127/18746/15-ц.

Частиною другою статті 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Отже, при вирішенні цього спору суд повинен належним чином перевірити, чи було питання введення в експлуатацію самовільно побудованої будівлі магазину предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право.

Суд встановив, що 09.10.2018 позивач зверталась до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області (далі Департамент) із листом про надання розяснень щодо введення в експлуатацію самочинно збудованих будівель та споруд. На вказаний лист Департамент надав відповідь від 22.10.2018 (а.с. 10-11), в якій розяснив позивачу, що таке введення відбувається згідно з Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженим постановою КМУ № 461 від 13.04.2011.

При цьому позивач не зверталась до уповноваженого органу саме із необхідним пакетом документів, передбаченим чинним законодавством, для прийняття в експлуатацію самочинно збудованого обєкта нерухомості, а відповідь Департаменту від 22.10.2018 із розясненнями не може розцінюватись судом як прийняття рішення компетентним органом чи відмова у його прийнятті.

Надані позивачем докази, зокрема, копія інформаційної довідки від 23.08.2018 (а.с. 9), копія технічного паспорту на нерухоме майно (а.с. 12-16) та копія звіту № 60-18 (а.с. 17-20) підтверджують лише факт здійснення позивачем самочинного будівництва з дотриманням встановлених будівельних норм.

Оскільки позивач не зверталась до компетентних органів із питання введення в експлуатацію самочинно побудованої будівлі магазину, а суд не повинен заміняти органи, які зобовязані видавати дозволи на будівництво, узгоджувати забудови й приймати в експлуатацію обєкти нерухомості, то відсутні підстави вважати про наявність між сторонами спору про право.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів звернення позивача до відповідних органів про прийняття в експлуатацію указаної будівлі магазину, а також про відмову цих органів у його вирішенні, а відтак звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом є передчасним.

Вказане також підтверджується заявами ОСОБА_2 селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області та Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Вінницькій області, в яких вони визнали позов та третя особа, зокрема, вказала, що самочинно збудоване позивачем нерухоме майно та місце його розташування відповідає усім вимогам державних будівельних норм. Такі обставини свідчать про відсутність спору між сторонами та можливість прийняття спірного нерухомого майна в експлуатацію в позасудовому порядку.

За таких підстав суд приходить до висновку, що право позивача не є порушеним, невизнаним або оспорюваним, а позов не є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15 ч. 1, 16 ч. 1, 376 ЦК України, ст.ст. 31 ч. 1, 34 ч. 1, 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 12, 76-82, 247 ч. 2, 259 ч. 1, 2, 6, 263-265, 273 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 архітектурно-будівельна інспекція України у Вінницькій області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2 селищна рада Могилів-Подільського району Вінницької області, місцезнаходження: вул. Соборна, 55, смт Вендичани, Могилів-Подільський район, Вінницька область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04326589.

Третя особа: ОСОБА_3 архітектурно-будівельна інспекція України у Вінницькій області, місцезнаходження: вул. Театральна, 14, м. Вінниця, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37471912.

Суддя Т.Ю. Лисенко

Повне судове рішення складене 14.03.2019.