Дата документу 19.11.2019
Справа № 501/3184/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі

головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

предмет та підстави позову: про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності

сторони в судове засідання не з`явились

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

В С Т А Н О В И В:

1. Виклад позиції позивача.

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності, згідно якого просить суд:

- визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м.;

- визнати за ним (позивачем) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м.

2. Позов мотивований тим, що 16 січня 1999 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб.

Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, за рахунок спільних коштів, 27 травня 2010 року вони придбали квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20 травня 2019 року шлюб між сторонами розірвано.

Позивач стверджує, що в добровільному порядку вирішити спір про поділ майна не надається можливим, відповідач змінила замки від вхідних дверей та фактично позбавила його права володіння, користування спільно нажитою квартирою. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

3. Відповідачка відзиву на позов не надала.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити позов у повному обсязі (а.с.48).

5. Відповідачка надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала (а.с.39).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

6. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 17 вересня 2019 року відкрито провадження у справі (а.с.26-27).

7. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

8. Судом ухвалено рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав.

Так, за змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

9. Частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин.

10. Судом встановлено, що 16 січня 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9).

11. На підставі договору купівлі - продажу від 27 травня 2010 року ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., що підтверджується копією договору (а.с.14-15), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.17), інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.18).

12. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20 травня 2019 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.10-11).

V. Оцінка Суду.

13. Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

14. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

15. Згідно ч.1 ст.61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

16 . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 Постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, накопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

17. Згідно п.22 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

18. Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м. зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 27 травня 2010 року.

На підставі вказаного договору нерухоме майно зареєстроване КП «Бюро технічної інвентаризації» (а.с.17), а також внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 30609300, що підтверджено інформаційною довідкою з актуальною інформацією про об`єкт нерухомого майна з цього Реєстру від 03.09.2019 року (а.с.18).

19. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

20. Тобто судом встановлено, та сторони не заперечували той факт, що спірний об`єкт нерухомості відповідачем придбано та зареєстровано під час перебування у шлюбі з позивачем за їх спільні кошти.

Згідно договору вартість спірного нерухомого майна складає 69249,00 грн.

Ціна позову визначена позивачем у розмірі 34624,50 грн.

21. За таких обставин, суд вважає доведеним, що квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м. - є спільною сумісною власністю подружжя.

22. Статтями 68, 69 СК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

23. Відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

24. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

25. У суду відсутні істотні обставини, які б могли послужити підставою для відступу від рівності часток чоловіка чи жінки у праві спільної сумісної власності.

26. На підставі з`ясованих обставин, викладених у позовній заяві, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, зважаючи на презумпцію рівності часток подружжя у спільному майні, визнання позову відповідачем, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 229, 259, 264, 265 ЦПК України, Суд,-

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільним об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності - задовольнити повністю.

2. Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м..

3. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

7. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

8. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

9. Повний текст рішення складено 19 листопада 2019 року.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко