Провадження № 2/520/1685/19
Київський районний суд м. Одеси в складі:
судді Пучкової І.М.
за участю секретаря судового засідання Бродецької Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною, -
29 листопада 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, від 24.07.1997 року №3005, укладеного на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа» між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та імені неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , посилаючись на те, що здійснюючи усі права власника, позивачка не може розпорядитися квартирою, оскільки відсутнє нотаріальне посвідчення вказаного договору.
Відповідач відзив на позовну заяву не надала. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 24 липня 1997 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та імені неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення опікунської ради Київської районної адміністрацїї м. Одеси № 869 від 28.05.1997 року укладено на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа» договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , який зареєстровано у "Журналі біржових угод з нерухомістю", реєстраційний номер №3005 від 24.07.1997 року.
Відповідно до статті 15 чинного на час укладення договору купівлі-продажу Закону України " Про товарні біржі", не підлягають нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.
Згідно з інструкцією "Про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб", реєстрація договору купівлі-продажу і міни на товарній біржі, є підставою для державної реєстрації права власності.
Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона відмовляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка визнала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення вимагається.
Згідно зі ст.128 ЦК УРСР 1963 року, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.
Враховуючи, що на час укладання договору купівлі-продажу всі істотні умови були досягнуті, суд вважає можливим визнати договір-купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 від 24.07.1997 року дійсним.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст.47, 128 ЦК УРСР, ст. 16 ЦК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, від 24.07.1997 року №3005, укладений на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа» між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та імені неповнолітньої дочки ОСОБА_3 .
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Пучкова І. М.