Справа № 344/4384/19
Провадження № 2/344/2645/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ про визнання виконавчого напису від 31.10.2017 року, вчиненого та зареєстрованого в реєстрі за №25386 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, таким що не підлягає виконанню, стягнення 37 800,00 грн. витрат по оплаті судового збору та за надання правової допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ про визнання виконавчого напису від 31.10.2017 року, вчиненого та зареєстрованого в реєстрі за №25386 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, таким що не підлягає виконанню, стягнення 37 800,00 грн. витрат по оплаті судового збору та за надання правової допомоги. Позовні вимоги мотивував тим, що виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., що зареєстрований в реєстрі за №25386 запропоновано стягнути на користь відповідача заборгованість в розмірі 7561 795,53 грн., що виникла по договору невідновлюваної кредитної лінії №515/94 від 11.09.2008 року, право вимоги за яким було відступлено 26.12.2016 року відповідачу ПАТ «УкрсоцБанк» на підставі договору відступлення права вимоги №2 від 26.12.2016 року. Даний виконавчий напис перебуває на виконанні приватного виконавця Безрукого О.В., за яким відкрито виконавче провадження №57441084. Вважає, що даний виконавчий напис не підтверджує наявності у позивача безспірного боргу перед відповідачем. При вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен був перевірити, чи надано на обгрунтування суми заборгованості документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Проте, нотаріусу такі документи надано не було, він не пересвідчився, що сума заборгованості є безспірною, крім того встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого запису минув, чого нотаріус теж не перевірив. Вказаний виконавчий напис не відповідає вимогам ст.89 Закону України «Про нотаріат», зокрема у ньому не вказано місце роботи позивача, а також у виконавчому написі неправильно зазначено місце реєстрації позивача та неправильно зазначені серія та номер пасторта. За таких обставин у приватного нотаріуса були відсутні достатні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем є безспірним, у звязку з чим вважає, що приватним нотаріусом Київського МНО Чуловським В.А. було необгрунтовано вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості за договором невідновлюваної кредитної лінії №515/94 від 11.09.2008 року. За таких обставин просить визнати вищевказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнути на його користь 37 800,00 грн. витрат по оплаті судового збору та за надання правової допомоги.

25.10.2019 року представник позивача подав заяву про відмову позивача від вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат (а.с. 79).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2019 року позовну вимогу ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ про стягнення 37 800,00 грн. витрат по оплаті судового збору та за надання правової допомоги залишено без розгляду (а.с.89).

Позивач в судове засідання не з`явився, попередньо представник позивача подав заяву, про розгляд справи без його участі та участі позивача, просив позов задовольнити (а.с. 75).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву, про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позовних вимог заперечив (а.с. 87 )

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженю відповідальністю Кредитні ініціативи заборгованість в розмірі 7561 795,53 грн., що виникла по договору невідновлюваної кредитної лінії №515/94 від 11.09.2008 року, право вимоги за яким було відступлено 26.12.2016 року відповідачу ПАТ «УкрсоцБанк» на підставі договору відступлення права вимоги №2 від 26.12.2016 року (а.с.15).

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженимнаказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5(далі - Порядок).

Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, встановлено такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

В судовому засіданні встановлено, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, оскільки, йому було надано тільки розрахунок розміру невиконаних зобов"язань за кредитним договором, суму боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії, який зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача. Тобто, виконавчий напис було вчинено виключно на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками товариства, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог до позивача.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Проте, безспірність суми у вчиненому виконавчому написі, її відповідність письмовій вимозі стягувача боржнику стороною відповідача не доведена. Будь-яких доказів на підтвердження даних обставин відповідачем суду не подано.

Беручи до уваги наведене, суд вважає позовну вимогу про визнання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 31.10.2017 року, зареєстрованим у реєстрі за №25386, таким, що не підлягає виконанню обґрунтованою, а тому оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 128, 247 ЦПК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ про визнання виконавчого напису від 31.10.2017 року, вчиненого та зареєстрованого в реєстрі за №25386 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, таким що не підлягає виконанню - задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 31.10.2017 року, зареєстрований у реєстрі за №25386.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 21.11.2019 року.

Суддя Пастернак І.А.