Провадження № 6/760/149/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

державного виконавця- Штойки Л.Р.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві подання Головного державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Штойки Л.Р. про примусове проникнення до житла боржника, суд

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Штойка Л.Р. звернувся до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Посилається на те, що на виконанні Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження № 56457711 з примусового виконання судового наказу № 2-н/760/318/15, виданого 11 серпня 2015 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЖБК «Будпрогрес» боргу в сумі 59 948, 16 гр., та з примусового виконання судового наказу № 760/17420/17, виданого 16 лютого 2018 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЖБК «Будпрогрес» боргу в сумі 70 167, 25 гр.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею: 50,7 кв.м.

З метою проведення опису квартири боржника державним виконавцем неодноразово було здійснено виходи за вказаною адресою, проте потрапити до квартири для проведення її опису виявилося неможливим.

На підставі викладеного просить задовольнити подання.

Державний виконавець у судовому засіданні подання підтримав.

Відповідно до ч.2 ст. 439 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення подання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження № 56457711 з примусового виконання судового наказу № 2-н/760/318/15, виданого 11 серпня 2015 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЖБК «Будпрогрес» боргу в сумі 59 948, 16 гр., та судового наказу № 760/17420/17, виданого 16 лютого 2018 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЖБК «Будпрогрес» боргу в сумі 70 167, 25 гр.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею: 50,7 кв.м.

З метою проведення опису квартири боржника державним виконавцем 11 червня 2018 року та 12 липня 2018 року було здійснено виходи за вказаною адресою, проте потрапити до квартири для проведення її опису виявилося неможливим.

З даних актів зробити висновок про причину неможливості доступу до квартири боржника неможливо, так як така інформація в них не відображена.

/а.с. 4 - 7, 13 - 17 /

Відповідно до пунктів 4, 13, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Отже, Закон України "Про виконавче провадження" передбачає право державного виконавця на звернення до суду із поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

У відповідності до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Проте, державним виконавцем не було надано жодного підтвердження надіслання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, або вчинених інших виконавчих дій, передбачених нормами чинного законодавства.

Крім того, державним виконавцем не додано до матеріалів подання документи, що підтверджують відсутність у боржника іншого майна або доходів.

Подання державного виконавця не містить доказів того, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій, уникає викликів державного виконавця та перешкоджає проведенню виконавчих дій.

Виходячи з викладеного вище, підстави для задоволення подання відсутні.

Керуючись п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 439 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання головного державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Штойки Л.Р. про примусове проникнення до житла боржника відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 13 березня 2019 року.

Суддя: Л.А.Шереметьєва