Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2714/18
Провадження №: 2/332/48/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді - Марченко Н.В.,
при секретарі Фурдак В.Й.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири.
Позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири .
В обґрунтування вимог зазначено, що ОСОБА_1, є власником квартири АДРЕСА_1 (Орджонікідзе) в м. Запоріжжя на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.04.2001р. № 39 виданого ВАТ «Дніпродомнаремонт» на 1/2 частку та на підставі договору купівлі-продажу Ѕ частини квартири, засвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 23.04.2002 року та зареєстрованого в реєстрі за № 581.
25 листопада 2017 року в квартирі АДРЕСА_2 сталося залиття. Виявивши залиття, вона одразу ж звернулась до міської служби 15-80 із заявкою (№128361) про усунення причин залиття та складання відповідного акту.
Комісією було обстежено на предмет залиття мою квартиру та квартиру, що розташована поверхом вище над моєю квартирою та встановлено, що причиною залиття стала течія на чавунному коліні каналізаційного трубопроводу розташованого на кухні під мийкою у квартирі № 5. Про це було складено відповідний акт від 27.11.2017 року. Питання щодо усунення слідів залиття рекомендовано вирішувати з власниками квартири № 5 в установленому законом порядку.
Через місяць після залиття комісією було повторно обстежено наслідки залиття, та встановлено такі пошкодження: здуття шпалер, відшарування від стіни кахельної плитки, про що був складений відповідний акт від 27.12.2017 р.
Крім того меблі, стеля та підлога, які розташовані в квартирі №1 на кухні також постраждали від залиття.
Відповідно до звіту вартості майнового збитку нанесеному нерухомому майну, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_8, (сертифікат субєкта оціночної діяльності №185/15 від 06.03.2015 року) станом на 26.02.2018 року вартість збитку, внаслідок залиття квартири, становить 5650,00 грн.
Витрати, які понесені за надання послуг з оцінки вартості майнового збитку складають 800,00 грн., відповідно до договору № 260218 від 26.02.2018р. та акту виконаних робіт.
Відповідачі у категоричному порядку відмовилися від добровільної досудової компенсації грошовими коштами або допомоги будівельними матеріалами та роботами наслідків залиття квартири, що стало підставою для звернення до суду.
Таким чином, розмір спричинених мені матеріальних збитків становить 5650,00 грн. + 800,00 гри. = 6450,00 грн., які позивач просись стягнути в позові.
Крім того, позивачка просить стягнути витрати на проведення оцінювання завданих збитків та моральну шкоду в сумі 5000 грн., яка виразилась в тому що внаслідок залиття було порушено її звичайний спосіб життя та вона була вимушена тривалий час проживати у приміщенні з підвищеною вологістю, прибирати наслідки залиття, хвилюватись за пошкодження свого майна та витрачати час на проведення оглядів та фіксування наслідків залиття , а також проведення оцінювання завданих збитків, подачі позову, претензії та інших дій пов*язаних з залиттям квартири.
В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, наполягали на задоволенні позовних вимог з підстав указаних в позові.
Представник відповідача , та відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечували. Суду пояснили що, 25.11.2017 в квартирі №1 б. 6 по вул.. Павлокічкаська сталося залиття. Відповідальні особи, з метою виявлення причин залиття , зайшли в її квартиру №5 та перевірили причини залиття. Не виявивши зовнішніх ознак затоплення з її квартири, вони передбачили, що можливо залиття виникає з каналізаційної чавунної труби, що розташована між стінами квартири. Для цього вони розбили стіну , та дійсно виявили підтікання. 27.11.17 було виконано заміну ділянки чавунного каналізаційного трубопроводу в квартирі №5 з проходом через перекриття на пластиковий каналізаційний трубопровід.
Згідно цієї форми вбачається, що до комісії входить такий склад: начальник управління експлуатації житлового фонду; головний інженер виконавець послуг - голова комісії; майстер технічної дільниці; майстер ремонтної дільниці; слюсар-сантехнік.
Враховуючи вимоги Правил, виключно у даному складі комісія може встановити причини та наслідки залиття. Натомість акт було складено трьома майстрами технічної дільниці ТОВ «Оселя-Хортиця» та інженером першої категорії КП «Запоріжремсервіс».
З огляду на вищевикладене, висновок комісії про причину залиття - не є не достовірним.
Як вбачається з акту від 27.11.2017, та не заперечує позивач , залиття сталося 25.11.2017 з квартири №5 у зв*язику з тріщиною на чавунному коліні каналізаційного трубопроводу. Але замінено було згідно того ж акту ділянку чавунного каналізаційного трубопроводу в квартирі №5 з проходом через перекриття на пластиковий каналізаційний трубопровід.
Інші відповідачі в судове засідання не з*явились, про слухання справи повідомлені.
Третя особа -КП «Запоріжрем сервіс» була належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, до суду не зявились, про причину неявки суд не повідомили.
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши надані докази дійшов наступних висновків.
Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує, це означає, що власник повинен не лише користуватися майном, вилучати з нього корисні властивості, але й нести відповідальність перед суспільством за належне використання цих прав.
Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла.
Судом встановлено, що 25.11.2017 р. було залито квартиру квартиру №1 б. 6 по вул.. Павлокічкаській в м.Запоріжжя, яка належить на праві власності ОСОБА_1 позивачу по справі.
Згідно з актом обстеження від 27.11.2017 року, складеного комісією КП «Запоріжремсервіс» було встановлено, що залиття сталося 25.11.2017 з квартири №5 у зв*язику з тріщиною на чавунному коліні каналізаційного трубопроводу. Але замінено було згідно того ж акту ділянку чавунного каналізаційного трубопроводу в квартирі №5 з проходом через перекриття на пластиковий каналізаційний трубопровід.
Судом встановлено, що акт обстеження від 27.11.2017 року було складено трьома майстрами технічної дільниці ТОВ «Оселя-Хортиця» та інженером першої категорії КП «Запоріжремсервіс». А ні Наказом № 252 від 18.08.2017 року, а ні Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не передбачено процедури визнання нечинними або недійсним акту обстеження у випадку не відповідності складу комісії тому, який визначений у Наказі № 252 від 18.08.2017 року.
Тобто, вказаний доказ має бути оцінений в сукупності разом з іншими доказами, наданими сторонами.
П. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово- комунального господарства від 17.05.2005 №76 у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обовязковою. В акті повинно бути відображено дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, імя, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, імя, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи,яка вчинила залиття. Акт обовязково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище імя по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.
Виходячи з цього, суд враховує, що акти від 27.11.2017 та від 27.12.2017 було складено у відсутності зацікавленої сторони, тобто представника квартири №5, а тому об*єктивно їх думка не була врахована при складанні акту, тому висновки указані в них суд оцінює у сукупності іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні .
Одночасно суд враховує ту обставину , що згідно акту від 27.11.2017 , в якості усунення залиття було замінено ділянку чавунного каналізаційного трубопроводу в квартирі №5 з проходом через перекриття на пластиковий каналізаційний трубопровід, тобто ділянку каналізаційного трубопроводу ф50. (а.с.12), що вказує на те , що причиною залиття квартири №1 було саме пошкодження каналізаційного трубопроводу ф50, яка знаходиться між поверхами, а не в квартирі. А особою , яка відповідальна за ремонт цих трубопроводів є житлово-експлуатуюча організація , яка несе обовязки по утриманню внутрішньо будинкових систем, а отже несе відповідальність внаслідок неналежного виконання своїх обовязків. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630 точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, є: з централізованого опалення - відгалуження від стояків у межах квартири; з постачання холодної та гарячої води - після першої водозапірної арматури на відгалуженні від стояка у квартирі споживача; водовідведення - зливний отвір санітарно-технічних приладів. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобовязаний утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Таким чином, споживач послуг несе відповідальність лише у тому разі, якщо причиною залиття виявиться несправність/пошкодження, що знаходиться після точки розподілу комунальних послуг.
Отже, акт від 27.11.2017 доводить, що причиною залиття, є пошкодження, яке не просто знаходиться у квартирі №5, а знаходиться до точки розподілу, де здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві.
Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом вивчено та оголошено акт від 27.11.2017 року обстеження квартири 1 б. 6 по вул.. Павлокічкаській в м.Запоріжжя .
Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27. 03. 1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі майну громадянина або заподіяну майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція спростована, вона є юридичною підставою для висновку про відсутність вини у заподіянні шкоди.
Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювана шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв'язок між ними та вина заподіювана шкоди.
Оцінюючи здобуті в судовому засіданні належні та допустимі докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що 25.11.2017 відбулось залиття квартири 1 б. 6 по вул.. Павлокічкаській в м.Запоріжжя . З аналізів актів обстеження від 27.11.2017 та 27.12 2017 квартири 1 б. 6 по вул.. Павлокічкаській в м.Запоріжжя, суд не вбачає вини відповідачів у заподіянні шкоди, оскільки залиття сталося у зв*язку з тріщиною у чавунному коліні каналізаційного трубопроводу , а відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, є: з централізованого опалення - відгалуження від стояків у межах квартири; з постачання холодної та гарячої води - після першої водозапірної арматури на відгалуженні від стояка у квартирі споживача; водовідведення - зливний отвір санітарно-технічних приладів. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» виконавець зобовязаний утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Таким чином, споживач послуг несе відповідальність лише у тому разі, якщо причиною залиття виявиться несправність/пошкодження, що знаходиться після точки розподілу комунальних послуг.
Позивачем не доведено наявність протиправної поведінки відповідачів (неналежне утримання каналізаційного трубопроводу) , що призвело до настання шкоди, причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) відповідачів та наявної шкоди , тому позовні вимоги задоволенню не підлягають..
Керуючись ст. ст.. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири- відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження
Суддя: Н.В.Марченко