У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2019 Справа №2-9/02

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Стус К.І.

представника заявника ОСОБА_1

представника зацікавленої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3

представника зацікавленої особи Тернопільського міського

відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в

Тернопільській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі заяву ОСОБА_5, зацікавлені особи Тернопільський міський відділ ДВС Головного територіального Управління юстиції у Тернопільській області, ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа №2-9/2002 виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 15 жовтня 2013 року таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що існують об»єктивні причини, які унеможливлюють виконання зазначеного виконавчого листа. Зокрема, зазначила, що ухвалюючи рішення від 26.03.2002 року суд зобов»язував ОСОБА_6 знести частину самовільно спорудженого гаражу на земельній ділянці спільного користування, довжиною 3,2 м. і демонтувати частину металевої огорожі, зведеної ОСОБА_6 на межі земельної ділянки ОСОБА_2 і землі загального користування. ОСОБА_7 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі до 2009 року. Згідно договору дарування від 08 травня 2009 року, ОСОБА_6 подарував ОСОБА_5 1/2 частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, Енергетична,27 у місті Тернополі. Тобто з 08 травня 2009 року ОСОБА_6 втратив право власності Ѕ частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул..Енергетична,27 в м.Тернополі, відчуживши його на користь ОСОБА_5 Рішенням Тернопільської міської ради від 29 листопада 2013 року земельну ділянку по вул..Енергетична,27 в м.Тернополі площею 0,03 га. надано в користування ОСОБА_5 та 27 січня 2014 року із нею укладено договір оренди земельної ділянки по вул..Енергетична,17 в місті Тернополі, яку надано для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вважає, що виконання судового рішення призведе до того, що на земельній ділянці, яка перебуває в користуванні ОСОБА_5 буде здійснюватись демонтаж належного ОСОБА_5 на праві власності сараю під літерою «Б» у розмірах 9,26х3,86, що порушуватиме права ОСОБА_5, яка є стороною виконавчого провадження лише з лютого 2018 року. За таких обставин, здійснення виконавчих дій відповідно до виконавчого листа №2-9/2002 від 15.10.2013 року неминуче призведе до безпідставного порушення права власності ОСОБА_5, оскільки такі виконавчі дії відбуватимуться на земельній ділянці, що надана їй у користування та по відношенню до майна, яке є її приватною власністю. Зазначила, що станом на даний час за адресою вул..Енергетична,27 в м.Тернополі не існує земельної ділянки належної ОСОБА_2 і не існує землі загального користування, яка зазначена у виконавчому документі. Вказані обставини змінились із спливом часу без волі ОСОБА_5 За таких обставин вважає, у заявника відсутній обов»язок перед ОСОБА_2 щодо знесення частини самовільно спорудженого гаражу на земельній ділянці спільного користування, довжиною 3,22 і демонтувати частину металевої огорожі, зведеної ОСОБА_6 на межі земельної ділянки ОСОБА_2 і землі загального користування в з»язку із втратою права власності та права користування на земельну ділянку та будівлі, які на ній розташовані та за наявністю належним чином зареєстрованого права власності ОСОБА_5 на сарай під літерою «Б», у розмірах 9,26х3,86 м., яке підлягає знесенню згідно виконавчого листа №2-9/2002 від 15.10.2013 року.

Представник заявника у судовому засіданні подану заяву підтримала та просить її задовольнити із підстав наведених у ній.

Представник зацікавленої особи Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_4, а також представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 у судовому засіданні вважають, що подана заява не підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, рішенням Тернопільського міського суду Тернопільської області від 17 січня 2002 року вирішено спір за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про розподіл земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні заїздом, встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 26 березня 2002 року рішення Тернопільського міського суду Тернопільської області від 17 січня 2002 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позови ОСОБА_6 і ОСОБА_2 частково задоволено. Вирішено зобов»язати ОСОБА_6 знести частину самовільно спорудженого гаражу, розташованого на земельній ділянці спільного користування, і демонтувати частину металевої огорожі, зведеної ОСОБА_6 на межі земельної ділянки ОСОБА_2 і землею загального користування.

15 жовтня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом видано виконавчий лист про зобов»язання ОСОБА_6 знести частину самовільно спорудженого гаража на земельній ділянці спільного користування, довжиною 3,22 м. і демонтувати частину металевої огорожі зведеної ОСОБА_6 на межі земельної ділянки ОСОБА_2 і землі загального користування.

Постановою головного державного виконавця Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції від 30 вересня 2014 року відкрито виконавче провадження №44914190 з приводу виконання виконавчого листа №2-9/2002 виданого 15.10.2013 року Тернопільським міськрайонним судом про зобов»язання ОСОБА_6 знести частину самовільно спорудженого гаражу на земельній ділянці спільного користування, довжиною 3,22 м та демонтувати частину металевої огорожі, зведеної ОСОБА_6 на межі земельної ділянки ОСОБА_2 і землі загального користування.

Згідно договору дарування від 08 травня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу (реєстровий номер 1911), ОСОБА_6 подарував ОСОБА_5 1/2 частину житлового будинку з належною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул..Енергетична,27. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13 травня 2009 року, власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами у м.Тернополі, вул..Енергетична,27 є ОСОБА_5

Рішенням Тернопільської міської ради від 29 листопада 2013 року земельну ділянку по вул..Енергетична,27 в м.Тернополі площею 0,03 га. надано в користування ОСОБА_5 та 27 січня 2014 року із нею укладено договір оренди земельної ділянки по вул..Енергетична,17 в місті Тернополі, яку надано для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Земельна ділянка, на якій знаходиться частина гаражу та огорожі, які згідно з рішенням суду підлягають знесенню, знаходиться на земельній ділянці, що надана в оренду ОСОБА_5

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2015 року, залишеної без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 19 листопада 2015 року, подання головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження ОСОБА_6 на ОСОБА_5 з виконання виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2013 року. Ухвала суду першої інстанції, з висновком якої погодився суд апеляційної інстанції, мотивована тим, що брик Р.Є. відчужив на користь ОСОБА_5 майно, яке на підставі рішення суду повинно бути знесено (демонтовано).

Зазначені судові рішення переглядались судами неодноразово.

Постановою Верховного Суду від 18 січня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 17 травня 2016 року скасовано та залишено в силі ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 05 жовтня 2015 року.

Постановою головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 26.02.2018 року, замінено сторону боржника ОСОБА_6 на ОСОБА_5

Відповідно до ч. ч.1, 2, 4 ст. 432 ЦПК України суд,який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Обовязок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобовязань, зокрема, містить Глава 50 Розділу І Книги пятої ЦК України.

Так, зобовязання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; предявлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на предявлення цього листа до виконання.

Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов»язковими до виконання на всій території України (стаття 124 Конституції України).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов»язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов»язковість яких надана верховною ОСОБА_6 України, - і за її межами (ч.1 ст.18 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_5 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, не підлягає до задоволення, оскільки судом не встановлено обставин, які свідчать про те, що спірний виконавчий лист №2-9/2002 слід визнати таким, що не підлягає виконанню. При цьому суд вважає, що твердження заявника, про те, що у ОСОБА_5 відсутній обов»язок перед ОСОБА_2 щодо знесення частини самовільно спорудженого гаражу на земельній ділянці спільного користування, довжиною 3,22 м та демонтажу частини металевої огорожі, зведеної ОСОБА_6 на межі земельної ділянки ОСОБА_2 і землі загального користування через втрату права власності та права користування на земельну ділянку та будівлі, які розташовані на ній та за наявністю належним чином зареєстрованого права власності ОСОБА_5 на сарай під літерою «Б», у розмірах 9,26х3,86 м., яке підлягає знесенню не заслуговують на увагу, оскільки ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 05 жовтня 2015 року, задоволено подання державного виконавця та замінено сторону виконавчого провадження ОСОБА_6 на ОСОБА_5. з приводу примусового виконання спірного виконавчого листа. В подальшому постановою головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 26.02.2018 року, замінено сторону боржника ОСОБА_6 на ОСОБА_5 Таким чином, суд зазначає, що боржником у виконавчому провадженні №44914190, з приводу примусового виконання виконавчого листа №2-9/2002 від 15.10.2013 року на даний час є саме заявник ОСОБА_5.

На підставі наведеного, керуючись ст.432 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд ,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_5, зацікавлені особи Тернопільський міський відділ ДВС Головного територіального Управління юстиції у Тернопільській області, ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала у повному обсязі виготовлена 07 березня 2019 року

Головуючий суддяОСОБА_9