Справа № 716/2019/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.02.19 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді - Стрільця Я.С.,
секретаря судових засідань - Климус Г.В.,
за участю представника позивача - ОСОБА_2,
представника третьої особи - ОСОБА_3
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - орган опіки та піклування Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,-
Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в період з 28.08.2009 року по 08.09.2015 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 08.09.2015 року їх шлюб розірвано та з моменту розірвання шлюбу відповідач станом здоров'я, фізичним, духовним та моральним розвитком дітей не цікавиться, про дітей не піклується, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням. З вказаних підстав позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітніх синів та стягнути з нього аліменти на його утримання.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Представник третьої особи ОСОБА_3, в судовому засіданні підтримав висновок СуСД Заставнівської РДА «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 по відношенню до дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином - через оголошення на офіційному веб-потралі «Судова Влада України». Відзив до суду не надходив.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, справу, зі згоди представника позивача розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи в їх скупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. ст. 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.
Відповідно до ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, яка ратифікована в Україні постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей.
Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Права та обов'язки матері і батька дитини, відповідно до ст.121 Сімейного кодексу України, ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану.
Згідно ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, підтримувати стосунки, виявляти турботу щодо них.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що вбачається із копій свідоцтв про народження останніх (а.с. 9, 10).
З акту обстеження матеріально побутових умов проживання ОСОБА_4 від 17.10.2018 року, довідки сільської ради №1776 від 17.11.218 року, характеристики на ОСОБА_4, відповіді на запит, характеристик на дітей та довідок (а.с. 12-20) видно, що на утриманні позивача пребувають діти ОСОБА_11 та ОСОБА_12. Останні навчаються в 9 класі Репужинецького НВК та Заліщицькому аграрному коледжі відповідно, здорові за станом здоров'я. Їх батько - ОСОБА_5 з дітьми не проживає, успіхами дітей в навчанні не цікавиться, матеріально їх не забезпечує, вихованням не займається. Матір дітей за місцем проживання характеризується позитивно.
У відповідності до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Частина 1 статті 164 СК України регламентує підстави позбавлення батьківських прав, зокрема згідно п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, небхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і саціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що неповнолітні ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, повністю перебувають на утриманні позивача, відповідач з синами не проживає, участі у їх вихованні та утриманні не приймає.
Відповідно до ч.5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Висновком СуСД Заставнівської РДА «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 по відношенню до дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9.», що міститься в матеріалах справи, визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7
Згідно ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що відповідача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 слід позбавити батьківських прав відносно дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, виходячи з їх інтересів.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, та роз'яснень викладених в абз. 7 п. 16 Постанови ПВСУ від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до вимог ст.ст. 180, 181 ч.3, ст. 182 ч.1, ст. 184 ч. 1, СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Беручи до уваги, що згідно ч. ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку щодо утримання дітей, суд вирішує питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначивши їх розмір в твердій грошовій сумі по 1200 (одній тисячі двісті) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення із 20.11.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі -у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За таких обставин, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу майнового характеру, а саме про стягнення аліментів, то з відповідача ОСОБА_5 на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Також, з відповідача належить стягнути судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 704,80 грн. за вимогу немайнового характеру.
На підставі викладеного, ст.ст. 8, 12, 14, 17 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 59 Закону України «Про освіту» від 23.03.1996 року, ст.ст. 3, 5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 150, 155, 157, 164, 165, 180-184 Сімейного кодексу України, ст. 27 Конвенції «Про права дитини», керуючись ст.ст. 7, 10, 12, 13, 128, 130, 223, 235, 247, 259, 263 - 265, 273, 280-283, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити повністю.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 по відношенню до його дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6.
Стягувати з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, жительки АДРЕСА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи із 20.11.2018 року до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає в АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір за вимогу майнового характеру в розмірі 704,80 гривень.
Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, жительки АДРЕСА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору за вимогу немайнового характеру в розмірі 704,80 гривень.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Дата складення повного судового рішення 01.03.2019 року.

Суддя Я.С. Стрілець