Дата документу 04.06.2019 Справа № 334/302/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №334/302/18

Провадження №22-ц/807/1141/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Бєлки В.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Ващенко З.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2018 року в складі судді Козлової Н.Ю. в справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2018 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 11.05.2015 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Однак ОСОБА_1 порушив взяті на себе зобов`язання, щодо своєчасної сплати кредиту у зв`язку з чим станом на 20.12.2017 року він має заборгованість у розмірі 26 568,75 грн, яка складається з наступного: 2 178,26 грн - тіло кредиту; 15 547,82 грн - відсотки за користування кредитом; 7 101,30 грн - пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн (фіксована частина); 1 241,37 грн - штраф (процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 26 568,75 грн, а також понесені судові витрати в розмірі 1 762 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 11.05.2015 року в розмірі 2 990,29 грн, яка складається з: 2 178,26 грн - тіло кредиту; 812,03 грн - нарахованих відсотків за користування кредитом.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір в розмірі 1 762 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки кредит був наданий на 12 місяців, зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом,а також нараховувати на проценти та/або прострочений кредит неустойку.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду в частині незадоволених позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження судом письмових доказів та дійсних обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 видавалася кредитна картка зі строком дії до 01/20, а також відповідно до умов договору змінювався кредитний ліміт, на підтвердження чого надано довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Від представника відповідача - адвоката Литвинця Ю.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що надані до апеляційної скарги довідки є недопустимими доказами, оскільки їх було надано лише до суду апеляційної інстанції, без обґрунтування неможливості подання вказаних довідок до суду першої інстанції та клопотання про поновлення строку для їх подання до суду. Крім того, у довідці щодо кредитних карт, відсутні відомості про дату отримання вказаних карт відповідачем та його підпис про отримання кредитних карт.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 11.05.2015 року відповідач отримав кредит у розмірі 2 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,2% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.8-23).

В анкеті-заяві на отримання кредиту позичальник своїм підписом підтвердив той факт, що він ознайомився і згоден із Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі - Умови), а також Тарифами банку, які були йому надані для ознайомлення в письмовому вигляді, що підтверджується його підписом на заяві про видачу кредиту (а.с.8).

Пунктом 2.1.1.2.1. Умов передбачено, що для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата отримання карти, зазначена в Заяві. Договір укладається терміном на п`ять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не відмовилася від договору, він продовжується на такий же термін.

Згідно із п. п. 2.1.1.2.3 - 2.1.1.2.4 Умов після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно із статтями 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Судом встановлено, що відповідач своєчасно погашення за кредитним договором не здійснював, у зв`язку із чим станом на 20 грудня 2017 року має заборгованість у розмірі 26 568,75 грн, яка складається з наступного: 2 178,26 грн - заборгованість за тілом кредиту; 15 547,82 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7 101,30 грн - пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов: 500 грн - штраф (фіксована частина), 1 241,37 грн - штраф (процентна складова) (а.с.5-7).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Пунктом 1.1.7.11 Умов визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Згідно з п. 2.1.1.2.12 Умов після настання зазначеного на картці останнього місяця терміну її дії банком випускається картка на новий термін, за що клієнтом вноситься плата згідно діючих тарифів. Термін дії картки не підлягає продовженню банком в разі надання клієнтом до початку останнього місяця дії картки письмової заяви про закриття рахунку, за умови відсутності простроченої заборгованості клієнта перед банком за відповідним рахунком. Закінчення терміну дії картки, її втрата або пошкодження не спричиняє припинення договірних відносин між банком і клієнтом та/або закриття пов`язаного з нею поточного рахунку клієнта.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які не подавалися до суду першої інстанції, проте долучені до апеляційної скарги ( довідка про строк дії кредитних карток, які були видані ОСОБА_1 за кредитним договором та довідка про розмір кредитного ліміту), апеляційний суд враховує як вимоги ч.1 ст. 44 ЦПК України щодо зобов`язання учасників судового процесу та їхні представників добросовісно користуватися процесуальними правами; так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Виходячи із предмету позовних вимог та Умов і Правил надання банківських послуг, з якими був ознайомлений ОСОБА_1 під час укладання кредитного договору, з`ясуванню підлягає строк дії картки, що не було досліджено судом першої інстанції, тому надані довідки приймаються апеляційним судом.

Так, згідно із наданою позивачем довідкою на виконання кредитного договору, укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було надано кредитні картки, в тому числі кредитну карту НОМЕР_1 із датою відкриття - 22.07.2016 року та терміном дії - 01/20 (а.с.143).

Окрім того, на запитання колегії судів щодо отримання ОСОБА_1 на виконання кредитного договору кредитних карток, відповідач підтвердив той факт, що ним отримано від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та він користується кредитною карткою НОМЕР_1 із терміном дії - 01/20, яку було надано для огляду колегії суддів (судове засідання від 19.03.2019 року, 14:15 - 14:18).

Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно наявних у справі доказів, заяв про розірвання кредитного договору від відповідача до банку не надходило, більше того відповідач активно користувався карткою, в тому числі неодноразово здійснював погашення заборгованості.

Відповідно до наявної в матеріалах справи виписки за картковим рахунком ОСОБА_1 вбачається, що позичальник до липня 2017 року активно користувався кредитною карткою, періодично вносив платежі на погашення кредиту, 22.07.2016 року самостійно вніс 600 грн. на погашення кредиту (а.с.96-100)

З відповідним позовом до суду Банк звернувся 16.01.2018 року (а.с.2).

Отже фактичні обставини справи спростовують висновок суду першої інстанції щодо спливу строку кредитування 11.05.2016 року.

За вказаних обставин оскаржуване рішення не можна визнати таким, що відповідає вимогам закону і матеріалам справи, а тому на підставі ст.376 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового - про часткове задоволення позову.

Вирішуючи питання про розмір заборгованості, що підлягає стягненню, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Згідно із розрахунком заборгованості, наданим позивачем та не спростованим відповідачем, станом на 20.12.2017 року ОСОБА_1 має заборгованість за тілом кредиту на суму 2 178,26 грн; по процентам за користування кредитом - 15 547,82 грн; пеня -7 101,30 грн; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов: 500 грн - штраф (фіксована частина), 1 241,37 грн - штраф (процентна складова).

Як вбачається із розрахунків заборгованості , наданих банком та не спростованими відповідачем належними та допустимими, розмір пені нараховано в межах одного року та становить 7101,30грн ( а.с. 6-7;140-141).

Разом із тим, колегія враховує положення ст. 61 Конституції України та ст. 549 ЦК України.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, умовами цього договору передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення: порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов`язанню, передбаченому договором більш ніж на 30 днів.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15).

З мотивів, викладених вище, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги банку про стягнення штрафів у розмірі 500 грн фіксована частина, 1 241,37 грн процентна складова, не підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 11.05.2015 року в сумі 24 827,38 грн, яка складається з: 2 178,26 грн. - заборгованість за кредитом; 15 547,82 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7 101,30 грн - пеня.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України АТ КБ «ПРИВАТБАНК» має право на компенсацію відповідачем судового збору, сплаченого, за подання позовної заяви, пропорційно задоволеним вимогам від заявлених (заявлено 26 568,75 грн., задоволено 24 827,38 грн.) - в розмірі 1645,71 грн, за подання апеляційної скарги - в розмірі 2468,56 грн., всього розмір компенсації судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» становить 4114,27 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2018 року у цій справі скасувати та постановити постанову наступного змісту.

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 11 травня 2015 року в загальній сумі 24 827,38 грн. (двадцять чотири тисячі вісімсот двадцять сім гривень 38 коп.), із яких: за тілом кредиту 2 178,26 грн (дві тисячі сто сімдесят вісім гривень 26 коп.), за відсотками за користування кредитом 15 547,82 грн (п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок сім гривень 82 коп.), а також 7 101,30 грн (сім тисяч сто одна гривня 30 коп.) пені.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» судовий збір у сумі 4 114,27 грн (чотири тисячі сто чотирнадцять гривень 27 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 червня 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

В.Ю. Бєлка