Дата документу 15.11.2019
Справа № 320/6379/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання - Левандовська О.М.,

розглянувши у відкритому засіданні об`єднану цивільну справу за позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від імені яких діє адвокатське об`єднання «ГРАНД ГРУП ПАРТНЕРС» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», про відшкодування шкоди,

за участі:

позивача- ОСОБА_2 ,

представника позивачів - Стефківського В.І. (в режимі відеоконференції з Львівським апеляційним судом),

представника відповідача - Мамедової І.Р. (в режимі відеоконференції з Київським апеляційним судом),

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі за текстом - Позивач-1) звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на її користь недоплачене страхове відшкодування моральної шкоди в розмірі 9600,00грн., та витрат на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 5675,00грн., а також витрати на правничу допомогу.

Позивач ОСОБА_2 (далі за текстом - Позивач-2) звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на його користь недоплачене страхове відшкодування моральної шкоди в розмірі 9600,00грн., а також витрати на правничу допомогу.

Позовні вимоги Позивачів обґрунтовані тим, що 08 вересня 2017 року, приблизно о 10 год. 50 хв., по проспекту 50 років Перемоги у м. Мелітополь, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ-53, д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 . Внаслідок наїзду ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події.

Постановою слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області від 09.11.2017 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 4003 від 08.09.2017 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, в зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.

В зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ГАЗ-53, д/н НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована згідно полісу №АК/6295435 в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» Позивач-1, яка є донькою загиблої ОСОБА_6 та Позивач-2 ОСОБА_2 , який є чоловіком загиблої, звернулись до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» з заявами про відшкодування моральної шкоди в розмірі 19 200,00 грн. та витрат на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 11 350,00 грн. (донька) та відшкодування моральної шкоди в розмірі 19 200,00 грн. (чоловік).

10 червня 2019р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» здійснило Позивачу-1 часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 9 600,00 грн. моральної шкоди та 5 675,00 грн. витрат на спорудження надгробного пам`ятника .

10 червня 2019р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» здійснило Позивачу-2 часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 9 600,00 грн. моральної шкоди.

Відповідно до листів Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» від 06.06.2019 виплата страхового відшкодування здійснювалась згідно з п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки, як вважає Страховик, відповідальність настала у двох учасників дорожнього руху, а тому розмір страхового відшкодування визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість відповідальних осіб.

З рішенням Страховика про виплату лише половини розміру страхового відшкодування Позивачі не погоджуються, оскільки таке рішення Страховика не відповідає нормам права. Неправильне застосування Відповідачем норм «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ігнорування норм ст.ст.1193, 1167 ЦК України призвело до порушення прав Позивачів на отримання повного відшкодування моральної шкоди та понесених витрат на спорудження надгробного пам`ятника заподіяної внаслідок смерті їх матері та дружини - ОСОБА_6 , а тому невиплачене відшкодування моральної шкоди в розмірі 9 600,00 грн. та витрат на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 5 675,00 грн. на користь заподіяної Позивача-1 та невиплачене відшкодування моральної шкоди в розмірі 9 600,00 грн. на користь Позивача-2 підлягають стягненню з Відповідача.

16.09.2019 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву Позивача-1 в якому зазначено, що виплата страхового відшкодування була здійснена Страховиком у повному обсязі у порядку, передбаченому Законом, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Зазначено, що страхове відшкодування позивачеві має розраховуватись шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на два, з огляду на те, що у постанові про закриття кримінального провадження по факту ДТП, у якій загинула ОСОБА_6 , встановлено порушення ПДР з боку саме пішохода. Отже, виплата страхового відшкодування здійснювалась згідно з п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відповідальність настала у двох учасників дорожнього руху, а тому розмір страхового відшкодування визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість відповідальних осіб. Крім того, відповідач зазначив, що в даному випадку виникненню ДТП сприяла груба необережність потерпілої, її нехтування правилами безпеки руху, отже, розмір відшкодування має бути зменшено (а.с.53-57 Т.1).

15.10.2019 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву Позивача-2, в якому зазначено заперечення проти позову з підстав, аналогічних викладеним у відзиві на позовну заяву Позивача-1(а.с.45-48 Т.2).

Ухвалою суду від 15.10.2019 обидві позовні заяви Позивача-1 та Позивача-2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», про відшкодування шкоди були об`єднані в одне провадження.

У судовому засіданні позивач-2, представник позивачів позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував за обставин, викладених у відзивах на позовні заяви, посилаючись на відсутність для цього законних підстав.

Суд, вислухавши думку сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

08 вересня 2017 року, приблизно о 10 год. 50 хв., по проспекту 50 років Перемоги у м. Мелітополь, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ-53, д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 . Внаслідок наїзду ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події.

Постановою слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області від 09.11.2017 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 4003 від 08.09.2017 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, в зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення /Т.1 а.с.14-15/.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . /Т.1 а.с.13/

Позивач-1 є донькою померлої ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, а Позивач-2 є чоловіком, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу./Т.1 а.с.12, Т.2 а.с.10/

ОСОБА_1 було понесено витрати на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 11350,00 грн, що підтверджується товарним чеком від 09.10.2018 та не оспорюється відповідачем (а.с. 16 Т.1)

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ГАЗ-53, д/н АР8993АС, була застрахована у відповідача, що підтверджується копією поліса № АК6295435 та не заперечується сторонами./Т.1 а.с.17/

В зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ГАЗ-53, д/н НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована згідно полісу №АК/6295435 в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» Позивач-1, яка є донькою загиблої ОСОБА_6 , звернулась до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» з повідомленням про ДТП та заявами про відшкодування моральної шкоди в розмірі 19 200,00 грн. та витрат на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 11 350,00 грн., а Позивач-2, як чоловік загиблої ОСОБА_6 звернувся з повідомленням про ДТП та заявою про відшкодування моральної шкоди в розмірі 19 200,00 грн. (а.с.10-11 Т.1; 8-9 Т.2)

Згідно листа ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Стархування» вих № 1225-19зп від 06.06.2019, вбачається, що Позивачу-1 було вирішено виплатити відповідно до ст. 27.4, п.36.3 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість відповідальних за заподіяння шкоди осіб, а саме 5675,00 грн (11350,00/2=5675,00 грн). /Т.1 а.с18/

Згідно листа ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Стархування» вих № 1226-19зп від 06.06.2019, вбачається, що Позивачу-1 було вирішено виплатити відповідно до ст.. 27.3, п.36.3 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування моральної шкоди шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість відповідальних за заподіяння шкоди осіб, а саме 9 600 грн. Зазначено, що згідно із ст. 27.3 Закону, моральна шкода, заподіяна у зв`язку із загибеллю ОСОБА_6 складає 19200,00 грн. Згідно до ст..36.3 Закону, 19200,00 грн. /2 = 9 600 грн. /Т.1 а.с19/

Згідно листа ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Стархування» вих № 1227-19зп від 06.06.2019, вбачається, що Позивачу-2 було вирішено виплатити відповідно до ст.. 27.3, п.36.3 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування моральної шкоди шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість відповідальних за заподіяння шкоди осіб, а саме 9 600 грн. Зазначено, що згідно із ст. 27.3 Закону, моральна шкода, заподіяна у зв`язку із загибеллю ОСОБА_6 складає 19200,00 грн. Згідно до ст..36.3 Закону, 19200,00 грн. /2 = 9 600 грн. /Т.2 а.с15/

За результатом розгляду заяв позивачів їм було виплачено відповідачем по 9 600 грн. страхового відшкодування моральної шкоди кожному та Позивачу-1 страхове відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 5675,00 грн., що не заперечується сторонами.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд приходить до наступного.

Спірні відносини виникли з приводу відшкодування шкоди, яка спричинена смертю особи в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, а отже врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) та Цивільним кодексом України (далі - ЦК України).

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 23, Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно з положеннями п.27.3 статті 27 Закону, Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Дорожньо-транспортна пригода трапилась 08.09.2017, розмір мінімальної заробітної плати на цей момент становив 3200,00 грн. Таким чином, загальний розмір відшкодування моральної шкоди становить 38400,00 грн (3200х 12=38400,00).

Оскільки у загиблої ОСОБА_6 є донька ОСОБА_1 і чоловік- ОСОБА_2 , то їм належить по 1/2 частини загального розміру страхового відшкодування, а саме, по 19200,00 грн., що і повинно було бути виплачено відповідачем.

Крім того, відповідно до п.27.4 ст. 27 Закону, Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

ОСОБА_1 було понесено витрати на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 11350,00 грн. , що підтверджується товарним чеком від 09.10.2018 та не оспорюється відповідачем.

Оскільки зазначені витрати у 11350,00 грн. не перевищують встановлений даним законом мінімальний розмір, з урахуванням підтвердження витрат на спорудження надгробного пам`ятника, вони підлягають виплаті відповідачем.

Що стосується доводів відповідача, який зазначає, що страхове відшкодування позивачеві має розраховуватись відповідно до ст.. 36.3 Закону шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на два, з огляду на те, що у постанові про закриття кримінального провадження по факту ДТП, у якій загинула ОСОБА_6 , встановлено порушення ПДР з боку саме пішохода, суд з такими доводами страховика не може погодитися з огляду на наступне.

Пунктом 36.3. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

На переконання суду вказане положення Закону у випадку, що розглядається, не застосовується, оскільки смерть ОСОБА_6 настала в результаті наїзду на неї одного автомобіля, який у даній дорожній обстановці не зміг уникнути наїзду в результаті виходу потерпілої на проїзну частину.

Шкода, пов`язана зі смертю потерпілого, як це визначено частиною третьою статті 1193 ЦК України, відшкодовується незалежно від його вини. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу була застрахована у встановленому законом порядку, тому у зв`язку з настанням страхового випадку обов`язок відшкодувати шкоду у зв`язку із смертю потерпілого у межах встановленого ліміту відповідальності лежить на ПрАТ Страхова Компанія „Арсенал Страхування", як на страховику.

Положення пункту 36.3. статті 36 Закону стосується того випадку, коли внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, тому особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Положення про ділення страхової виплати на кількість осіб, винних у заподіянні шкоди застосовується у разі здійснення страхової виплати потерпілому внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, тому твердження страховика про те, що порушення потерпілим ПДР і наїзд на нього згаданим транспортним засобом є взаємопов`язаними, сукупними діями, внаслідок яких виникла така шкода, є помилковими, оскільки неможливо визнати, що потерпіла, яка померла внаслідок наїзду на неї забезпеченого транспортного засобу, навіть за наявності її вини у порушенні вимог Правил дорожнього руху, але за відсутності у неї умислу на заподіяння собі шкоди, діяла у взаємозв`язку разом з водієм цього джерела підвищеної небезпеки.

Стосовно доводів відповідача щодо зменшення розміру відшкодування у зв`язку з тим, що саме груба необережність потерпілої, її нехтування правилами безпеки руху сприяла в даному випадку виникненню ДТП, суд зазначає наступне.

Так, за змістом ст. 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, спеціальним Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено саме ліміт страхового відшкодування відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим) без визначення випадків зменшення цього розміру, зокрема- залежно від ступеня вини потерпілого.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 1193 ЦК України, вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання.

Таким чином, враховуючи, що позивачі звернулися до Страховика з вимогами про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи в межах в межах ліміту відповідальності, зменшенню такий розмір відшкодування не підлягає.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що при нарахуванні страхових виплат позивачам відповідач не посилався на необхідність зменшення відшкодування у зв`язку із наявністю вини потерпілої, мотивувавши відповідний розмір сум, що підлягають виплаті, виключно нормами ст.ст. 27.4 та 36.3 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно застосував норми ст. 36.3 Закону, тобто здійснив ділення страхової виплати, належної позивачам на 2, а тому є всі підстави для стягнення з нього недоплаченої страхової виплати.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, заявлені позивачами позови підлягають повному задоволенню, підлягають стягненню з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», яке є зобов`язаним суб`єктом перед позивачами, наступні виплати: Позивачу-1 недоплачене страхове відшкодування моральної шкоди в розмірі 9 600 грн. та недоплачене страхове відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 5675,00грн., а Позивачу-2 недоплачене страхове відшкодування моральної шкоди в розмірі 9 600 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачі за подачу даного позову про відшкодування шкоди, заподіяної смертю матері, дружини, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнені, судовий збір слід стягнути на користь держави за дві вимоги майнового характеру з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», в розмірі 1536 грн. 80 коп.

Питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачів витрат на правничу допомогу судом не вирішувалося у зв`язку з надходженням до суду заяви представника позивачів про надання доказів щодо правової допомоги, відповідно до якої докази про оплату позивачами наданої правової допомоги будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом.

Керуючись ст.ст. 12-13, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від імені яких діє адвокатське об`єднання «ГРАНД ГРУП ПАРТНЕРС» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», про відшкодування шкоди - задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_1 недоплачене страхове відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки в розмірі 9600(дев`ять тисяч шістсот) гривень 00коп. та недоплачене страхове відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 5675(п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_2 недоплачене страхове відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки в розмірі 9600(дев`ять тисяч шістсот) гривень 00коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь держави судовий збір у розмірі 1536(одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ін..н. НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ін..н. НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», , місцезнаходження: м. Київ, вулиця Борщагівська, 154.

СУДДЯ: Ю.В. Ковальова