У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 Справа №607/3636/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі судді Братасюка В.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

05.03.2019року ОСОБА_1 подала до суду заяву про відстрочення виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.11.2017 року у справі №607/3636/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про зміну порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - строком на 1 рік.

Розгляд зазначеної заяви призначено на 15.03.2019року.

05.03.2019року ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову на стадії розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення, шляхом зупинення стягнення на підставі виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.11.2017 року у справі №607/3636/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про зміну порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною до моменту вирішення по суті заяви про відстрочення виконання рішення суду.

Вирішуючи питання забезпечення позову суд виходить з наступного.

Частиною 6 ст.435 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що при відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (частина 1 ст. 153 ЦПК України).

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову у даний спосіб, позивач обґрунтовує тим, що реально існують обставини, які безпосередньо перешкоджають виконанню рішення суду, а саме незадовільний психологічний стан дитини ОСОБА_6, вона не хоче йти до батька, відмовляється із ним спілкуватися так як боїться його, у неї просліковуються негативні спогади про батька, що призводить до підвищення рівня загальної тривожності, виникнення психосоматичних захворювань, невротизації особистості. Вважає, що примусове виконання рішення суду порушить законні права та інтереси неповнолітньої ОСОБА_6, зокрема на повний та гармонійний розвиток особистості.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Суд зауважує, що на відміну від адміністративного судочинства, визначальний принцип цивільного судочинства полягає у змагальності сторін, тобто у покладанні обов'язку доказування обставин в обґрунтування вимог/заперечень покладається на кожну із сторін процесу.

Відтак суд наголошує, що диспозиція ст. 149, 150 ЦПК України, яка дозволяє суду забезпечити позов, носить оціночний характер судом ризиків, в даному випадку, заподіяння шкоди інтересам неповнолітньої ОСОБА_6, за захистом яких звернулася її матір ОСОБА_1, і не може ґрунтуватися виключно на припущеннях щодо незадовільного психологічного стану дитини.

Для суду є несправедливим та нерозумним «формальний» підхід для вирішення питання забезпечення позову виключно шляхом дослідження чи дотримано заявником форми заяви про забезпечення позову, без з'ясування дійсних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Крім того суд звертає увагу на те, що розгляд заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.11.2017 року у справі №607/3636/16-ц призначено в найближчий проміжок часу на 15.03.2019року

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, приходить до переконання, що подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає, оскільки належними та допустимими доказами не доведено наявності ризиків заподіяння шкоди інтересам неповнолітньої ОСОБА_6, крім того відповідачем не вказано жодних обґрунтувань для застосування заходів забезпечення позову у визначений нею спосіб.

Керуючись ст.ст. 149-153, 435 ЦПК України ,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №607/3636/16-ц за заявою ОСОБА_1про відстрочення виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.11.2017 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили через п'ятнадцять днів з дня проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня проголошення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії.

СуддяВ. М. Братасюк