УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., представника заявника ОСОБА_1 , представника позивачки за позовом ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

У С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24 червня 2014 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. З ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 05.06.2014 року.

29.10.2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування зазначеного судового рішення, посилаючись на те, що йому не було відомо про розгляд цивільної справи та він дізнався про наявність вказаного рішення суду від ОСОБА_4 21.10.2019 року та отримав його копію у суді 25.10.2019 року. А тому він не зміг прийняти особистої участі у розгляді, крім того він не згоден із призначенням аліментів, оскільки в період часу з 2014-2018 року між ним та ОСОБА_4 існували фактичні шлюбні відносини, він добровільно приймав участь у вихованні сина, надавав матеріальне забезпечення як дитині (купував речі, іграшки, медичні ліки, тощо), так і самої ОСОБА_4 , у тому числі дарував останній ювелірні вироби. Щодо наявності рішення суду ОСОБА_4 повідомила лише після припинення фактичних шлюбних відносин з літа 2018 року. На теперішній час, починаючи з вересня 2019 року, остання з надуманих причин стала перешкоджати йому у зустрічах з дитиною, обмежувати час спілкування з ним, зазначила про намір надати рішення суду про стягнення аліментів на примусове виконання. При цьому судові повістки він не отримував, на його адресу листи з суду не надходили.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без його участі, просив скасувати вказане заочне рішення.

Представник заявника ОСОБА_1 , діючий на підставі договору про надання юридичної допомоги від 11.11.2019 року, в судовому засіданні підтримав заяву ОСОБА_3 , зазначив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після розірвання шлюбу фактично проживали разом однією сім`єю до літа 2018 року, тобто на момент винесення судом заочного рішення 24.06.2014 року також проживали разом, шлюбні відносини не припиняли. Разом з тим, сама ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_3 про відкликання своєї позовної заяви, вказане сумнівів у останнього не викликало, оскільки судові повістки з суду до нього не надходили. Надав документи підтверджуючі участь батька у вихованні дитини, утриманні сина, а саме: повідомлення КДНЗ «Ясла-садок №7» від 13.11.2019 року, довідку №247 від 12.11.2019 року, видану КЗ «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа «Прометей» Маріупольської міської ради Донецької області, повідомлення №394 від.15.11.2019 року, видане КЗ «Гімназія зі структурним підрозділом початкової школи №1 Маріупольської міської ради Донецької області». Також зазначив, що виконавчий лист Сніжко А.О. до примусового виконання не направлявся, що також підтверджує наявність фактичних шлюбних відносин між сторонами у період ухвалення вказаного рішення та після нього.

Представник позивачки за позовом ОСОБА_2 , яка діє на підставі довіреності від 02.11.2019 року, в судовому засіданні заперечувала проти скасування рішення суду, вважаючи, що судом були виконані всі необхідні дії, а відповідач був обізнаний, що відносно нього розглядається справа, про що свідчить його заява в матеріалах справи про перенесення слухання справи. Тобто з врахуванням практики Європейського Суду повинен був самостійно цікавитись свою долею. Пояснила, що під час розгляду справи про стягнення аліментів ОСОБА_4 було відоме лише одне місце проживання відповідача, тобто місце його реєстрації, яке і було зазначене у позовній заяві. Відомостей про те, що відповідач ОСОБА_3 мешкав за іншою адресою без реєстрації, позивачка не мала. Тому вважає, що відповідач повідомлявся судом належним чином і не прибув до суду без поважних причин. При цьому зазначила, що посилання відповідача про те, що ОСОБА_4 повідомила останнього про відкликання своєї позовної заяви, є неспроможним, оскільки відповідач повинен був самостійно цікавитися розглядом справи у суді та отримувати відповідні процесуальні рішення. Зазначила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 разом не проживали, відповідач дійсно цікавився успіхами дитини, проте в її утриманні участі не приймав. Щодо направлення ОСОБА_4 виконавчого листа про стягнення аліментів на примусове виконання до органів ВДВС, пояснила, що останній з тих чи інших підстав відмовлялось у його прийнятті та відкритті по ньому провадження.

Відповідно до ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, адресою реєстрації відповідача ОСОБА_3 зазначено АДРЕСА_1 , місцем фактичного проживання АДРЕСА_2 .

Будь-які підтвердження щодо надсилання судом судових повісток відповідачеві за місцем реєстрації чи за місцем фактичного проживання в матеріалах справи відсутні.

При цьому, суд не може не прийняти до уваги посилання представника відповідача про те, що сама ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_3 про відкликання своєї позовної заяви та вказане сумнівів у останнього не викликало, оскільки судові повістки на його адресу не надходили.

Виходячи з наведеного, суд вважає доводи заявника обґрунтованими, та знаходить можливим задовольнити його заяву і скасувати заочне рішення, оскільки підтвердження його належного повідомлення про розгляд справи судом не вбачається, а обставини, на які посилається ОСОБА_3 мають істотне значення для вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 287, 288 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заочне рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24 червня 2014 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - скасувати.

Розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Призначити підготовче судове засідання о 15-15 годин 03 грудня 2019 року.

У підготовче судове засідання викликати сторони.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т. В. Пустовойт