У Х В А Л А

12.03.2019 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Саландяк О.Я., отримавши та вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до слідчого Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2, заступника начальника СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницької області ОСОБА_3, начальника СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про визнання незаконною бездіяльності посадових осіб органу державної влади,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 25.02.2019 року звернувся до суду із позовом до слідчого Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2, заступника начальника СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницької області ОСОБА_3, начальника СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про визнання незаконною бездіяльності посадових осіб органу державної влади, зокрема, щодо невиконання ним вимог гл. 2 КПК України, щодо невиконання відповідачами вимог ст.ст. 39, 40 КПК України про їх посадові обовязки у кримінальному провадженні №0000020 від 12.08.2016 року за ч. 1 ст. 165 КК України, визначивши при цьому ціну позову 200000 гривень.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.02.2019 року вказану заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків тривалістю три дні з дня отримання ухвали.

07.03.2019 року позивач ОСОБА_1 у виконання ухвали суду від 28.02.2019 року подав до суду позовну заяву до слідчого Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2, заступника начальника СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницької області ОСОБА_3, начальника СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про визнання незаконною бездіяльності посадових осіб органу державної влади в новій редакції в порядку п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України у звязку із тим, що відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.12.2018 року у справі №130/2561/18 зазначено, що бездіяльність яка не охоплена вимогами КПК України повинна визначатися в порядку ст. 16 ЦК України. Позовна заява в новій редакції мотивована позивачем тим, що постанови слідчого скасовано Жмеринським судом, ким скасовано та коли в матеріалах кримінальної справи; бездіяльність кожного відповідача полягає у невиконанні вимог ст.ст. 39, 40 КПК України щодо власних посадових обовязків; порушено його право на швидке та неупереджене слідство. А тому просить визнати незаконною бездіяльність щодо невиконання ним вимог гл. 2 КПК України, щодо невиконання відповідачами вимог ст.ст. 39, 40 КПК України про їх посадові обовязки.

Дійсно неохоплені положеннями глави § 1 гл. 26 КПК України незаконні рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб можуть бути предметом судового розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Вивченням позову ОСОБА_1 встановлено, що позивачем ОСОБА_1 по суті оскаржуються строки проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та бездіяльність слідчого та його керівників під час досудового розслідування, що на думку позивача передбачено гл. 2 КПК України та ст.ст. 39, 40 КПК України.

Суд не погоджується із аргументом позивача про те, що захист його прав на швидке та неупереджене слідство, що є елементом завдання кримінального провадження, яке викладене у ст.2 КПК України, яка має назву завдання кримінального провадження, та невиконання керівниками органу досудового розслідування і слідчим органу досудового розслідування своїх повноважень, передбачених ст.ст. 39, 40 КПК України, підпадають під цивільну юрисдикцію.

Адже саме захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура є завданням кримінального провадження згідно ст.2 КПК України.

Порядок проведення досудового розслідування, повноваження органу досудового розслідування (керівника, слідчого) при здійсненні організації досудового розслідування та здійсненні досудового розслідування, нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, перевірка дотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування регламентовано кримінальним процесуальним кодексом України.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування під час досудового розслідування регулюється § 1 гл. 26 КПК України.

Отже, визначений позивачем предмет спору є предметом оскарження згідно гл. 26 §1 КПК України, адже саме в порядку ст. 303 КПК України позивач має можливість оскаржити визначену ним бездіяльність відповідачів та порушення внаслідок цього розумних строків досудового розслідування, а відтак розгляд визначених позивачем вимог в порядку цивільного судочинства виключається.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження у справі з підстави, визначеної п.1 ч.1 даної статті, суд повинен розяснити заявнику до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи, що предметом оскарження в даному випадку є бездіяльність відповідачів як посадових осіб органу досудового розслідування Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області під час досудового розслідування у кримінальному провадженні і порядок її вирішення передбачено нормами КПК України, у відкритті провадження у справі слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Роз»яснити позивачу ОСОБА_1, що розгляд справи даної категорії віднесено до юрисдикції місцевого суду, якому підсудні скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора відповідно до § 1 гл. 26 КПК України.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження із підстав, передбачених ст. 186 ч.1 п.1) ЦПК України, клопотання про витребування доказів та звільнення від сплати судового збору втрачають своє процесуальне значення та судом не вирішуються.

Керуючись ст.ст. 186, 260, 261, 353, п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до слідчого Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2, заступника начальника СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницької області ОСОБА_3, начальника СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про визнання незаконною бездіяльності посадових осіб органу державної влади відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала складена у повному обсязі та підписана суддею 12.03.2019 року.

Суддя О.Я. Саландяк