Дата документу 06.03.2019 Справа № 316/180/18
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №316/180/18 Головуючий у 1 інстанції: Капустинський М.В.
Провадження № 22-ц/807/152/19 Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі :

головуючого: Воробйової І.А.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

секретар: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 травня 2018 року у складі судді Капустинського М.В. у справі за позовом ОСОБА_3 до Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, треті особи: Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, Управління Державної казначейської служби України у м. Енергодарі Запорізької області, про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, яким протягом розгляду справи уточнив, до Енергодарського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, треті особи: Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, Управління Державної казначейської служби України у м. Енергодарі Запорізької області, про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що головним держаним виконавцем ВДВС Енергодарського міського управління юстиції Гузенко В.М. порушено виконавче провадження за номером ВП№24145650 та винесено постанову від 03.02.2011 про стягнення зі скаржника сум заборгованості згідно рішення Енергодарського міського суду Запорізької області на користь КС «Актив» 462065,76 гривень. 14.02.2011 державним виконавцем ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області Гузенко В.М. було винесено постанову за №ВП 24145650 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 46 338,57 грн. На виконання вказаної постанови ним було сплачено грошові кошти в зазначеному розмірі.

Вказану постанову ОСОБА_3 оскаржив до Запорізького окружного адміністративного суду. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.11.2012 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2013 року апеляційна скарга задоволена частково, постанову державного виконавця ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області від 14.02.2011 року ВП №21445650 про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірі 46 388,76 грн. скасовано.

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до ВДВС Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.12.2014 року, у справі 808/4421/14 зміненою постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 суму виконавчого збору в розмірі 46338,57 грн.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області подало касаційну скаргу. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.06.2016 року задоволено касаційну скаргу третьої особи з підстав порушення норм процесуального права.

10.05.2018 року та 15.05.2018 року ОСОБА_3 сплатив до державного бюджету раніш отримані грошові кошти на загальну суму 51331,12 грн. Тобто здійснено поворот виконання Постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 12.12.2014 року у справі 808/4421/14 відповідно до ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 05.09.2017 року

ОСОБА_3 вважає, що вказані кошти підлягають стягненню на його користь.

На підставі зазначеного просив стягнути з державного бюджету України за рахунок коштів, призначених на утримання ВДВС Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області на його користь суму виконавчого збору в розмірі 46338,57 грн. та виконавчих витрат - 4992, 55 грн.; витрати по сплаті судового збору; витрати за послуги адвоката в сумі 4400,00 грн.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 травня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок коштів, призначених на утримання ВДВС Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області на користь ОСОБА_3 суму виконавчого збору в розмірі 46338 гривень 57 копійок та виконавчих витрат - 4992 гривні 55 копійок, а всього: 51331 гривню 12 копійок.

Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок коштів призначених на утримання ВДВС Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області на користь ОСОБА_3 витрати за послуги адвоката в сумі 4400 гривень 00 копійок та суму судового збору в розмірі 640 гривень 00 копійок, а всього: 5040 гривень 00 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Енергодарський міський ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неналежність відповідача, просить скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позову.

Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізької області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що Енергодарським міським ВДВС було перераховано вказані грошові кошти на рахунок державного бюджету, обслуговування якого здійснюється УДКСУ у м. Енергодар, коло учасників справи визначається позивачем.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Зі справи вбачається, що ОСОБА_5 в липні 2014 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції в Запорізькій області в якому просив - визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції в Запорізькій області неправомірними;- стягнути з державного Бюджету України за рахунок коштів, призначених на утримання відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області на користь ОСОБА_3, суму виконавчого збору в розмірі 46 338,57 грн.

В позові зазначав, що Головним держаним виконавцем ВДВС Енергодарського МУЮ Гузенко В.М. порушено виконавче провадження за № ВП 24145650 та винесено постанову від 03.02.2011 року про стягнення зі скаржника сум заборгованості згідно з рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області на користь КС «Актив» 462 065,76 гривень.

14.02.2011 року державним виконавцем ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області Гузенко В.М. винесено постанову за №ВП 24145650 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 46 338,57 грн. На виконання вказаної постанови позивачем було сплачено грошові кошти в зазначеному розмірі згідно з квитанцій №П 301/609549/1 від 27.01.2012 року та №П301/617359/1 від 02.02.2012 року. Вказана постанова позивачем була оскаржена до Запорізького окружного адміністративного суду, постановою якого від 05.11.2012 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Проте, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2013 року, рішення суду першої інстанції скасовано та скасовано постанову державного виконавця ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області від 14.02.2011 року ВП №21445650 про стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 46 388,76 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2014 року позов задоволено частково: стягнуто з державного Бюджету України за рахунок коштів, призначених на утримання відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області на користь ОСОБА_3, суму виконавчого збору в розмірі 46 338,57 грн.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що державним виконавцем ВДВС Енергодарського МУЮ) Запорізької області Гузенко В.М. було винесено постанову за №ВП 24145650 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 46 338,57 грн.

На виконання вказаної постанови позивачем було сплачено грошові кошти в зазначеному розмірі.

Вказана постанова позивачем була оскаржена до Запорізького окружного адміністративного суду, постановою якого від 05.11.2012 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Проте, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2013 року, постанову Запорізького окружного адміністративного суду скасовано та скасовано постанову державного виконавця ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області від 14.02.2011 року ВП №21445650 про стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 46 388,76 грн.

Стягнення виконавчого збору у зв'язку із скасуванням постанови державного виконавця ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 46 338,57 грн. є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги є законними, обґрунтованими, і підтверджуються зібраними в справі доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.6 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір повертається боржникові. В цьому випадку постанова про стягнення з позивача виконавчого збору, є рішенням що підлягає виконанню, і яке скасоване в судовому порядку.

Тобто, на законодавчому рівні встановлено правило згідно з яким, боржнику повертається стягнутий виконавчий збір в разі скасування рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа.

Вимогами статей 43, 44 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок перерахування коштів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення вимог стягувача.

З урахуванням встановленого порядку перерахування коштів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення вимог стягувача державним виконавцем ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області було винесено відповідні розпорядження про розподіл коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, платіжним дорученням №7463 від 21.05.2018 року Енергодарським міським ВДВС перераховано 46338,57 грн. на рахунок № 0015, отримувач ГУДКСУ у Запорізькій області 22070000, код - 37942215. Ідентифікаційний код - 37942215 належить УДКСУ у м. Енергодарі, що є окремою юридичною особою публічного права.

Рахунок № 0015 це бюджетний рахунок зарахування для надходжень до державного бюджету, відкритий на ім'я УДКСУ у м. Енергодарі за балансовим рахунком №3131 «Надходження коштів, що розподіляються між загальним та спеціальним фондами державного бюджету» та кодом класифікації доходів бюджету 22070000 «Виконавчий збір». Таким чином Енергодарським міським ВДВС було перераховано грошові кошти у розмірі 46338,57 грн. на рахунок державного бюджету, обслуговування якого здійснюється УДКСУ у м. Енергодар.

Враховуючи те, що постанова державного виконавця ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 46 338,57 грн. скасована у судову порядку, а також те, що нормами частини 6 етапі 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір повертається боржникові, суд апеляційної інстанції зробив висновок про необхідність повернення боржнику помилково сплаченої суми виконавчого збору з державного Бюджету України.

А тому доводи апеляційної скарги що Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління є неналежним відповідачем, колегією суддів до уваги не приймається.

Згідно з положеннями Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну Політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету, взятті бюджетних зобов'язань розпорядниками бюджетних коштів та здійсненні платежів за цими зобов'язаннями, ведення бухгалтерського обліку і складання звітності про виконання бюджетів, здійснення інших операцій з бюджетними коштами.

Порядок безспірного списання коштів державного та місцевих бюджетів за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 року №45).

Відповідно до пункту 16 вказаного Порядку органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів, зокрема для повернення надмірно та/або помилково сплачених податків і зборів, що надійшли в інший установлений законодавством спосіб тощо.

Пунктом 19 вказаного Порядку безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані шляхом оформлення розрахункових документів.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про стягнення виконавчого збору в сумі 46338,57 грн.

Статтею 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог . Сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач.

Відповідно до ч.1 п. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України та ч.1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з Державного бюджету України виконавчих витрат, судового збору та витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо стягнення судових витрат з Державного бюджету України, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині знайшли своє підтвердження.

Згідно ст. 376 ЦПК України неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області задовольнити частково.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 травня 2018 року у цій справі скасувати в частині стягнення з Державного бюджету України за рахунок коштів призначених на утримання Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області на користь ОСОБА_3 суму виконавчих витрат 4992 грн. 55 коп., а також витрати на послуги адвоката в сумі 4400 грн. та суму судового збору в розмірі 640 грн. .

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 березня 2019 року.

Головуючий: І.А. Воробйова

Судді: В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко