Справа № 519/11/17
Провадження № 2/504/371/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2019 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенко В.К.,

при секретарях - Мельниковій В.М., Антиповій Л.В.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до виконавчого комітету Южненської міської Ради, Южненської міської ради, Фонду комунального майна Южненської міської ради, третя особа - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рідний дім хіміків 22», про визнання недійсним рішення виконкому Южненської міської ради Одеської області від 13.12.2001 року № 384, про визнання недійсним свідоцтва про право власності № 215від 13.12.2001 року, визнання недійсним рішення виконкому Южненської міської ради Одеської області № 881 від 13.12.2012 року, визнання недійсним свідоцтва про право власності від 21.12.2012 року № 2193, визнання недійсним рішення виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області від 31.01.2012 року № 512, вирішення питання судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року позивачі звернулися до Южного міського суду Одеської області із вказаним позовом до відповідачів.

Ухвалою судді Южного міського суду Одеської області від 30.01.2017 року відкрито провадження по даній цивільній справі.

Ухвалою судді Южного міського суду Одеської області від 20.09.2017 року задоволено самовідвід судді, справу передано до Комінтернівського районного суду Одеської області за правилами ст. 116 ч.1 п. 3 ЦПК України.

25 жовтня 2017 року справа перерозподілена у відповідності до приписів ст. 11-1 ЦПК України і передана судді Барвенку В.К.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.10.2017 року справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою Комінтернівського районного суду від 26.04.2018 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачі вимоги свого позову підтримали повністю, просили його задовольнити.

Представники виконавчого комітету Южненської міської Ради, Южненської міської ради, Фонду комунального майна Южненської міської ради позовні вимоги не визнали в повному обсязі, подали свої письмові заперечення.

Представник третьої особи Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рідний дім хіміків 22» подав свою письмову позицію, погодився із позовними вимогами, просив їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи які зібрані по справі, заслухавши думки та правові обгрунтування учасників процесу, суд встановив наступні правовідносини:

У 1984 році прийнято у експлуатацію багатоповерховий житловий будинок, який розташований за адресою: Одеська область, місто Южне, вул. Хіміків, 22.

У 1984 році у підвальному приміщенні цього багатоповерхового житлового будинку введено у експлуатацію та приведено у готовність протирадіаційне укриття (ПРУ), площею 1900 кв.м., про що свідчить складений 29.06.1989 року паспорт протирадіаційного укриття.

Сторонами не заперечується і матеріалами справи підтверджується, що у цьому будинку позивачі мають у власності житлові квартири.

Рішенням виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області від 13.12.2001 року № 384 постановлено оформити право власності за територіальною громадою міста Южне на об'єкти нерухомості, в тому числі і на вказаний багатоповерховий житловий будинок (а.с. 58).

На виконання цього рішення 13.12.2001 року за № 215 видано свідоцтво про право територіальної громади міста Южне Одеської області на вказаний багатоповерховий житловий будинок (а.с.28).

У липні 2012 року розпочато технічну інвентаризацію захисник споруд Одеської області.

Так факсограмою від 26.07.2012 року управління з надзвичайних ситуацій Одеської обласної державної адміністрації зобов'язало територіальні інвентаризаційні комісії надати відомості по ПРУ.

Рішенням виконкому Южненської міської ради Одеської області від 31.01.2012 року № 512 надано поштову адресу протирадіаційному укриттю по вул. Хіміків, 22, нова адреса: м. Южне, Одеська область, вул. Хіміків, 22/3.

Право власності територіальної громади на протирадіаційне укриття зареєстровано 26.12.2012 року (витяг 149087995).

Наприкінці 2012 року складено в новій редакції (відповідно до законодавства України) паспорт сховища (ПРУ) № 56533, що розташовано за адресою: м. Южне, Одеська область, вул. Хіміків, 22/3. Нова обрахована площа ПРУ становить (за паспортом ПРУ) 1793,3 кв.м.(а.с 32)

У грудні 2012 року складено облікову картку ПРУ (а.с.33).

Рішенням виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області від 13.12ю2012 року № 881 постановлено оформити право власності за територіальною громадою міста Южне Одеської області на захисні споруди цивільного захисту населення, серед іншого, на ПРУ, що розташовано за адресою: Одеська область, місто Южне, вул. Хіміків, 22/3.

21.12.2012 року за № 2193 видано свідоцтво про право власності на ПРУ що розташовано за адресою: Одеська область, місто Южне, вул. Хіміків, 22/3.

06.06.2016 року створено Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рідний дім хіміків 22».

30.12.2016 року складено акт про списання, а також складено акт приймання - передачі багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою: Одеська область, місто Южне, вул. Хіміків, 22, з балансу КП «МЖКЦ» на баланс ОСББ «Рідний дім хіміків 22».

У додатку № 1 до акту приймання - передачі вказана технічна документація, що передається, серед іншого, дві папки протирадіаційного укриття.

Третьою особою надано висновок № 059/2018 від 10.04.2018 року, що наданий ПП «Одеський науково- дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.», згідно висновку якого нежитлові підвальні приміщення є допоміжними приміщеннями житлового будинку № 22, по вул. Хіміків, в м. Южне; вказані підвальні приміщення не відповідають вимогам, які пред'являються до протирадіаційного укриття; площа підвального приміщення у паспорті ПРУ та технічному паспорті відрізняється.

Позивачі вважають, що вказані вище оспорювані рішення та свідоцтва є протизаконними, і мають бути скасовані, оскільки вони порушують права позивачів як співвласників приміщень загального користування цього багатоповерхового будинку, підвал, де, як на думку позивачів, розташоване ПРУ, є допоміжним приміщенням загального користування, площа ПРУ вказана у паспорті ПРУ істотно відрізняється від площі ПРУ, що вказана у технічному паспорту на ПРУ.

Відповідачі вважають, що статус ПРУ у підвальному приміщенні цього багатоповерхового житлового будинку не змінений з часу введення в експлуатацію (1984 рік), і законом заборонена приватизація об'єктів цивільного захисту державної та комунальної власності.

Розділ І Інструкції щодо утримання захисних споруд цивільної оборони у мирний час, затвердженою Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 09.10.2006р. №653, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.11.2006р. за №1180/13054: статус захисної споруди, її основні технічні характеристики визначаються паспортом сховища (протирадіаційного укриття) (додаток 1), підписаним керівником експлуатуючої організації і представником управління (відділу) з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту міста (району).

Аналогічна норма діяла за часів СРСР, зокрема відповідно до п.3.4 СН 464-74 Інструкція про приймання до експлуатації закінчених будівництвом захисних споруд цивільного захистута їх використання у мирний час, що затверджена постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР у справах будівництва від 12 серпня 1974 року № 167 статус захисної споруди (ПРУ) визначався паспортом сховища (ПРУ) додаток № 3.

Пізніше, 20.07.1984 року затверджені цим же автором та розпочали свою дію СНіП 3.01.09 -84 аналогічного змісту.

Саме такий паспорт сховища (ПРУ) складений 29.06.1989 року на протирадіаційне укриття за адресою: Одеська область, місто Южне, вул. Хіміків, 22., оригінал якого оглянутий судом в судовому засіданні.

Отже доводи позивачів про те, що цей паспорт підроблений не знайшли свого підтвердження.

Таким чином статус ПРУ у спірному підвальному приміщенні суд вважає повністю доведеним.

Доводи позивачів та третьої особи, що за висновком експерта спірне підвальне приміщення не відповідає вимогам ПРУ, не можуть бути підставою для припинення (скасування) комунальної власності на об'єкт цивільного захисту населення, а є підставою до спонукання балонсоутримувача ПРУ до належного утримання сховища, зокрема, і в судовому порядку.

Стаття 41 Конституції України містить імперативну норму, відповідно до якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Суд звертає увагу на те, що пунктами 47, 48 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. №1052 визначено, що ДСНС відповідно до покладених на неї завдань, зокрема:

- перевіряє наявність і готовність до використання в разі виникнення надзвичайних ситуацій промислових засобів захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин, засобів цивільного захисту, стан їх утримання та ведення обліку; - складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу житло та здоров'ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.

Частиною другою статті 68 Кодексу цивільного захисту України від 02 жовтня 2012 року № 5403-VI передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Правилом частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України від 02 жовтня 2012 року № 5403-VI, визначені підстави для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів.

Отже ці доводи судом відхиляються як не обгрунтовані.

Доводи позову, що нежитлові приміщення підвалу багатоповерхового будинку по вул. Хіміків, 22 в м.Южне Одеської області є допоміжними приміщеннями суд вважає помилковими з наступних підстав:

За змістом ст.ст. 1, 10 Закону України від 19 червня 1992 року "Про приватизацію державного житлового фонду" у процесі приватизації громадяни набувають право власності на квартири та допоміжні приміщення багатоквартирного будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Суд нагадує, що разом із тим нежилі приміщення в жилому будинку, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять (ч. 3 ст. 4 ЖК України), і в результаті приватизації квартир такого будинку їх мешканцями право власності в останніх на ці приміщення не виникає.

Більш того, правило ч. 4 ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного майна» передбачає, що відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

За правилом п. «в» ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, у тому числі захисні споруди цивільної оборони.

Згідно з п. 2 Порядку використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2009 року № 253 (далі ? Порядок), протирадіаційним укриттям визнається негерметична захисна споруда, яка забезпечує захист людей від негативного впливу іонізуючого випромінювання у разі радіоактивного забруднення місцевості.

Відповідно до ч. 3 п. 25 Порядку, у разі приватизації (корпоратизації) державних підприємств захисні споруди виключаються з переліку майна підприємства, що підлягає приватизації (корпоратизації), і передаються в установленому порядку його правонаступникові на відповідальне зберігання.

Правилом ч. 12 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що захисні споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню).

Посилання позивачів на рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 року № 4-рп/2004 є помилковим, і зводиться до власного розуміння викладених у ньому положень.

Таким чином і ці доводи позову судом відхиляються як необгрунтовані.

Довід позивачів щодо невідповідності реальній площі ПРУ, що вказана у технічному паспорті на сховище -1520,9 кв.м, площі, що вказана паспорті сховища (ПРУ) - 1793,3 кв.м., не може бути підставою для припинення (скасування) комунальної власності на об'єкт цивільного захисту населення, з вищевикладених підстав.

Крім того, площа протирадіаційного укриття з часу введення в експлуатацію складала 1900 кв.м., під час перевірки органом центральної влади в 2012 році так само складала 1900 кв.м.

Те, що площа ПРУ дещо змінилась свідчить про реалізацію балансоутримувача свого права на розпорядження приміщенням ПРУ в мирний час (надані договори оренди), а законність цих розпоряджень знаходиться за межами предмету цього позову.

Отже ці доводи не приймаються судом до уваги як підстава для скасування оспорюваних рішень.

Доводи позову, що під час передачі з балансу на баланс вищевказаного багатоповерхового житлового будинку у технічній документації, документації на ПРУ не було не відповідають дійсності, оскільки у додатку до цього акту міститься позначка про передачу двох папок із документацією на ПРУ.

Доводи того, що в технічному паспорті не було зазначено про існування ПРУ не є слушними, оскільки статус ПРУ визначається відповідним паспортом сховища (ПРУ).

Доказів того, що ПРУ відповідно до чинного законодавства було списано позивачі не надали.

Посилання на те, що відповідно до довідки від 04.12.2018 року № 04/5818/10 ГУ ДС України з НС в Одеській області протирадіаційне укриття № 56533, 5 групи, 1984 року забудови та вводу в експлуатацію, обліковується в управлінні за адресою: м. Южне, вул. Хіміків, 22/3а, не можуть слугувати підставою для висновку про втрату ПРУ свого статусу, оскільки цей статус є доведеним і не скасований (припинений) в установленому законом порядку, крім того, паспорт ПРУ № 56533 обліковується за номером №22/3 по вул. Хіміків в м. Южне (а.с 32, зворот, а.с. 33), право власності на ПРУ зареєстровано саме за цією адресою, що повністю підтверджено зібраними по справі матеріалами.

Більш того з цієї самої відповіді ГУ ДС України з НС в Одеській області протирадіаційне укриття не обліковується за адресою: м. Южне, вул. Хіміків, 22, тому і право власності не зареєстровано на ПРУ як за адресою: вул. Хіміків, 22, так і вул. Хіміків 22/3а, в м. Южне.

В п. 58 Рішення у справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04) від 10 лютого 2010 року Європейський суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Решта доводів зводиться до власного розуміння положень діючого законодавства, та контрадікторного оцінювання доказів, тому суд не вважає необхідним надавати відповіді на ці аргументи, крім того вони не є основними.

Таким чином, позовні вимоги повністю не підлягають задоволенню.

За правилом ст. 141 ЦПК України судові витрати (судовий збір) слід віднести на рахунок позивачів.

На підставі наведеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1, 10 Закону України від 19 червня 1992 року "Про приватизацію державного житлового фонду", ч. 4 ст. 3, п. «в» ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна», ст. 32, 68, 70 Кодексу цивільного захисту населення України, ст.ст. 141, 258-260, 353 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до виконавчого комітету Южненської міської Ради, Южненської міської ради, Фонду комунального майна Южненської міської ради, третя особа - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рідний дім хіміків 22», - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов'язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.К. Барвенко