1Справа № 335/2427/19 2-з/335/30/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», Державного реєстратора виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкова Сергія Олександровича, третя особа - Суб'єкт державної реєстрації прав Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області про скасування рішення про державну реєстрацію права власності,-

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2019 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», Державного реєстратора виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкова С.О., третя особа - Суб'єкт державної реєстрації прав Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області про скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

За позовом ОСОБА_1 просить визнати незаконною державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень винесеного державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим С.О. від 13 грудня 2018 року (з відкриттям розділу), індексний номер:44591956 (час внесення 14:36) від 13.12.2018 року щодо проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Державного реєстратора виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкова С.О. на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору.

Заява подана в порядку позовного провадження.

Вивчивши позовну заяву та матеріали, що до неї додані, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги до державного реєстратора щодо скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно носять публічно-правовий характер, оскільки зводяться виключно до оскарження позивачем дій реєстратора, а саме: невиконання ним п. 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 р. № 1127, щодо проведення державної реєстрації без письмової вимоги про усунення порушення основного зобов'язання.

Позивач ОСОБА_1 не пред'являє майнових вимог до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» щодо предмету іпотеки, не зазначає про порушення ним договірних зобов'язань, а саме, в чому вони полягають та яким нормам прав суперечать. Крім того, позивач у позовній заяві зазначає ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» як відповідача, проте, за змістом позовних вимог, позивач не заявляє майнових вимог до товариства в частині нерухомого майна, яке є предметом укладеної між нею та ПАТ «Український Професійний Банк» угоди.

Позовна заява в частині оскарження рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не містить вимог щодо виконання цивільно-правової угоди (договору іпотеки), а позивач ОСОБА_1 просить визнати протиправним і скасувати виключно рішення державного реєстратора та запис, який він вчинив.

Стаття 4 КАС України визначає, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи;.

Відповідно до ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

У відповідності до ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті.

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті (ч.2 ст. 20 КАС України).

Пленум Вищого адміністративного суду України у своїй постанові №8 від 20.05.2013 року роз'яснив, що відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень і питань реєстрації.

Таким чином, якщо у справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії Держреєстратора, який у межах спірних правовідносин діє як суб'єкт владних повноважень, то спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Вказана правова позиції викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 квітня 2018 р. ( справа №826/9928/15).

Отже, спір щодо скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

До позовної заяви позивачем додана заява про забезпечення позову, за змістом якої позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Державному реєстратору виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкову С.О. та іншим особам, уповноваженим на державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, здійснювати дії з державної реєстрації прав та їх обтяжень на об'єкт нерухомого майна - квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Стаття 149 ч. 2 ЦПК України зазначає, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зважаючи на те що, у відкритті провадження у справі відмовлено (провадження у справі не відкрито), суддя дійшов висновку, що заява про забезпечення позову, в рамках даного провадження, задоволенню не підлягає.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 149, 153, 186, 258-260, 353 ЦПК України, п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідних положень ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», Державного реєстратора виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкова Сергія Олександровича, третя особа - Суб'єкт державної реєстрації прав Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області про скасування рішення про державну реєстрацію права власності - відмовити.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Роз'яснити позивачу, що розгляд вимог про визнання рішення державного реєстратора незаконним повинен відбуватися в порядку адміністративного судочинства.

Повернути ОСОБА_1 позовну заяву з усіма додатками, що до неї додані, заяву про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В.Геєць