Ухвала

11 березня 2019 року

м. Київ

справа № 161/7021/15-ц

провадження № 61-4070ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня

2018 року, ухвалу Волинського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року, постанову Волинського апеляційного суду від 24 січня 2019 року

за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області

від 17 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя

та визнання права власності на частину квартири,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області

від 17 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири

№ 65 у будинку № 7 та на 1/2 частину підвального приміщення № 6

по АДРЕСА_1 як частку у спільному майні подружжя.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2018 року, залишеною без змін постановою Волинського апеляційного суду від 24 січня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд

за нововиявленими обставинами судового рішення у цій справі відмовлено.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року було відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 -

ОСОБА_4 про відвід судді Шевчук Л. Я.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, в якій заявник просить скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2018 року, ухвалу Волинського апеляційного суду

від 18 грудня 2018 року, постанову Волинського апеляційного суду

від 24 січня 2019 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити

у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Тобто перелік ухвал суду, які підлягають касаційному оскарженню чітко визначається процесуальним законом. У переліку ухвал суду першої інстанції, які підлягають касаційному оскарженню, після їх перегляду

в апеляційному порядку, який визначений у частині першій статті 389 ЦПК України, ухвала про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутня.

Частиною сьомою статті 429 ЦПК України встановлено, що судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.

Отже, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, постанова апеляційного суду, винесена за результатами її апеляційного перегляду,

а також ухвала апеляційного суду про відмову у задоволенні заяви

про відвід судді оскарженню у касаційному порядку не підлягають

(частина перша статті 389 ЦПК України).

У постанові від 24 січня 2019 року Волинський апеляційний суд помилково зазначив про наявність у заявника права на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції у цій справі.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною першою

статті 389 ЦПК України, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК

України, частиною сьомою статті 429 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області

від 10 жовтня 2018 року, ухвалу Волинського апеляційного суду

від 18 грудня 2018 року, постанову Волинського апеляційного суду

від 24 січня 2019 року за заявою ОСОБА_2 про перегляд

за нововиявленими обставинами рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності на частину квартири - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников