Справа № 755/2298/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Івашко О.Л.

з участю

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 13.06.2003 року. Від цього шлюбу народилось дві дини: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач стверджує, що на даний час сини проживають з нею. Витрати на лікування, озровлення, харчування, фізичне здоров'я, психічний стан, створення належним умов для розвитку природних здібностей, витрати на здобуття освіти у навчальних закладах, спортивних та культурних закладах та розваги дітей в рік становлять приблизно 94000 грн. Досягти згоди, щодо розміру аліментів на дітей в добровільному порядку їй та відповідачу не вдалося, а тому вона звернулась до суду з вказаним позовом. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання синів. у твердій грошовій сумі у розмірі по 3500 грн. щомісячно і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 зазначив, що він постійно підтримує зв'язок з дітьми, цікавиться їхнім життям та здоров'ям. Доводи позивача, що ним не надаються кошти на утримання дітей, не відповідають дійсності, та зазначено лише для того, щоб сформувати негативну думку суду про нього, як батька, який не виконує своїх обов'язків. З 01.07.2016 року офіційно працює в ТОВ «Консалт Агро» та обіймає посаду водія з заробітною платою 5313 грн. Звертає увагу суду, що за адресою свого проживання, проживає зі своєю матір'ю, яка є пенсіонером та особою похилого віку, яка потребує матеріальної допомоги та підтримки, враховуючи мінімальний розмір соціальних виплат. Сплачувати аліменти у розмірі 3500,00 грн. щомісячно на кожну дитину він не в змозі, з врахуванням викладених в відзиві обставин та просив суд повністю відмовити в стягненні аліментів.

У судовому засіданні 07 березня 2019 року відповідач позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 33% щомісячно.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 93.06.2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 вступили в зареєстрований шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.11).

07.02.2007 року шлюбі між позивачем та відповідачем було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.13).

В судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що до липня 2018 року, не дивлячись на розірвання шлюбу, сторони продовжували проживати однією сім'єю.

Від цього шлюбу у позивача та відповідача народилось дві дитини: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.12, 14).

Судом з'ясовано, що діти постійно мешкають з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто.

Діти перебувають на утриманні матері, ОСОБА_2 з липня 2018 року у добровільному порядку сплачує по 1000 грн. щомісяця на двох дітей, але суми матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб дітей та їх розвитку.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За положеннями ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

ОСОБА_2 є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров'я відповідачем суду не надано. Надані відповідачем докази засвідчують, що його мати є непрацездатного віку, проте не підтверджує того факту, що вона перебуває на утриманні відповідача.

Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2000 грн. на кожну дитину, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини її мати ОСОБА_1, є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дітей, їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Стосовно твердження відповідача, що суд, визначаючи розмір аліментів, повинен їх визначити у розмірі не більшому ніж 33 %, суд зазначає наступне.

Національним законодавством визначено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 року встановлено у розмірі 2027,00 грн. встановлено нормою п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік".

Незважаючи на те, що дія закону «Про Державний бюджет України на 2019 рік" поширюється на всю території України, слід враховувати, що при сталому розмірі мінімального прожиткового мінімуму купівельна спроможність у кожній адміністративно-територіальній одиниці може відрізнятися.

Очевидним є факт, що вартість життя в м. Києві перевищує показники в інших регіонах України, а тому кошти для належного забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, яка мешкає в Києві, необхідні у більшому розмірі ніж мінімально визначено законом.

Визначаючи розмір аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд виходив з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини за місцем її проживання (м. Київ), а також враховував розмір середньої номінальної заробітної платні у м. Києві (де мешкає відповідач).

Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовна заява подана ОСОБА_1 11 лютого 2019 року, тому суд присуджує стягнення аліментів саме з цього дня.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 11.02.2019 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, та, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2, працюючого в ТОВ «КОНСАЛТ АГРО», водієм) аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1) на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 11.02.2019 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.03.2019 року.

Суддя Н.О.Яровенко