Номер провадження 2/754/1264/19 Справа №754/5080/18
01 лютого 2019 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Клочко І.В.
секретаря судового засідання Шевчук М.В.,
представник позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: відділ з питань реєстрації місця проживання, перебування фізичних осіб Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом позбавлення права користування жилим приміщенням
ОСОБА_2 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом позбавлення права користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що 17 серпня 2016 року позивач набула у власність квартиру АДРЕСА_1, що підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна від 12 квітня 2018 р. № 120477066. На даний час позивач є єдиним власником даної квартири. На даний час позивачка має намір продажу належної їй на праві власності квартири. З метою отримання документального підтвердження відомостей щодо реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_2 позивачка звернулася до Відділу з питань реєстрації проживання, перебування фізичних осіб Деснянської РДА, який в свою чергу надав довідку № 816930 від 27.02.2018 р. щодо реєстрації відповідача, який зареєстрований за даною адресою з 28.07.1988 року, а також те, що за даною адресою зареєстровано три особи.
З метою реалізації свого права на відчуження вказаної квартири позивачка звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О., який повідомив про необхідність отримання відомостей про всіх зареєстрованих осіб в квартирі.
На письмовий запит приватного нотаріуса від 21.03.2018 р. № 287/01-16 відділ з питань реєстрації місця проживання, перебування фізичних осіб Деснянського РДА листом від 26.03.2018 р. № 102/30/1420 повідомив, що у вищевказаній квартирі зареєстровано 3 особи, малолітніх та неповнолітніх дітей не зареєстровано.
Разом з тим, позивачці відомо про факт реєстрації відповідача за адресою належної позивачці квартири. Позивачка не має відомостей щодо фактичного місцезнаходження відповідача на даний час, оскільки постійного зв'язку з останнім немає.
Наявність реєстрації ОСОБА_3 у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить позивачці, перешкоджає реалізувати своє право власності.
З огляду на викладене, позивач просить позбавити відповідача права на користування житловим приміщенням.
В судове засідання з'явилася представник позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, повідомлений про час та місце розгляду справи був належним чином. За даних обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. До суду подано клопотання про розгляд справи без участі представника та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна від 12 квітня 2018 р. № 120477066 дана квартира належить позивачу.
Відповідно до реєстру територіальної громади м. Києва, спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Факт відсутності відповідач без поважних причин більше одного року за зареєстрованим місцем проживання підтверджується наданими актами від 16.03.2016 р., 21.03.2018 р.
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Ст. 317 ЦК України, визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором.
За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад один рік без поважних причин, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 405 ЦК України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 352,40 грн.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 71, 72, 150 ЖК України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: відділ з питань реєстрації місця проживання, перебування фізичних осіб Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом позбавлення права користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 352,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення складено 11.02.2019 р.
Суддя