Справа № 355/1791/18
Провадження № 2/355/72/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Баришівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

за участю секретаря Лунгул Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Баришівка Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В С Т А Н О В И В :

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 08.05.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 17.04.2014 року позичальник ОСОБА_2 Вважає, що відповідачка ОСОБА_1 є спадкоємцем після померлого позичальника банку ОСОБА_2 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, у зв'язку з чим має відповідати за його зобов'язаннями. В заявленому позові просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 8749 гривень 37 копійок та сплачений судовий збір.

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не зявився, про день та місце розгляду справи увідомлений своєчасно та належним чином. У позовній заяві представник позивача ОСОБА_3 просить суд розгляд справи проводити у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність представника позивача по справі.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. До суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та відзив, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову та застосувати строки позовної давності, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність відповідачки по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору від 08.05.2008 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, відповідач отримав кредит у розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Договір складається з заяви позичальника та умов і правил надання банківських послуг.

17.04.2014 року у віці 48 років помер ОСОБА_2, про що зроблено відповідний актовий запис № 60 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції у Київській області. Згідно спадкової справи № 308/2014 року до майна померлого ОСОБА_2, заведеної у Баришівській районній державній нотаріальній конторі із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, спадкова справа заведена за заявою кредитора.

Згідно з ст.608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За приписами ст. ст.1216, 1218ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.5 ч.1ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням.

Порядок пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст.1281,1282 ЦК України.

У зв'язку зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Відповідно до статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

За положеннями ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

А тому, виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість.

У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз'яснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця.

Проте, представник позивача в своїй позовній заяві як на підставу задоволення позову посилається на те, що відповідач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається такими, що прийняли спадщину і повинні нести цивільно-правову відповідальність за борги спадкодавця.

Відповідно до ч.2ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що обов'язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак доказів фактичного проживання відповідачки із спадкодавцем на час відкриття спадщини суду надано не було.

Відповідачка ОСОБА_1 згідно наданої копії паспорта серії СМ № 861772 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1. Померлий ОСОБА_2 згідно наданої копії паспорта серії НС 455641 був зареєстрований Чкалова, 6 в с. Пасічна Баришівського району Київської області. Отже відповідачка ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 зареєстровані за різними адресами. Суду не надано доказів щодо проживання їх із спадкодавцем саме на час відкриття спадщини відсутня.

Позивач також не надав суду доказів, які підтверджують, яке саме майно входить до складу спадщини та яка його вартість, що унеможливлює стягнення з них заявлених позивачем грошових коштів. Крім цього, відповідачка ОСОБА_1 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась та свідоцтво про право на спадщину до майна померлого ОСОБА_2 не видавалось.

В поданому ОСОБА_1 відзиві простить суд застосувати до даних правовідносин строки позовної давності.

У відповідності до положень ст.256 ЦК України та згідно ст.257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 08.05.2008 року, укладеного між «Приватбанк» та клієнтом ОСОБА_2 у позивача АТ КБ «Приватбанк» перебіг позовної давності починається від дня, коли у нього виникло право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання, а саме з 17.08.2011 року. Правові наслідки порушення ОСОБА_2 умов договору № б/н від 08.05.2008 року настали з моменту невиконання даного договору, а саме з 17.08.2011 року. З 17.08.2011 року розпочався перебіг позовної давності, який сплинув 17.08.2014 року. Позичальник помер 17.04.2014 році, а претензія кредитора направлена до Баришівської районної державної нотарільної контори 02.10.2014 року, а звернувся банк до суду тільки 11.12.2018 року., тобто із пропуском встановленого законом строку.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Встановлені судом обставини підтверджуються:

-копією паспорта ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії СМ 861772;

-копією паспорта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НС 455641;

-копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2, серії І-ОК № 301740, який помер 17.04.2014. року;

-розрахунком заборгованості за договором б/н від 08.05.2008 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, станом на 13.03.2017 року, згідно якого заборгованість складає 8749 гривень 37 копійок;

-копією анкети-заяви ОСОБА_2 про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в «Приват Банк» від 08.05.2008 року;

-умовами і правилами надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк»;

-копією спадкової справи, заведеної до майно померлого 17.04.2014 року ОСОБА_2;

-іншими матеріалами справи.

За даних обставин позов підлягає не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.253-257, 260, 261, 509, 526, 527, 530, 608, 1216, 1217, 1268, 1281, 1282 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 12.03.2019.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_4