Якимівський районний суд Запорізької області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа № 330/1889/19
"18" листопада 2019 р. смт. Якимівка
Якимівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Куценка О.О., секретаря судового засідання Павленко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки по аліментам,
В судове засідання позивач та її представник не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про місце, час проведення судового засідання, про причини не явки суд не повідомив. Зважаючи на одночасне існування умов передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2001 року.
Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 26 березня 2007 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 217 грн, щомісячно, починаючи з 14 березня 2007 року та до 24 квітня 2020 року.

На даний час рішення суду перебуває на виконанні в Генічеському районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Відповідач рішення суду про стягнення аліментів не виконує.

Згідно розрахунку державного виконавця Якимівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 16 травня 2017 року заборгованість відповідача ОСОБА_2 по аліментам, станом на 01 травня 2017 року становила 26148,50 грн.

Згідно розрахунку державного виконавця Якимівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 01 листопада 2018 року заборгованість відповідача ОСОБА_2 по аліментам на 01 листопада 2018 року становила 31661,92 грн.

Згідно розрахунку державного виконавця Генічеського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 31 липня 2019 року заборгованість відповідача ОСОБА_2 по аліментам станом на 31 липня 2019 року становить 40787,42 грн.

Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст.180СК України батьки зобов`язані утримувати свою неповнолітню дитину.

Відповідно до ч.1 ст.196СКУкраїни у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним факт виникнення заборгованості по аліментам саме з вини відповідача.

Так, судом встановлено, що на протязі тривалого часу відповідач не сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина, що призвело до виникнення заборгованості. При цьому, суд вважає, що вказана заборгованість виникла саме з вини відповідача ОСОБА_2 , оскільки останній, достовірно знаючи про обов`язок утримання неповнолітньої дитини та відповідні судові рішення, не сплачував аліменти в необхідному розмірі, чим допустив утворення заборгованості по аліментам, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти в повному розмірі, або доказів, що заборгованість по аліментам виникла з незалежних від нього причин, відповідач відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України суду не надав, в судове засідання взагалі не прибув і позовні вимоги не спростував.

Суд погоджується з розрахунком суми неустойки зазначеною позивачкою в позові, яка складає за період з листопада 2015 року по 14 серпня 2019 року 83093 грн. 59 коп., який відповідає висновкам , викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 25 квітня 2018 року по справі №572/1762/15-ц.

Таким чином, встановивши факт виникнення заборгованості по аліментам та наявність вини відповідача в цьому, суд прийшов до висновку про наявність у позивачки права на стягнення неустойки (пені) відповідно до вимог ст.196 СК України, максимальний розмір якої визначений нею, не більше 100 відсотків заборгованості, тобто в розмірі 40787,42 грн.

На підставі вищевикладеного, позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1762,00грн.

Керуючись ст.7,180,196 СК України, ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки по аліментам задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з в сумі 40787,42 грн. (сорок тисяч сімсот вісімдесят сім) 42 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,4 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте по письмовій заяві відповідача, яка може бути подана до Якимівського районного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня проголошення цього рішення.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Якимівський районний суд Запорізької області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 .

Суддя: