Справа № 505/2060/19
Провадження № 2/505/1523/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" листопада 2019 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Вергопуло А. К.

секретаря судового засідання - Ісаченко О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Подільську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Подільської районної державної адміністрації Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним державного акту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 червня 2019 року звернулась до суду із позовом до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Подільської районної державної адміністрації Одеської області та просить встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вступу в оперативне управління та володіння спадковим майном; визнати недійсним державний акт серії ІІІ-ОД №051824, виданий 02.03.2004 року на ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 ; визнати за нею як за спадкоємицею першої черги за законом право на спадок чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 2.84 в умовних кадастрових гектарах на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області.

Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; та у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 2.84 в умовних кадастрових гектарах на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області.

За інформацією відділу у Подільському районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області, за ОСОБА_3 зареєстровано державний акт серії ІІІ-ОД №051824. Проте він виданий 02.03.2004 року після смерті ОСОБА_3 , тобто він є недійсним.

ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє мано заповіла ОСОБА_2 , який є чоловіком позивачки.

На день смерті ОСОБА_3 з нею постійно проживав та був зареєстрований ОСОБА_2 , проте своїх спадкових прав на спадкове майно ОСОБА_3 оформити не встиг.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік ОСОБА_2 .Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; та у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 2.84 в умовних кадастрових гектарах на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області.

Вона постійно проживала та була зареєстрована з чоловіком на день його смерті в одному житловому будинку, таким чином вона фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка.

Проте, у видачі свідоцтва на спадкове майно після смерті чоловіка ОСОБА_2 їй було відмовлено, у зв`язку з втратою оригіналу сертифікату на земельну частку (пай), та видачею державного акту після смерті ОСОБА_3 , що не підтверджує її права власності на земельну ділянку.

Позивач у судове засідання не з`явилась. Її представник адвокат Овсяницька С. М. у судове засідання не з`явилась, надала заяву, згідно якої на позові наполягала та просила розглянути справу за відсутності її та позивача.

Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої проти заявлених вимог не заперечував та просив розглянути справ у відсутність представника сільської ради.

Представник Подільської районної державної адміністрації Одеської області у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої проти вимог не заперечував та просив розглянути справу у його відсутність.

Представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області у судове засідання не з`явився, при цьому надали письмові пояснення до справи. Вказували, що за наявною у відділі інформацією, за ОСОБА_3 зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД №051824, загальною площею 1,8301 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області. В подальшому, відомості про реєстрацію права власності на дану земельну ділянку не надходили.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 67 років в с. Липецьке Котовського району Одеської області померла ОСОБА_3 (актовий запис №08), що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 07.02.2002 року.

Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, зокрема, на право на земельну частку (пай) розміром 2,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області із земель КСП «ім. Леніна», яке належало їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №842 від 14.03.1998 року, що підтверджується довідкою Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №0217/770 від 11.03.2019 року.

Проте, розпорядженням Котовської райдержадміністрації від 16 грудня 2003 року за №504/03, на ім`я ОСОБА_3 було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №051824 площею 1,8301 га на території Липецької сільської ради, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за 6 №00549.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, підставою припинення права власності є смерть громадянина.

Відповідно до ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Статтею 152 ЗК України зазначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

В п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004 року, №7, судам підсудні справи за заявами, зокрема, щодо визнання недійсними державних актів на земельні ділянки.

Аналізуючи досліджений в судовому засіданні державний акт на право приватної власності на землю, судом встановлено, що виданий він після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть, а тому державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №051824 від 02.03.2004 року необхідно визнати недійсним.

ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 22 січня 1996 року виконавчим комітетом Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, зареєстровано у реєстрі за № 4 кв.№004800, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_2 .

Факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті матері ОСОБА_3 в силу ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, підтверджується довідкою виконавчого комітету Липецької сільської ради Подільського району Одеської області №1391 від 15.11.2017 року, згідно якої ОСОБА_3 дійсно постійно проживала та була зареєстрована до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , одна. Після смерті ОСОБА_3 її племінник ОСОБА_2 протягом шести місяців та більш тривалий час доглядав за спадковим житловим будинком, ремонтував його, сплачував комунальні платежі, обробляв присадибну земельну ділянку та город. Інших осіб, зареєстрованих за цією адресою на момент смерті ОСОБА_3 не було і не має.

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Проте, свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 не отримував.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 55 років в м. Подільськ Одеської області помер ОСОБА_2 (актовий запис №123), що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 14.02.2018 року.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Отже, після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на право на земельну частку (пай) розміром 2,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області із земель КСП «ім. Леніна», сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №842 від 14.03.1998 року, яке він фактично успадкував шляхом вступу в управління та володіння спадковим майномпісля смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , але не оформив своїх спадкових прав.

ОСОБА_2 заповіт не складав, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після його смерті, має здійснюватись за законом.

Позивач є дружиною спадкодавця, що підтверджується: копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 07.03.1986 року.

Позивачка вчасно в межах передбаченого законом 6-місячного строку звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 .

Проте, листом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса №1051/02-31 від 27.12.2018 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з пропуском ОСОБА_2 строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ,відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно та видачею державного акту після смерті ОСОБА_3 , що не підтверджує її права власності на земельну ділянку

Про втрату оригіналів вказаних документів позивачем зроблена об`ява в газеті «Котовська реклама». Ніякої інформації щодо виявлення вказаних документів не надходило.

Відповідно до довідки Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса за вих.№1125к/02-14 від 22.10.2019 року, згідно матеріалів спадкової справи №79к/2018, заведеної до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , із заявою стосовно прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2 , свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Також згідно матеріалів спадкової справи №124к/2018, заведеної до майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , із заявою стосовно прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 , видавалось свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно.

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформлених оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та необхідність встановлення факту прийняття спадщини, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Відповідно суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141,263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняв спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД

№051824, виданий Котовською райдержадміністрацією Одеської області 02 березня 2004 року на ім`я померлої ОСОБА_3 , на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області №504/03 від 16.12.2003 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на землю за 6 №00549, та скасувати його реєстрацію.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_5 , що зареєстрована за адресою: с. Олександрівка Подільського району Одеської області, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на земельну частку (пай) розміром 2,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області із земель КСП «ім. Леніна», сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 , зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №842 від 14.03.1998 року, яке він успадкував, але не переоформив як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя А. К. Вергопуло

Повне судове рішення складено 19 листопада 2019 року.