Справа №635/2782/19
Провадження по справі № 2/635/2023/2019
19 листопада 2019 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
Головуючого судді Бобко Т.В.,
секретар судового засідання Ус Ю.В.,
учасники справи:
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності на житловий будинок шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, -
ОСОБА_1 звернулась до суду шляхом пред`явлення позовної заяви до ОСОБА_2 , яким просить усунути перешкоди у здійсненні права власності на житловий будинок, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що є власником зазначеного житлового будинку, в якому, окрім неї, зареєстровані, її чоловік, діти, а також з 20 грудня 2005 року по теперішній час значиться зареєстрованою стороння особа ОСОБА_2 . Разом з тим, відповідач ніколи не проживала у вказаному будинку, позивач з нею не знайома, особистих речей відповідача в будинку немає. Позивачу доводиться сплачувати комунальні послуги відповідно до кількості зареєстрованих осіб, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Крім того, будучи власником вищевказаного будинку, позивач не може розпоряджатися своїм майном, що створює певні незручності. Позивач не зверталась до відповідача з проханням добровільно знятися з реєстрації в належному їй будинку, оскільки фактичне місце проживання ОСОБА_2 та засоби зв`язку їй невідомі.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 травня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 вересня 2019 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі..
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України шляхом виклику через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомила.
Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надійшло.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Як вбачається зі змісту свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого 23 серпня 2005 року Виконкомом Утківської селищної ради, зареєстрованого в КП «Харківському районному бюро технічної інвентаризації» 23 серпня 2005 року (номер запису №69 в книзі №1 за реєстраційним номером №11822461), житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності в цілому ОСОБА_1 (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» №8137668 від 23 серпня 2005 року).
Згідно інформації, виданої Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради, за вих.1379 від 05 березня 2019 року в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано п`ять осіб, в тому числі відповідач по справі ОСОБА_2 , що також підтверджується листом заступника голови Харківської районної державної адміністрації Мєуш Н. №Р-113/0612 від 29 січня 2019 року.
Як вбачається зі змісту акту, складеного 18 березня 2019 року депутатом Мереф`янської міської ради ОСОБА_3 Вікторівною в присутності сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 фактично мешкають чотири особи: домовласник ОСОБА_1 , її чоловік ОСОБА_6 , син ОСОБА_7 та донька ОСОБА_8 , за твердженнями ОСОБА_1 , членів її сім`ї та сусідів - ОСОБА_2 у вказаному будинку ніколи не проживала, особисті речі останньої в будинку не виявлені.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.
За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, якщо він не порушує норм закону, моральних засад суспільства, екологічної ситуації та інтересів інших осіб.
Статтею 41 Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Тобто, за змістом ст. 319 ЦК власник сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто правомочності власника не є безмежними, закон може встановлювати певні обмеження здійснення права власності. Такі обмеження встановлюються з метою забезпечення рівноваги в суспільстві та здійснення майнових прав усіма суб`єктами права.
Отже, правомочності власника та межі здійснення ним прав встановлені законом.
Разом із тим, як вбачається зі змісту ст. 319 ЦК, обмеження права власності не підлягають розширеному тлумаченню.
Закріплений у п. 1 ч. 2 ст. 319 ЦК принцип, відповідно до якого дії власника щодо його майна не повинні суперечити закону, є загальним універсальним обмеженням прав власника. Відсутність прямої заборони в законі надає власнику широке коло можливостей для здійснення права власності, в той час як заборона на здійснення певних дій є механізмом стримання власника.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач ОСОБА_2 . не є членом сім`ї позивача, не проживала з нею у спірному будинку, не була пов`язана з нею спільним побутом та не вела спільного господарства.
Враховуючи викладене, застосуванню підлягають положення статей 383, 391 ЦК України, які передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житловий будинок від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї.
Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірний будинок власника, але на час розгляду справи не є членом його сім ї.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.
Під час судового розгляду судом встановлено, що відповідач ніколи не проживала за адресою: АДРЕСА_1 , її особистих речей в будинку немає. Перешкод у її проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено.
Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою понад один рік, суду не надано.
Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачу у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні.
За положеннями ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності на житловий будинок шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Харківським РВ УМВС України в Харківській області 07 жовтня 1998 року, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Харківським РВ УМВС України в Харківській області 08 грудня 2005 року, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .
Суддя Т.В. Бобко