Справа № 175/3970/19
Провадження № 2-о/175/86/19
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2019 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.

при секретарі Філоненко О.О.,

за участю: заявниці - ОСОБА_1 ,

зацікавленої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису посилаючись на те, що вона, ОСОБА_1 проживає у належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_1 .

В даній квартирі окрім неї, проживають також її донька - ОСОБА_3 , 2002 року народження та її колишній чоловік - ОСОБА_2 , шлюб з яким розірвано рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, яке вступило в законну силу 27.10.2014 року.

У свою чергу, колишній чоловік ОСОБА_2 відмовляється добровільно звільнити квартиру, у зв`язку з чим вона звернулася з позовом до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області щодо примусового виселення його з помешкання і справа перебуває на розгляді. Проте, на даний час у неї є побоювання, що до вирішення цієї справи по суті, і загалом всієї ситуації, вона і донька будуть знаходитися в такому психоемоційному стані, який може привести до нервових зривів або навіть афективних станів, в зв`язку з агресивною поведінкою колишнього чоловіка, який регулярно вчиняє дії, які підпадають під ознаки домашнього насильства згідно ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме дії психологічного насильства, здійснюються словесні образи, погрози, залякування, приниження її як особистості і жінки.

Крім того заявниця зазначає, що з приводу таких дії вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів, якими до ОСОБА_2 були вжиті заходи у вигляді проведення профілактичних бесід щодо недопущення порушення громадського порядку, публічної безпеки та насильства в сім`ї, винесені офіційні застереження.

Також матеріали щодо адміністративних порушень за фактом вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування - були направлені до Дніпропетровського районного суду для розгляду і прийняття рішень. Відповідними Постановами Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №175/2791/19 від 26.07.2019 року і по справі №175/2073/19 від 05.08.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосовані адміністративні стягнення у вигляді штрафу.

Проте, вищезазначені заходи не вплинули на ОСОБА_2 , він продовжує вчиняти відносно неї насильницькі дії психологічного характеру, які включають в себе словесні образи, погрози, приниження, залякування, кожен день його дії стають більш агресивними та переходять до фізичного характеру і вона знову змушена булав викликати поліцію, працівниками якою знову, 29.09.2019 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, який передано на розгляд до суду (справа № 175/3880/19, суддя Бровченко В.В., розгляд призначено на 12.11.2019 року).

Таким чином, з урахуванням протиправних дій свого колишнього чоловіка, які можуть становити небезпеку для її здоров`я та життя, а також для життя і здоров`я її доньки, вона змушена звернутися до суду з даною заявою про видачу обмежувального припису.

У судовому засідання ОСОБА_1 підтримала подану заяву та просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк шість місяців, яким визначити йому тимчасові обмеження та покласти на нього певні обов`язки вказані у заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти заяви колишньої дружини, пояснивши що він зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , у якій вони проживають разом із заявницею, іншого житла він не має та переїжджати йому нікуди, тому відсутні законні підстави для видачу будь-яких обмежень щодо користування даним майном. Що стосується звинувачень щодо вчинення ним насильницьких дій по відношенню до дитини та колишньої дружини, зазначив, що посилання заявниці є безпідставними та надуманими, оскільки у нього хороші відносини з ними обома.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Встановлено, що ОСОБА_1 проживає у належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_1 .

В даній квартирі окрім неї, проживають також її донька - ОСОБА_3 , 2002 року народження та її колишній чоловік - ОСОБА_2 , шлюб з яким розірвано рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, яке вступило в законну силу 27.10.2014 року.

Також у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 відмовляється добровільно звільнити квартиру належну колишній дружині, та проявляє по відношенню до неї агресивну поведінкою, регулярно вчиняючи дії, які підпадають під ознаки домашнього насильства згідно ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме дії психологічного насильства, здійснюючи словесні образи, погрози, залякування, приниження її як особистості і жінки.

Крім того судом встановлено, що з приводу таких дії, заявниця неодноразово зверталася до правоохоронних органів, якими до ОСОБА_2 були вжиті заходи у вигляді проведення профілактичних бесід щодо недопущення порушення громадського порядку, публічної безпеки та насильства в сім`ї, винесені офіційні застереження.

Також відносно ОСОБА_2 складалися матеріали щодо адміністративних порушень за фактом вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, які були направлені до Дніпропетровського районного суду для розгляду і прийняття рішень. Відповідними Постановами Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №175/2791/19 від 26.07.2019 року і по справі №175/2073/19 від 05.08.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосовані адміністративні стягнення у вигляді штрафу.

Після чого, у зв`язку з продовженням вчиняти насильницькі дії психологічного характеру відносно своє дружини та дитини, відносно ОСОБА_2 , працівниками поліції знову, 29.09.2019 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, який передано на розгляд до суду (справа № 175/3880/19, суддя Бровченко В.В., розгляд призначено на 12.11.2019 року).

Так, Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п.2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч.ч. 3.4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Аналізуючи зазначені норми права та такі встановлені в судовому засіданні обставини справи, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці, тому необхідно видати обмежувальний припис стосовно нього шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім того, під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 проживає у належній тільки їй особисто на праві власності квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином право ОСОБА_2 на житло жодним чином не будуть порушені.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , тому вимоги останньої є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи слід віднести за рахунок Держави.

Керуючись ст.ст. 259, 350-1, 350-6 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), строком на 6 (шість) місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме:

- заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Бойко