Справа № 723/2355/19
Провадження № 2/723/2852/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Петреску Л.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Хоміцька Наталія Георгіївна про розірвання договору довічного утримання (догляду), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Хоміцька Н.Г. про розірвання договору довічного утримання (догляду), посилаючись на те, що 26.09.2016 року між ним та ОСОБА_5 , від імені якої діяла ОСОБА_6 , було укладено договір довічного утримання (догляду), відповідно до якого він передав у власність ОСОБА_5 двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 . В свою чергу ОСОБА_5 зобов`язалася довічно його утримувати, забезпечувати харчуванням, одягом, доглядом та необхідною медичною та іншою допомогою і зберегти за ним в безкоштовному довічному користуванні одну житлову кімнату площею 17,30 кв.м., вартість матеріального забезпечення було визначено в розмірі 1000 грн. Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Хоміцькою Н.Г. та зареєстрований в реєстрі за №1118.

Вказує, що спочатку ОСОБА_5 доглядала за ним, однак з серпня 2017 року перестала виконувати, покладені на неї договором довічного утримання обов`язки, ігнорує його потреби та стан здоров`я, не забезпечує його харчуванням, медикаментами, іншою необхідною допомогою, відмовилася від догляду за ним, крім того, жодного разу не відвідала його в лікарні під час стаціонарного лікування, тривалий час не підтримує з ним стосунки. Також зазначає, що через відсутність догляду за ним з боку відповідача та важкий матеріальний стан він вимушений був взяти 21.08.2018 року в АТ «Альфа - банк» кредит на споживчі цілі в розмірі 8000 грн., який має погашати. Вказує, що відповідач тривалий час перебуває за кордоном, має там постійне місце проживання та роботи, отримує стабільний заробіток, внаслідок чого не має можливості виконувати взяті на себе зобов`язання, передбачені договором довічного утримання від 26 вересня 2016 року.

Просить розірвати договір довічного утримання, укладений між ним та ОСОБА_5 , 26.09.2016 року та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

09.08.2019 року відповідач ОСОБА_5 подала до суду відзив на позов, в якому заперечувала проти позову зазначала, що, починаючи від народження проживала разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , які їй були батьками, виховували її. Також зазначала, що у 2013 році ОСОБА_7 склала на її ім`я заповіт, яким заповідала їй все своє майно, яке буде належати їй на момент смерті, в тому числі на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 . Вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла і ОСОБА_1 запропонував їй відмовитися від спадщин на його користь після смерті мами ОСОБА_7 і що він прийме спадщину та укладе з нею договір довічного утримання, на що вона погодилась, оскільки вважає його батьком та має його утримувати. Вважає, що не відповідають дійсним обставинам справи доводи позивача, про те, що вона з серпня 2017 року істотно порушує взяті на себе зобов`язання, передбачені укладеним договором, оскільки щомісячно перераховувала на картковий рахунок ОСОБА_1 по 1000 грн., також зазначає, що в листопаді 2016 року, червні 2017 року та лютому 2018 року вона з ОСОБА_1 виїжджала на оздоровлення та відпочинок за межі держави, крім того, зазначала, що їй не було відомо про тяжкий матеріальний стан ОСОБА_1 , оскільки він є приватним підприємцем, отримує дохід, сплачує податки та до неї з цього приводу не звертався. На підставі викладеного просила позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

22.08.2019 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначав, що ОСОБА_5 отримала дозвіл на роботу в Італії, куди виїхала, там має сім`ю, тому до України приїжджає на короткий час. Заперечує проти доводів відповідача про те, що вона надавала йому фінансову допомогу, оскільки окрім передач з Італії на свята він нічого не отримував. Також зазначає, що з 29.06.2016 року по 11.07.2016 року він відвідав відповідача в Італії, дорогу туди і назад оплатив сам. 26.09.2016 року він знову поїхав до Італії, та повернувся 16.10.2016 року. Обидва рази він проживав вдома у ОСОБА_5 Нікуди на лікування чи оздоровлення вони не їздили. Також зазначав, що з 09.06.2017 року по 13.06.2017 року він їздив до Італії на море, де за 5 днів перебування там заплатив власні кошти за себе та ОСОБА_5 , більше за кордон він не виїжджав. Вказує, що в подальшому вони спілкувались виключно по телефону через Скайп, а з 14.10.2017 року зв`язок припинився, він неодноразово намагався зв`язатись з нею, просив матеріальної допомоги, однак ОСОБА_5 її не надавала, вона не сплачує комунальні платежі, не оплачує його лікування, не доглядає за ним, не навідується до нього, оскільки весь час перебуває за кордоном. Він не заперечує той факт, що з 22.08.2018 року на його рахунок стали надходити кошти в сумі по 1000 грн., однак відправник йому не відомий та зазначає, що з дня укладення договору та до 22.08.2018 року грошей він не отримував. Вважає, що відповідач умови договору довічного утримання не виконує належним чином, тому просить його розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, пояснив, що з серпня 2017 року відповідач не забезпечує його харчуванням, одягом, ліками, коштами, а з жовтня 2017 року припинила з ним спілкування. Відповідач весь час проживає за кордоном, після укладення договору довічного утримання лише один раз в 2016 році приїжджала і ночувала в квартирі, яка передана їй за договором. Інші особи за дорученням ОСОБА_5 йому допомоги не надавали. Підприємницьку діяльність він припинив ще до укладення договору довічного утримання.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги не визнає, свій відзив підтримує повністю, просить розглянути справу у її відсутності.

Третя сторона без самостійних вимог - приватний нотаріус Хоміцька Н.Г. - в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути цивільну справу у її відсутності.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно договору довічного утримання (догляду), посвідченого 26.09.2016 року приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Хоміцькою Н.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №1118, ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_5 двохкімнатну квартиру за АДРЕСА_1 , належну йому на підставі свідоцтва про право власності, а ОСОБА_5 зобов`язалась довічно утримувати ОСОБА_1 забезпечуючи його їжею, одягом, доглядом, необхідною медичною та іншою допомогою, вартість якої визначена сторонами в розмірі 1000 грн. щомісячно. У зв`язку з посвідченням цього договору нотаріусом було накладено заборону на відчуження вищезазначеного нерухомого майна, заборону на відчуження зареєстровано в реєстрі за №1119 (а.с.8-10).

Позивач ОСОБА_1 22.01.2019 р. проходив медичне обстеження в клініці «Авіценна», заплативши за надані послуги 180 грн., що підтверджується результатами досліджень та квитанцією про оплату (а.с.28-32).

Та обставина, що позивач ОСОБА_1 21.08.2018 р. звернувся в Альфа-Банк для отримання кредиту і в подальшому здійснював його погашення підтверджується паспортом споживчого кредиту та квитанціями по оплату (а.с.33-41).

Позивач здійснює оплату послуг за електро- та газопостачання, що підтверджується квитанціями (а.с.44-45, а.с.111-116).

Згідно листа територіального відділення №10025/0144 філії Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» номер рахунку на пластикову картку ОСОБА_1 - НОМЕР_1 (а.с.75).

Відповідач ОСОБА_5 здійснювала сплату по 1000 грн. в період з серпня 2018 р. по липень 2019 р. на картковий рахунок позивача № НОМЕР_1 , що підтверджується банківськими квитанціями (а.с.76-83).

З довідки Сторожинецьке підприємство «Міські ринки» №50 від 20.08.2019 р. вбачається, що ОСОБА_1 на ринку не працює та не має у власності кіоску чи іншого торгового об`єкту (а.с.117).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.08.2019 р. ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність 07.10.2009 р.

Факт виїзду ОСОБА_1 за кордон до Італії підтверджується відмітками в закордонному паспорті НОМЕР_3, виданому 25.02.2016 року, відповідно до яких позивач перебував за кордоном з 29.06.2016 року по 11.07.2016 року, з 29.09.2016 року по 16.10.2016 року та з 01.06.2017 року по 18.06.2017 року (а.с.120-121, 183), а також фототаблицями, зображення на яких підтверджені позивачем (а.с.177-181).

З копії закордонного паспорта НОМЕР_2 , виданого 19.04.2011 року органом 7323 на ім`я ОСОБА_8 вбачається, що після укладення договору довічного утримання вона перебувала в Україні в період з 07 по 21 грудня 2016 р., з 06.04.2018 р. по 02.05.2018 р., з 05.08.208 р. по 25.08.2018 р. та в серпня 2019 р. (а.с.167-173).

Відповідно до ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Відповідно до ч.1 ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Відповідно до наведених правових норм судом встановлено, що уклавши договір довічного утримання (догляду) 26.09.2016 р. відповідач взамін отриманої у власність від позивача двокімнатної квартири зобов`язалася довічно утримувати останнього, забезпечуючи харчуванням, одягом, доглядом, необхідною медичною та іншою допомогою. Вартість такого матеріального забезпечення визначена сторонами договору у розмірі 1000 грн. кожного місяця.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з серпня 2017 року відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання за договором, не утримує матеріально і не спілкується.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідач здійснювала матеріальне забезпечення позивача в період з серпня 2018 року по липень 2019 року, перераховуючи кожного місяця на картковий рахунок ОСОБА_1 по 1000 грн.

Разом з тим, заперечуючи проти задоволення позову, відповідач не спростувала доводів позивача про те, що в період з серпня 2017 року по липень 2018 року нею не здійснювалося матеріальне забезпечення у розмірі та порядку, визначеному договором, оскільки не було надано суду жодних доказів на спростування цих обставин, а свідок ОСОБА_9 , про допит якого клопотала відповідач у відзиві на позов, на неодноразові виклики до суду не з`явилася. Посилання відповідачки на те, що в лютому 2018 року вона з ОСОБА_1 виїжджали на оздоровлення та відпочинок за межі держави не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду. При цьому, незважаючи на те, що в ході судового розгляду було встановлено, що позивач ОСОБА_1 їздив декілька разів до відповідачки в Італію, суд вважає, що дані обставини не свідчать про належне виконання відповідачкою зобов`язань за договором, так як дані поїздки мали місце до серпня 2018 року і суду не надано доказів, що сторонами були змінені умови договору щодо встановлених зобов`язань внаслідок цих поїздок.

Наведене, на думку суду, свідчить, що відповідач ОСОБА_5 належним чином не виконує свої зобов`язання за договором, а саме не здійснювала матеріального забезпечення в розмірі по 1000 грн. в період з серпня 2017 року по липень 2018 року, що є підставою для розірвання договору.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання договору довічного утримання є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.744, 745, 755, 756 ЦК України, керуючись ст.ст.3,4,5,12,13,76,81, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання (догляду), зареєстрований в реєстрі за №1118, укладений 26 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що посвідчений приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Хоміцькою Н.Г.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ