Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/15841/18

Номер провадження 2/712/26/19

11 березня 2019 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

головуючого-судді Марцішевської О.М.,

за участю секретаря судового засідання Олефіренко В.В.,

заявника ОСОБА_1

представника зацікавленої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Черкаси в окремому провадженні заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Черкаська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім"єю, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), заінтересована особа: Черкаська міська рада, звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім"єю із ОСОБА_3 з січня 2013 року по день смерті ОСОБА_4 В обгрунтування заяви вказувала, що 03.03.2018 помер ОСОБА_3, з яким заявниця проживала однією сім"єю та здійснювала постійний догляд з січня 2013 року, допомагала у побуті, купувала ліки, продукти харчування, одяг, сплачувала за власний рахунок комунальні послуги, після смерті останнього здійснювала поховання. Крім того, 11.04.2016 між представником померлого ОСОБА_5 та заявником було укладено договір довічного утримання ОСОБА_3 У зв"язку з виконанням всіх умов договору до ОСОБА_1 перейшла у власність квартира померлого за адресою: АДРЕСА_2. У встановлений законом строк ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, їй було відмовлено на тій підставі, що вона не являється спадкоємцем за законом, заповіту спадкодавець не складав, а факт проживання зі спадкодавцем однією сім"єю повинен встановити суд. У зв"язку з викладеним, заявниця була змушена звернутись до суду.

В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, просила задовольнити. Вказала, що померлий був самотнім чоловіком та проживав сім'єю з матір'ю заявниці та заявницею, в зв'язку з чим відносини у заявниці з спадкодавцем склались як між донькою та батьком. Вказала, що встановлення даного факту їй необхідне для отримання державної допомоги на поховання спадкодавця, оскільки вона понесла витрати на поховання за свій рахунок.

Представник ЧМР не заперечувала по суті заяви.

Заслухавши пояснення заявника та представника Черкаської міської ради, свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 03.03.2018 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, з яким заявниця проживала однією сім"єю та здійснювала постійний догляд з січня 2013 року, допомагала у побуті, купувала ліки, продукти харчування, одяг, сплачувала за власний рахунок комунальні послуги, після смерті останнього здійснювала поховання. Вказані обставини підтверджені показами допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 та договором-замовленням № 22 від 03.03.2018р. на організацію та проведення поховання з товарним чеком на оплату ритуальних послуг 3710 грн.

11.04.2016 між ОСОБА_5, який діяв від імені ОСОБА_3, та заявником ОСОБА_1 було укладено договір довічного утримання (догляду), за умовами якого відчужувач в особі представника передав у власність набувачеві ОСОБА_1, а набувач ОСОБА_1 прийняла від відчужувача у власність квартиру №174, що знаходиться у будинку №5 по вул.Бидгощській у м.Черкаси, взамін чого набувач ОСОБА_1 зобов"язалась забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно на умовах, встановлених договором.

У зв"язку з виконанням всіх умов договору до ОСОБА_1 перейшла у власність квартира померлого за адресою: АДРЕСА_2.

У встановлений законом строк ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, їй було відмовлено на тій підставі, що вона не являється спадкоємцем за законом, заповіту спадкодавець не складав, а факт проживання зі спадкодавцем однією сім"єю повинен встановити суд, що підтверджується листом Першої Черкаської державної нотаріальної контори вих.№2994/02-17 від 12.11.2018.

Статтею 315 ч.1 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. При цьому ст.2 СК містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім'ї.

Норма ст.1264 ЦК України, розрахована в першу чергу для того, щоб надати право на спадкування й іншим родичам спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем.

Юридичний факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем протягом п'яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду. Нотаріус не має можливостей для того, щоб безспірно встановити зазначені обставини.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка займалась лікуванням та доглядом померлого ОСОБА_3, що підтверджується договором довічного утримання від 11.04.2016, а також похованням.

За правилами ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члени сім'ї, тощо.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Для підтвердження проживання однією сім'єю необхідно підтвердити факт спільного проживання, ведення спільного господарства зі спадкодавцями, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Так, в матеріалах справи наявні належні докази, які підтверджують факт проживання з січня 2013 року і до дня смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_1 однією сім'єю, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, піклування та підтримку померлого морально і матеріально. Зокрема, це підтверджується спадковою справою №280/2018 відкритою 24.07.2018 у Першій Черкаській державній нотаріальній конторі, договром довічного утримання від 11.04.2016

З Інформаційної довідки Першої Черкаської державної нотаріальної контори зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №54768126 від 16.01.2019, після смерті ОСОБА_3 вбачається, що спадкова справа не заводилась, спадкоємців, які б зверталися до нотаріуса з питанням оформлення свого спадкового права після смерті ОСОБА_3 не має.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Абзацем 2 п.2 зазначеною Постанови Пленуму визначено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини необхідно заявнику для подальшої реалізації спадкового права після смерті ОСОБА_3

Визнання факту проживання ОСОБА_3 та заявника однією родиною не менше п'яти років до дня відкриття спадщини автоматично призводить до визнання його спадкоємцем четвертої черги відповідно до ст.1264 ЦК України. Отже встановлення вказаного факту має визначені юридичні наслідки, що виражаються у отриманні статусу спадкоємця четвертої черги.

Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину фактично або подавали б заяви про прийняття спадщини відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно п.3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно вимог ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що факт постійного спільного проживання заявниці з померлим ОСОБА_3, з січня 2013 року по день його смерті 03.03.2018р. доведено.

Керуючись ст.ст. 4,23, 81,95,141,258,259, 263-265,272,273, 315, 316, 352-354,355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Встановити факт спільного проживання однією сім"єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який помер 03 березня 2018 року з січня 2013 року по день смерті ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 12.03.2019р.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.