РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/2499/19

18.11.19

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі: головуючого-судді: Сороки Д.В.

за участю секретаря судового засідання Корбут Ю.А.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в м. Козятині справу за позовом ОСОБА_1 до Сестринівської сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай),-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до Сестринівської сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай).

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який на день смерті проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті спадкодавець залишив заповіт, посвідчений 17 грудня 1992 року секретарем виконкому Сестринівської сільської ради Козятинського району Вінницької області за реєстром № 38, яким усе своє майно, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме право, заповів їй. Заповіт не змінено та не скасовано. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, згідно ст.. 1241 ЦК України, не має.

Спадщину після його смерті вона прийняла, як спадкоємець за заповітом, відповідно до вимог ст.. 549 ЦК УРСР (що діяв на час відкриття спадщини), яким визначалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців від дня відкриття спадщини. Оскільки, вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном в шестимісячний строк після смерті ОСОБА_2 , що підтверджено відповідною довідкою сільської ради, вона вважається такою, що спадщину прийняла.

До складу спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_2 входить земельна частка (пай) розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Пузирківської сільської ради Козятинського району Вінницької області.

Вона звернулася з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса Козятинського районного нотаріального округа Безбаха Ю.А., однак, оформити свої спадкові права стосовно земельної частки (паю), що входить до складу спадкового майна, вона не може, тому що відсутній правовстановлюючий документ, а саме - сертифікат про право на земельну частку (пай).

В зв`язку з цим приватний нотаріус Безбах Ю.А. видав їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

На її звернення до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (відділ у Козятинському районі) вона отримала відповідь про те, що на підставі розпорядження Козятинської райдержадміністрації № 237 від 01.07.1997 на ім`я ОСОБА_2 було оформлено та видано сертифікат серії НОМЕР_1 від 30.07.1997, зареєстрований за № 348, на право на земельну частку (пай), площею 3,2 умовних кадастрових гектара на території Пузирківської сільської ради Козятинського району Вінницької області.

В домашньому архіві спадкодавця вона сертифіката не знайшла. Вочевидь, оригінал був ним втрачений ще за його життя. Отримати дублікат сертифікату не має можливості у зв`язку з відсутністю бланків сертифікатів.

Оскільки ОСОБА_2 помер, право на належне йому майно має вона, як спадкоємець за заповітом. Її право на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_2 ніким не оспорюється, однак і не визнається, тому за визначенням цього права вона змушена звертатися до суду з позовною заявою.

Позивач в судове засідання не з`явився, але представник позивача - адвокат Юрченко І.О. надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить підготовче судове засідання провести у відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача Сестринівської сільської ради Козятинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, але сільський голова подав заяву, в якій просить справу слухати у відсутності представника Сестринівської сільської ради, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 6).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишив заповіт, посвідчений 17.12.1997 секретарем виконкому Сестринівської сільської ради Козятинського району Вінницької області за реєстром № 38, яким усе своє майно, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме право, заповів ОСОБА_1 (а.с. 7).

ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 в шестимісячний строк, що підтверджується довідкою № 616 від 29.08.2019, виданою Сестринівською сільською радою Козятинського району Вінницької області (а.с. 9).

ОСОБА_1 звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса Козятинського районного нотаріального округа Безбаха Ю.А., однак, оформити свої спадкові права стосовно земельної частки (паю), що входить до складу спадкового майна, вона не може, тому що відсутній правовстановлюючий документ, а саме - сертифікат про право на земельну частку (пай). В зв`язку з цим приватний нотаріус Безбах Ю.А. видав їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. (а.с. 10).

На звернення ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (відділ у Козятинському районі) вона отримала відповідь про те, що на підставі розпорядження Козятинської райдержадміністрації № 237 від 01.07.1997 на ім`я ОСОБА_2 було оформлено та видано сертифікат серії НОМЕР_1 від 30.07.1997, зареєстрований за № 348, на право на земельну частку (пай), площею 3,2 умовних кадастрових гектара на території Пузирківської сільської ради Козятинського району Вінницької області (а.с. 11).

Отримати дублікат сертифікату не має можливості у зв`язку з відсутністю бланків сертифікатів.

Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року. До 1 січня 2004 року діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року.

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відноситн, які виникли до набрання чиннсті Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином до даних правовідносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Згідно з ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, позивач прийняв спадщину у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном.

Згідно з ст. 560 ЦК УРСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу).

Згідно матеріалів справи встановлено, що сертифікат серія НОМЕР_1 виданий на прізвище ОСОБА_2 втрачено.

За встановлених судом обставин позивач, успадкувавши право на земельну частку (пай), яке успадкував спадкодавець позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку.

У п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв згідно діючого законодавства, інші спадкоємці відсутні, належність спадкової маси підтверджено власнику належними та допустимими доказами, однак правовстановлюючий документ на майно втрачено, що також підтверджено.

Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013).

З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК України 1963 року, згідно з якими спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Керуючись 524,529,548,549 ЦК України 1963, ст.ст. 81, 200, 206, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Прийняти визнання позову представником відповідача.

Позов задовільнити .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Пузирківської сільської ради Козятинського району Вінницької області, право на яку мав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повне судове рішення складено 18.11.2019.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

СУДДЯ : підпис

З оригіналом вірно:

СУДДЯ - СЕКРЕТАР -

Дата документу 18.11.19