Справа № 314/5050/15-ц
Провадження № 2/314/10/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019 року м.Вільнянськ

Справа № 314/5050/15-ц;

провадження № 2/314/10/2019;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільнянськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк » про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів з моменту укладання,

(по первісному позову, відповідача по зустрічному) ОСОБА_2 ,

Стислий виклад позицій сторін.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду 05.11.2015 року з позовом про стягнення боргу з ОСОБА_1 за кредитним договором № ZPVLGA00000077 від 12.07.2007 року. Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що 12.07.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № ZPVLGA00000077, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 20025,00 доларів США на термін до 11.07.2017 р. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 20025,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та порядок, встановлених кредитним договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 30.09.2015 року заборгованість по вказаному договору становить 63168,88 доларів США, що за курсом 21,52 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.09.2015 року складає 1359394,30 грн. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

30.12.2015 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору № ZPVLGA00000077 від 12.07.2007 року та договору іпотеки недійсними з моменту укладення. Зустрічні вимоги обґрунтовані тим, що 12.07.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № ZPVLGA00000077з кінцевим терміном повернення 11.07.2017 року. За умовами зазначеного договору ОСОБА_1 отримав споживчий кредит в іноземній валюті (доларах США) на ремонт житлового будинку, також 12.07.2007 року було укладено договір іпотеки, на виконання якого для забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальником передано в заставу (іпотеку) житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає, що в поданому позові ПАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» невірно розраховано заборгованість за кредитним договором, станом на 30.09.2015 року, що є передчасним, крім того, вважає, що банк при укладенні кредитного договору та як наслідок інших договорів ввів його в оману щодо дійсної процентної ставки за кредитом та незаконних платежів та комісій, що передбачені кредитним договором № ZPVLGA00000077 від 12.07.2007 року.В момент укладення спірного договору не було визначено абсолютного значення здорожчання кредиту, не надано позичальнику можливості вплинути на порядок та спосіб готування графіку погашення кредиту, у зв`язку з чим просить суд визнати укладений кредитний договір № ZPVLGA00000077 від 12.07.2007 року недійсним з моменту укладення.

Представник позивача по первісному позову (відповідача по зустрічному) в судовому засіданні на первісному позові наполягала, просила суд його задовольнити в повному обсязі на тих підставах, що в ньому зазначені, заперечувала щодо задоволення зустрічного позову.

Відповідач по первісному позову (позивач по зустрічному) у судове засідання не з`явився. Від представника відповідача по первісному позову (позивача по зустрічному), адвоката Жманкова В.Є., до суду надійшла заява про відкладення слухання справи на іншу дату, так як він перебуває на амбулаторному лікуванні, так як це не перша заява про відкладення, а відповідач належним чином був повідомлений про час та місце слухання спарви, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності відповідача по первісному позову (позивача по зустрічному) та відсутності його представника, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Представник позивача надав свою згоду на заочний розгляд справи.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 07.12.2015 року відкрито провадження у справі, призначено попереднє судове засідання в приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області (а.с. 22-23).

30.12.2015 року до суду від ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява з додатками (а.с. 34-46).

19.01.2016 року ухвалою суду прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та об`єднано в одне провадження з первісним позовом, витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» матеріали кредитної справи та призначено справу до судового розгляду (а.с. 51-52).

24.02.2016 року електронною поштою до суду від ПАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» надійшли заперечення проти зустрічного позову (а.с. 61-64).

Ухвалою суду від 24.02.2016 року витребувано з ПАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» матеріали кредитної справиОСОБА_1 (а.с. 66-67).

12.04.2016 року до суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про призначення судової бухгалтерсько-економічної експертизи (а.с. 81-83).

Ухвалою суду від 12.04.2016 року призначено судову бухгалтерсько-економічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с. 85-86).

19.03.2018 року ухвалою суду провадження у справі відновлено, у зв`язку набранням чинності 15.12.2017 року Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції, розгляд справи постановлено слухати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 109-111).

16.04.2018 року до канцелярії суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про витребування доказів (а.с. 124-125).

Ухвалою суду від 16.04.2018 року клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено (а.с. 141-142).

04.06.2018 року представником банку у судовому засіданні долученодо матеріалів справи витребуванні згідно ухвали суду від 16.04.2018 року документи (а.с. 153-175).

19.06.2018 року до канцелярії суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про призначення судової бухгалтерсько-економічної експертизи (а.с. 180-182).

24.07.2018 року ухвалою суду по справі призначено судову бухгалтерсько-економічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с. 190-192).

15.10.2018 року ухвалою суду провадження у справі відновлено та призначено підготовче судове засідання (а.с. 197).

08.11.2018 року до канцелярії суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про призначення судової бухгалтерсько-економічної експертизи (а.с. 200-202).

06.12.2018 року ухвалою суду призначено судову бухгалтерсько-економічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с. 211-215).

02.04.2019 року до суду з експертної установи повернулись подані на дослідження матеріали без виконання ухвали суду (а.с. 218).

23.05.2019 року ухвалою суду провадження у справі відновлено та призначено підготовче судове засідання (а.с. 220).

10.09.2019 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду (а.с. 236).

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, вислухавши представника банку, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив

12.07.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № ZPVLGA00000077 від 12.07.2007 року на суму 20025,00 доларів США на термін до 11.07.2017 р. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 20025,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та порядок, встановлених кредитним договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 30.09.2015 року заборгованість по вказаному договору становить 63168,88 доларів США, що за курсом 21,52 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.09.2015 року складає 1359394,30 грн. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідач позов не визнав та звернувся до суду з зустрічним позовом про про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів з моменту укладання.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Вивчивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до висновку, що первісним позов підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити , виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 12.07.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № ZPVLGA00000077 від 12.07.2007 року на суму 20025,00 доларів США на термін до 11.07.2017 р.

Також сторони погодили, що при порушенні позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який сплачується пеня (п.4.1 договору, а.с. 12).

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 12.07.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки жилого будинку (а.с. 41-42).

Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ПАТ КБ«ПриватБанк» (а. с. 4-8), станом на 30.09.2015 року заборгованість за кредитним договором складає 63168,88 доларів США, що за курсом 21,52 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.09.2015 року складає 1359394,30 грн. з яких: 16563,00 доларів США - заборгованість за кредитом; 17057,75 доларів США - заборгованість за процентами; 2268,00 доларів США - комісія; 27280,13 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Відповідно до частини 1статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтями 526,530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк.

У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України).

Відповідно достатті 549 ЦК Українинеустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третястатті 549 ЦК України).

Враховуючи, що відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, суд вважає, що позивачем доведено про наявність заборгованості за кредитом.

При цьому суд враховує, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тобто у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині 3 статті 509 та частинах 1, 2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати.

Отже, з урахуванням розміру нарахованої пені, який є значним, сплату суми, що значно перевищує тіла кредиту, що є істотною обставиною, виходячи із засад справедливості та розумності, суд вважає, що розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», слід зменшити до розміру заборгованості за тілом кредита до 16563,00 доларів США, що відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 3 вересня 2014 року по справі № 6-100цс14.

Щодо зустрічного позову.

ОСОБА_1 звертаючись до суду із зустрічним позовом посилається на підстави недійсності правочину такі, як свідомий обман зі сторони АТ КБ «ПриватБанк» стосовно тіла кредиту та відсоткової ставки за кредитним договором, перед укладанням кредитного договору не надано інформацію про сукупну вартість кредиту на підставі постанови НБУ №168 від 10.05.2007 року та ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів»; перед укладенням даного договору не ознайомив її з реальною вартість кредиту.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами судочинства є, зокрема, свободі укладання договору, яка полягає у визнанні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договори (або утримуватися від укладання договорів) і визначити їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Якщо одна із сторін правочину, як це передбачає стаття 230 ЦК України, навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст.229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел, коли особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона правочину заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Правочин, здійснений під впливом обману, на підставі ст. 230 ЦК може бути визнаний судом недійсним.

Таким чином, саме ОСОБА_1 , повинен довести наявність умислу у банку, як іншої сторони оспорюваного правочину, істотність значення обставин, щодо яких його введено в оману, і сам факт обману.

За змістом ч. 2 ст. 11 Законну України «про захист прав споживачів» у редакції чинним на дату укладення кредитного договору, перед укладанням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомляти споживачу у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договорупро надання кредиту (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. У разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

За змістом даних норм матеріального права правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Умовами та відповідальність за неналежне виконання умов кредитного договору №ZPVLGA00000077 від 12.07.2007 року, укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» визначено п 4.1, 4.2, 4.3 (а.с.12) та п 7.1. (а.с. 13)

Судом встановлено, що при укладенні кредитного спірного договору, було дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами, так і прийняті ними. На момент укладення вказаного договору обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, що підтверджено власноручними підписами; правочин був спрямований на отримання кредиту та у його погашенні згідно умов даного договору. Спрямованість внутрішньої волі позичальника ОСОБА_1 на укладення кредитного договору саме в іноземній валюті підтверджується самим кредитним договором, оскільки під час укладання кредитного договору, ОСОБА_1 було ознайомлено в повному обсязі з умовами договору, а саме: кредитні умови, мету, цілі, форми його забезпечення, наявні форми кредитування, тип відсоткової ставки, суму, на яку кредит виданий, варіанти повернення кредиту, можливість дострокового повернення кредитних коштів, а також відповідальність сторін за невиконання або порушення умов договору, ОСОБА_1 підтвердив згоду на укладення договору своїм підписом.

Кредитний договір був спрямований на реальне настання правових наслідків, які були ним обумовлені. Будь-які підстави вважати, що правочин чи окремі його пункти суперечать ЦК України чи іншим актів цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, судом не встановлені.

Таким чином, ОСОБА_1 був ознайомлений повною мірою з умовами кредитування та орієнтовною сукупною вартістю кредиту і орієнтовним розрахунком сукупної вартості кредиту за кредитним договором.

За змістом ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів на спростування наведених вище обставин, ОСОБА_1 та його представником не надано. Таким чином ОСОБА_1 не довів суду, що на момент укладення кредитного договору, з боку банку як сторони правочинів мало місце навмисне введення позивача в оману (умисел) щодо обставин, які впливають на вчинення нею правочинів (кредитного договору та додаткової угоди).

За змістом ст.ст. 11,18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема, про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь - яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Однак, суду не надано доказів того, що перед укладенням кредитного договору, ОСОБА_1 не мав можливості і не був ознайомлений з усіма умовами кредитного договору, і що такі умови його не влаштовували.

Доказів того, що ОСОБА_1 до чи після укладення кредитного договору звертався до банку з проханням роз`яснення умов, наведених в цих правочинах, суду не надано.

Виходячи з наведених обставин та у відповідності до вище наведених норм права, суд приходить до висновку, що зустрічний позов не підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Відповідно вимогам ст. 141 ЦПК України з відповідача варто стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі: 29390,91 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

вирішив:

1.Цивільний позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 19.08.2004 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»заборгованість за кредитним договором № ZPVLGA00000077 від 12.07.2007 року у розмірі 52451,75 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.09.2015 року складає 1128761 (один мільйон сто двадцять вісім тисяч сімсот шістдесят одна) гривня 66 копійок, яка складається з наступного: 16563,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.09.2015 року складає 356435,76 грн. - заборгованість за кредитом; 17057,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.09.2015 року складає 367082,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2268,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.09.2015 року складає 48807,36 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 16563,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.09.2015 року складає 356435,76 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

3.В задоволенні іншої частини первісного позову відмовити.

4.Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 19.08.2004 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»судовий збір у розмірі 20390 (двадцять тисяч триста дев`яносто) гривень 91 копійку.

5.В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів з моменту укладення - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області, протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 30.10.2019 року.

Позивач по первісному позову, відповідач по зустрічному: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»(адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, адреса для листування: 49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 50, , рахунок № НОМЕР_3 , МФО 305299).

Відповідач по первісному позову, позивач по зустрічному: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 19.08.2004 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

30.10.2019