УХВАЛА

15 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 280/1780/17

провадження № 61-19680ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на постанову Житомирського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Коростишівського нотаріального округу Паламарчук Алла Павлівна, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2019 року засобами поштового зв`язку представник акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (далі - АТ «Креді Агріколь Банк») - адвокат Бендюг І. А. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного суду від 17 вересня

2019 року у цивільній справі № 280/1780/17.

Касаційне провадження на даний час не може бути відкрито з наступних підстав.

Повний текст постанови Житомирського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року у справі № 280/1780/17 складено 18 вересня 2019 року.

Таким чином касаційна скарга АТ «Креді Агріколь Банк» 31 жовтня 2019 року подана із пропуском строку передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України

(далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Банк у касаційній скарзі посилався на те, що оскаржувану постанову апеляційного суду одержав 30 вересня 2019 року.

Разом із тим скаржником не подана заява (клопотання) про поновлення строку на касаційне оскарження та не зазначені причини подання касаційної скарги 31 жовтня 2019 року, тобто після спливу тридцяти днів з дня вручення копії оскаржуваного судового рішення.

За змістом частини першої статті 127 ЦПК України поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом за заявою учасника справи.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, заявником в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

За статтею 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців; у позовах про строкові платежі і видачі - сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки; у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки; у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік; у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік; у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Саме до таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові

від 26 лютого 2019 року по справі № 907/9/17.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі ЄДРСР).

Банк звернувся із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 53 961, 43 доларів США.

За подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати (частина перша статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

За даними з офіційного веб-порталу «Судова влада України» позов у справі № 280/1780/17 пред`явлено до суду 22 грудня 2017 року.

Таким чином ціна позову у справі № 280/1780/17 становить 53 961, 43 долари США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на дату подання позову складала 1 502 825,83 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

За таких обставин з метою усунення цих недоліків касаційної скарги

АТ «Креді Агріколь Банк» має надати документ про сплату судового збору в розмірі 45 084, 77 грн (із розрахунку (1 502 825,83 грн х 1,5%) х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до УК у Печерському районі/ Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA7026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином з метою недоліків касаційної скарги банк:

- має право подати заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, із зазначенням причин такого пропуску та наданням доказів, які підтверджують поважність цих причин;

- зобов`язаний надати оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 45 084, 77 грн.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на постанову Житомирського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року у цивільній справі № 280/1780/17 залишити без руху.

Надати акціонерному товариству «Креді Агріколь Банк» строк - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині сплати судового збору касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Роз`яснити АТ «Креді Агріколь Банк» право протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення пропущеного строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович