Справа № 127/7634/17
Провадження № 22-ц/801/224/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю.Б.,

суддів Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якого діє представник - адвокат Кудельський Андрій Анатолійович, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням судді Бойка В.М. у місті Вінниця, зі складення його повного тексту 22 листопада 2018 року,

у справі № 127/7634/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 за участю третьої особи Вінницької міської ради про встановлення порядку володіння та користування спільною земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в:

В квітні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області із зазначеним вище позовом. Просила встановити між ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 порядок користування земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 площею 0,1069 га. згідно з планом розподілу земельної ділянки НОМЕР_1 виготовленим ДП «Поділлягеодезкартографія» від 19.05.2016 року.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_5 є співвласником будинку, що складає 19/100 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 на підставі договорів купівлі-продажу частини будинковолодіння від 24.02.2004 та 18.03.2004 років. Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,1069 га (1069 кв.м.) наданій в тимчасове довгострокове користування, згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 07 жовтня 1957 року № 26/1276. Співвласником іншої частини будинковолодіння являються ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9. З урахуванням вимог ст. 87 ЗК України позивач, як співвласник, не може використати своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки гарантоване ч. 2. ст. 1. п.п. «в» ч. 1 ст. 81, п.п. «а» ч. 3 ст. 116, ч.ч. 1, 2 ст. 118 ЗК України оскільки не визначено порядок користування земельною ділянкою між сторонами спору, та виник земельний спір.

Позивач в заявах від 05.09.2017 року та від 25.09.2017 року уточнив позовні вимоги та просив суд встановити між ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 порядок користування земельною ділянкою розташованою по АДРЕСА_1 площею 0.1069 га згідно з планом розподілу земельної ділянки НОМЕР_1- виготовленим ДП «Поділлягеодезкартографія» від 19.05.2016 року.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2018 року в задоволені позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 за участю третьої особи Вінницької міської ради про встановлення порядку володіння та користування спільною земельною ділянкою відмовлено повністю. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрати по проведенню експертизи в сумі 4 800 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2018 року скасувати та винести нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково. Встановити порядок користування земельною ділянкою між сторонами по справі відповідно до 3 варіанту судової земельно-технічної експертизи № 047/17 від 18.05.2018 року. Стягнути з позивача понесені витрати, пов'язані з розглядом справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи і вимогам закону, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржує його повністю в частині відмови в позовних вимогах. Суд фактично не вирішив спір по суті, суд обмежився посиланням на недоведеність та необґрунтованість позову. Враховуючи, що між сторонами не погоджено та не встановлено порядок користування земельною ділянкою, він підлягає встановленню в судовому порядку, на що неодноразово звертав увагу ВСУ.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, а також враховуючи, що позивач в судовому засіданні від 23.10.2018 року вказала, що не підтримує жодного із варіантів висновку судової земельно-технічної експертизи, щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою, крім того позивачем не надано достатніх доказів для встановлення порядку користування земельною ділянкою розташованою по АДРЕСА_1 площею 0.1069 га згідно з планом розподілу земельної ділянки НОМЕР_1- виготовленим ДП «Поділлягеодезкартографія» від 19.05.2016 року, суд прийшов до висновку, що позов необґрунтований, непідтверджений матеріалами справи.

Позивач ОСОБА_5 в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції не оскаржує.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Принцип диспозитивності в цивільному процесі - це закріплені в нормах цивільного процесуального права положення про можливість осіб, які беруть участь у справі, розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, а також засобами їхнього захисту, що активно впливають на виникнення, рух і закінчення цивільного процесу, з метою захисту своїх прав і охоронюваних законом інтересів.

Диспозитивністю характеризуються права позивача, що надають йому можливість відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) (ст. 49, 373, 408 ЦПК України) протягом усього розгляду справи, збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, змінити предмет чи підставу позову до закінчення підготовчого засідання, а у справах, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження - не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання. А відповідачу - визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу та має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом (ст. 49 ЦПК України).

Відповідно до загальних положень цивільно-процесуального законодавства суд повинен з'ясувати обставини, які пов'язані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини. При цьому факти підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являються предметом позову.

Позивач повинен зазначити і довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов'язує свою матеріально-правову вимогу.

ОСОБА_5 пред'явила позов про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою. Саме встановлення порядку користування спільною земельною є предметом вимоги, а обставини, з якими вона пов'язує свою матеріально-правову вимогу виклала в позовній заяві вказавши на те, що порядок користування земельною ділянкою можливо визначити за планом розподілу земельної ділянки НОМЕР_1 від 19.05.2016 року виготовленим ДП «Поділлягеодезкартографія», згідно якого сторони фактично користуються земельною ділянкою, який ними погоджено, спори щодо межі земельної ділянки з суміжними землевласниками та землекористувачами відсутні, що підтверджується актом від 19.03.2017 року.

Відповідач ОСОБА_3 вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, оскільки спір судом не був вирішний, шо порушує його права як користувача земельною ділянкою. При цьому вважає, що при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, слід виходити з розміру часток кожного співвласників на придбане нерухоме майно - житловий будинок.

Колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається відповідач ОСОБА_3, є підставою для пред'явлення самостійного позову, проте з такими вимогами апелянт до суду не звертався, вони не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а тому не приймаються і не розглядаються в суді апеляційної інстанції, що відповідає положенням ч. 6 ст. 367 ЦПК України.

Враховуючи наведене, безпідставним є посилання апеляційної скарги на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 6-2454цс16, оскільки дана правова позиція стосується неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, які, на думку ОСОБА_3, підлягають застосуванню до правовідносин за його вимогами.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 375, 379, 382, 384, 389 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якого діє представник - адвокат Кудельський Андрій Анатолійович, залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 березня 2019 року.

Головуючий: Войтко Ю.Б.

Судді: Міхасішин І.В.

Стадник І.М.