Справа № 442/6396/19
Провадження № 2/442/1660/2019
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

19 листопада 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючої судді Курус Р.І.

за участю секретаря Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про переукладення договору про встановлення земельного сервітуту на право проходу, проїзду по земельній ділянці, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить встановити земельний сервітут відносно частини земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0233, площею 0,0346 га, яка належить на праві власності ОСОБА_2 для обслуговування житловою будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , які належить на праві власності ОСОБА_1 на право проходу та проїзду транспортним засобом до дороги загального користування терміном дії сервітуту - з дати державної реєстрації права земельного сервітуту до 12.04.2064 року.

Ухвалою від 30.09.2019 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання на 29.10.2019 року. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Дану ухвалу було надіслано учасникам справи. Однак, позивачем така не отримана, поштовий конверт був повернений до суду з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» адресат відсутній, в звязку з чим ухвалу про відкриття провадження було повторно надіслано позивачу, однак така знову ж таки не отримана позивачем з причин «адресат відсутній» а.с. 39, 43,45.

Відповідач ухвали про відкриття провадження з доданими документами також не отримав, поштовий конверт був повернений з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», в звязку з чим секретарем судового засідання Тацишин Г.Б. повторно надіслано вміст конверту, однак останній повернено до суду з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», а.с. 44, 46.

Третя особа - ухвали про відкриття провадження з доданими документами також не отримала, поштовий конверт був повернений з відміткою «адресат не проживає, будинок проданий». В звязку з чим Дрогобицьким міськрайонним судом направлено запит в Відділ АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області з метою отримання даних щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3 , з відповіді на який від 01.11.2019 року вбачається, що останній зареєстрованим /знятим з реєстрації не значиться, а.с. 42,54.

В звязку з неодноразовим неотриманням учасниками справи документів надісланих Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, секретарем судового засідання Тацишин Г.Б. було здійснено виклик учасників справи в судове засідання шляхом направлення телефонограми за контактними телефонами зазначеними у позовній заяві та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - сайті Дрогобицького міськрайонного суду, а.с. 47-50.

В судове засідання позивач та третя особа не зявились.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні отримав ухвалу про відкриття провадження з доданими документами та не заперечив з приводу відкладення підготовчого судового засідання для надання йому можливості ознайомитись з позовом та подати відзив на такий.

В звязку з відкладенням підготовчого судового засідання на 19.11.2019 року, виклик позивача та третьої особи здійснено шляхом: направлення судової повістки поштою, телефонограми та розміщення оголошення на офіційному веб - сайті Дрогобицького міськрайонного суду, а.с. 55-61.

Однак, в підготовче судове засідання призначене на 19.11.2019 року сторони не зявились не повідомивши причин своєї неявки, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Процесуальний порядок провадження в цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних правовідносин та їх гарантій.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Разом з тим, відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Так, позивачем 06.09.2019 року пред`явлено до Дрогобицького міськрайонного суду даний позов.

Як зазначено вище, позивач двічі до суду (29.10.2019 року та 19.11.2019 року) не з`явилась. Будь-яких доказів, які б підтверджували поважність причин неявки в судове засідання суду не подала. Судові повістки, направлені за вказаною позивачем у позовній заяві адресою проживання, неодноразово повертались з відмітками «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Крім цього, виклик позивача в судове засідання на 29.10.2019 року та 19.11.2019 року було здійснено шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади за адресою https://dgm.lv.court.gov.ua/sud1306/ та шляхом направлення телефонограми.

Відповідно до вимог ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу повинні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження у справі.

В той же час, вимоги до позовної заяви, встановлені у ст. 175 ЦПК України, за п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позивач у позовній заяві зазначає своє місце проживання, куди судом надсилається поштова кореспонденція про рух справи.

За таких обставин, суд, з врахуванням ст. ст. 13, 44 ЦПК України, вважає за необхідне зазначити, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.

Принципи цивільного процесу змагальність та диспозитивність надають кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

З системного аналізу частини 5 статті 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України вбачається те, що законодавець безпосередньо пов`язує участь позивача в судових засіданнях з рухом судового процесу. Дії суду залежать від дій позивача.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Вищенаведене повністю узгоджується з висновками ВС викладеними в постанові від 22 травня 2019 року, в справі справа №310/12817/13; провадження №61-36375св18.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України).

Як зазначено вище, за ст. 2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах, зокрема, змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених ст. ст. 13, 44 ЦПК України, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно.

Також слід відмітити, що в Україні дії система публікації відомостей про час та місце розгляду справи в мережі Інтернет на сайті Судова влада і позивач має усі можливості з отримання інформації про розгляд його справи.

Отже, позивач повинен був цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, однак в судові засідання повторно не з`явився та причин неявки не повідомив.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про зловживання позивачем своїми процесуальними правами, оскільки позивач, незважаючи на тривалий час перебування справи на розгляді в суді, у судове засідання повторно не прибув, судові повістки надсилались йому за вказаною ним у позовній заяві адресі проживання та шляхом публікації на офіційному веб-порталі судової влади та шляхом направлення телефонограми, будь-яких заяв про зміну свого місце проживання позивач суду не подав, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, а за відсутності позивача розгляд справи з урахуванням її обставин є неможливий, а відтак позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про переукладення договору про встановлення земельного сервітуту на право проходу, проїзду по земельній ділянці, - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення ухвали 19.11.2019 року.

Суддя Курус Р.І.