Справа № 349/69/19
Провадження № 2/349/115/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 березня 2019 року м. Рогатин

огатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Могили Р.Г.

за участі секретаря судового засідання Матасової Н.М.

розглянув у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу №349/69/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що позивач з 18 листопада 1989 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 Неповнолітніх дітей на утримані не мають. Через різні погляди на життя, непорозуміння та конфлікти, між ними не склалися нормальні сімейні відносини, тому збереження сім'ї стало неможливим. У зв'язку з чим просила розірвати шлюб.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не зявилася, подала до суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не зявився, подав письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

Згідно частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює у підготовчому засіданні рішення про задоволення позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що є законні підстави для ухвалення у підготовчому засіданні рішення про задоволення позову з огляду на таке.

18 листопада 1989 року у Верхньолипицькій сільській раді Рогатинського району зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та Ганкевич (після реєстрації шлюбу ОСОБА_2) О.Й. про що зроблено відповідний актовий запис за №26.

Підтвердженням даного факту є свідоцтво про укладення шлюбу серія І-НМ №456319, видане 18 листопада 1989 року Верхньолипицькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області.

Встановлено, що неповнолітніх дітей у подружжя немає.

Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли сімейні правовідносини, в межах яких виник спір щодо права позивача, як одного з подружжя, на припинення шлюбу шляхом його розірвання за рішенням суду.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України).

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечать їхнім інтересам, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд прийшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.200, 206, 259, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 18 листопада 1989 року у Верхньолипицькій сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області, актовий запис №26, між ОСОБА_2 та Ганкевич (після реєстрації шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_3, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 26255795) з зарахуванням на рахунок 6001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходу 22030106 768 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач:ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Дата складення судового рішення - 13 березня 2019 року.

Суддя Р.Г.Могила