Справа № 349/215/19
Провадження № 2/349/146/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 березня 2019 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря судового засідання Мартиновської І.П.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Рогатині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дичківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, інтереси якого представляє адвокат Падучак І.І. звернувся в суд із позовом до Дичківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті його бабусі ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В обгрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла бабуся позивача - ОСОБА_3, яка була власником домоволодіння по АДРЕСА_2. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина за заповітом, складеним на користь позивача. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає. На даний час позивач бажає оформити спадкові права на домоволодіння, однак через те, що за життя ОСОБА_3 не оформила право власності на домоволодіння, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач, представник позивача позов підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, у судове засідання не прибули, направили на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без їхньої участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про визнання позову, письмове клопотання про слухання справи у його відсутності.

Участь у судових засіданнях - це право, а не обов'язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 24 березня 2003 року виконавчим комітетом Дичківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області.

Відповідно до довідки № 16, виданої 23 січня 2019 року виконавчим комітетом Дичківської сільської ради останнім місцем проживання ОСОБА_3 було АДРЕСА_2. Господарство ОСОБА_3 відносилось до суспільної групи «Колгоспні двори». Станом на 01 липня 1990 року в даному господарстві проживала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. На день смерті ОСОБА_3 проживала одна. Заповіт посвідчений у виконавчому комітеті Дичківської сільської ради від імені ОСОБА_3 17травня1993 року не змінений і не скасований.

Згідно заповіту, посвідченого 17 травня 1993 року секретарем виконавчого комітету Дичківської сільської ради ОСОБА_4 за реєстровим номером 19, ОСОБА_3 все належне їй майно і все майно на яке вона матиме право на день смерті, заповіла ОСОБА_1

Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 31 січня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, через відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документа на домоволодіння. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 січня 2019 року спадкова справа №157/2004 до майна ОСОБА_3 заведена 24 березня 2004 року. Єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_3 є її онук ОСОБА_1

Факт родинних відносин між спадкоємцем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія НОМЕР_3 від 18.05.1985, де його батьками зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_7; копією свідоцтва про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, серія НОМЕР_4 від 17.12.1962, де її батьками вказані ОСОБА_9 та ОСОБА_3. Після одруження ОСОБА_8 присвоєно прізвище ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_5.

Відповідно до довідки № 227, виданої 26 грудня 2018 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, реєстрація права власності на домоволодіння по АДРЕСА_2 не проводилася. Станом на 21 грудня 2018 року дане домоволодіння має наступні технічні характеристики: "А" житловий будинок загальною площею 38, 7 м2, житловою площею 27, 6 м2, "Б" стайня - стодола загальною площею 60, 5 м2, ворота №1 загальною площею 7, 1 м2.

На вказані домоволодіння ТОВ «Технічна інвентаризація та оцінка нерухомості» виготовлено технічний паспорт.

Згідно висновку про вартість домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2, його ринкова вартість становить 29100,00 грн.

Стаття 1 протоколу до Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод" 1950 року (ратифікована Законом України від 17.07.1997 року) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи.

Спадкуванням за ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України).

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи.

Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,259,263-265 ЦПК України,суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Дичківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння загальною вартістю 29100,00 грн., що розташоване по АДРЕСА_2, а саме: житловий будинок загальною площею 38, 7 м2, житловою площею 27, 6 м2, стайню - стодолу загальною площею 60, 5 м2, ворота загальною площею 7, 1 м2, які на день смерті належали ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в порядку спадкування за заповітом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івно-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, житель: АДРЕСА_1.

Відповідач: Дичківська сільська рада Рогатинського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: с. Дички Рогатинського району Івано-Франківської області, .

Повне судове рішення складено 11 березня 2019 року.

Суддя: Лошак О.О.