Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2019 р. Справа153/167/19

Провадження2/153/34/19-ц

у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т. Ю.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 1,3650 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості), номер земельної ділянки у списку 1579, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Ямпільського району Вінницької області, яка згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ВН №016136 належала до дня смерті матері ОСОБА_3. На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 04 березня 1997 року у селі Нападівка Калинівського району Вінницької області померла її мати ОСОБА_3. Після першого одруження вона змінила своє прізвище із «Стариш» на «Стахурська», після другого одруження змінила прізвище із «Стахурська» на «Ярова». Після смерті матері ОСОБА_3 відкрилася спадщина на земельну частку (пай) під номером 1579, розміром 1,3650 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Ямпільського району Вінницької області. На імя матері був виписаний сертифікат на земельну частку (пай) серія ВН №016136, однак нею не був отриманий. Її мати ОСОБА_3 проживала з нею у селі Нападівка Калинівського району Вінницької області, де вона здійснювала за нею постійний догляд. Після смерті матері вона фактично вступила в управління та володіння її спадковим майном, тому за правилами п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР (1963 року). Крім цього, не отримання матірю за життя правовстановлюючого документу на спадкове майно Сертифіката на право на земельну частку (пай) не дає змоги в нотаріальному порядку оформити спадщину на земельну частку (пай). Інші спадкоємці за заповітом та за законом відсутні.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№1840 від 12.03.2019, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Ямпільського району Вінницької області у підготовче засідання не зявився, подав до суду письмові заяви за вхід.№1701 від 04.03.2019 та за вхід.№1842 від 12.03.2019, в яких просив суд справу розглянути у відсутність представника сільської ради. Позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Заяви, клопотання: клопотання позивача про витребування доказів (вхід.№914 від 05.02.2019, вхід.№950 від 07.02.2019, вхід.№1285 від 18.02.2019), клопотання позивача про залишення позовної вимоги без розгляду вхід.№1841 від 12.03.2019, клопотання позивача про розгляд справи у відсутність позивача вхід.№1840 від 12.03.2019, заяви представника відповідача про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнають у повному обсязі за вхід.№1701 від 04.03.2019 та за вхід.№1842 від 12.03.2019.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 04 березня 2019 року, витребування доказів, залишення позовної вимоги про встановлення факту прийняття спадщини без розгляду, про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами.

Вивчивши надані матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного:

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі паспорта громадянина України (а.с.5) судом встановлено, що позивачка народилася 11 лютого 1951 року у селі Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області, а зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із копії Свідоцтва про смерть серії І-АМ №001565 виданого 07.03.1997 року (а.с.6) судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 04 березня 1997 року у селі Нападівка Калинівського району Вінницької області.

Із копії Свідоцтва про народження серії ЯЦ №717256 виданого 03.03.1951 року (а.с.7), копії Свідоцтва про одруження серії ІІ-АБ №053462 виданого 11.02.1971 року (а.с.8) та копії Свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АМ №254037 виданого 19.05.1995 року (а.с.9) судом встановлено, що позивачка є донькою ОСОБА_3, яка померла 04.03.1997 року у селі Нападівка Калинівського району Вінницької області.

Із довідки №64 від 21.01.2019 виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Ямпільського району Вінницької області (а.с.10) та списку (а.с.11) судом встановлено, що покійна ОСОБА_3 була внесена в список громадян членів реформованого КСП «Промінь» села Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області, і їх земельні частки (паї) передаються у власність спадкоємцям по мірі оформлення права на спадщину під порядковим номером 190, серія та номер сертифікату ВН №016136, номер земельної ділянки 1579, площа земельної ділянки 1.3650 га.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №55126516 від 14.02.2019 (а.с.31) та заяви позивачки до Ямпільської нотаріальної контори від 13.06.1997 року судом встановлено, що у Ямпільській державній нотаріальній конторі 13.06.1997 року заведено спадкову справу №196/97 щодо спадкового майна ОСОБА_3, яка померла 04.03.1997 року у селі Нападівка Калинівського району Вінницької області за заявою ОСОБА_1. Тобто, встановлено, що позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (ред.1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийняття спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до п.2 ч.1 ст.549, ч.1 ст.529 ЦК УРСР (ред.1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла її донька ОСОБА_1, так як подала державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, і являється спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі субєкти права власності рівні перед законом.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_3

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1261 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна померлої матері ОСОБА_3

Враховуючи ту обставину, що ніхто із спадкоємців померлої не претендує на спадщину після її смерті, ті обставини справи, які визнані сторонами, у порядку ст.82 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в частині визнання за позивачкою права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3, яка померла 04 березня 1997 року у селі Нападівка Калинівського району Вінницької області.

Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст.1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261 ЦК України, ст.548, п.1 ч.1 ст.549, ч.1 ст.529 ЦК УРСР (ред.1963 року).

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, на підставі ст.ст.15, 16, 1217, 1218, 1222, 1223, 1261 ЦК України, ст.548, п.1 ч.1 ст.549, ч.1 ст.529 ЦК УРСР (ред.1963 року), Конституцією України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 1,3650 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості), номер земельної ділянки у списку 1579, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Ямпільського району Вінницької області, яка згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ВН №016136 належала до дня смерті її матері - ОСОБА_3, яка померла 04 березня 1997 року у селі Нападівка Калинівського району Вінницької області.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий Т. В. Гаврилюк