Справа № 766/9541/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Прохоренко В.В.,
секретар Тихоша Л.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Кредитної Спілки «Істок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на ту обставину, що відповідно до кредитного договору № ДК8-192 від 13.05.2014 року ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 40 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,5% річних, строком до 13.05.2017 року. Відповідачем умови кредитного договору не виконуються. Станом на 31.05.2017 року заборгованість за кредитним договором становить 37 463,69 грн., із якої: 6 326,29, грн. сума неповернутого кредиту; 28 936,61 грн. сума несплачених відсотків; 1 763,15 грн. інфляційні нарахування; 437,65 грн. 3% річних від простроченої суми. Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної Спілки «Істок» суму заборгованості за кредитним договором № ДК8-192 від 13.05.2014 року у розмірі 37 463,69 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 гривень.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, надав згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику.
Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю.
Надала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що відповідач не заперечує факт підписання ним кредитного договору та користування кредитними коштами, однак посилався на те, що з 2003 року по теперішній час перебуває на військовій службі в Збройних силах України, про що ним неодноразово направлялось повідомлення до ПАТ КБ «Приватбанк».
Позивач у розрахунку відсотків, інфляційних нарахувань, 3% річних свідомо нехтує вимогами п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до якого військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Такі дії позивача, фактично є проявом неповаги до військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань утворених у відповідності до Законів України. Крім того, як вбачається з графіку фактичних сплат відповідачем в період з 06.06.2014 року по 14.12.2016 року сплачено 79 437,50 грн., з яких 33 673,71 грн зараховано у погашення основної суми кредиту та 45764,21 грн - у погашення процентів.
Вважає такі дії позивача щодо нарахування зарахування коштів в рахунок погашення відсотків не правомірними, а кредитний договір виконаним у зв`язку з повною сплатою кредитних коштів.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до кредитного договору № ДК8-192 від 13.05.2014 року ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 40 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,5% щорічно.
Згідно п. 1.4. кредитного договору позичальник зобов`язався щомісячно сплачувати платежі, що складаються із нарахованих відсотків та частини кредиту, з дати та у розмірі, що вказані в графіку повернення кредиту та сплати відсотків, наведеному у додатку до договору, який є його невід`ємною частиною.
Згідно п. 3 договору нарахування відсотків за користування кредитом розпочинається з дня фактичного отримання позичальником грошових коштів, та здійснюється щомісячно до дня повного погашення кредиту. Базою для нарахування відсотків та плати, згідно умов договору, є сума кредиту, вказана в п. 1.1 договору. При розрахунку відсотків за кредитом приймається рік, що містить 365 календарних днів. Нарахування плати, згідно п. 3.1. договору розпочинається з дня фактичного отримання позичальником грошових коштів, та здійснюється щомісячно до дня повного погашення кредиту. Базою для нарахування плати згідно умов договору, є сума кредиту, вказана в п 1.1. договору.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів, та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утриманих ним грошових коштів належних до сплати кредиторові
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 м.Херсона з 24.07.2003 року по теперішній час (а.с.66).

Пунктом 9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України щодо військового обов`язку поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу.
Законом України від 20 травня 2014 року N 1275-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" (Закон N 1275-VII) внесено зміни до статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яку доповнено пунктом 15 наступного змісту - військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669-VІІ період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
Оскільки, Указ Президента України про завершення антитерористичної операції або військових дій на території України не видавався, до теперішнього часу не припинилися обставини, що стали причинами введення особливого періоду, тимчасово окуповані території не звільненні, антитерористична операція не завершена, суд дійшов висновку, що особливий період не завершений, а закінчення заходів мобілізації не припиняє особливий період.
Отже, враховуючи вищенаведені вимоги законодавства України, оскільки позивач є військовослужбовцям, йому не підлягають нарахуванню відсотки за користування кредитом, а також штрафні санкції з моменту укладення Кредитного договору, тобто з 13.05.2014 року, оскільки особливий період розпочався 18.03.2014 року та триває по теперішній час, і до закінчення особливого періоду.
Проте, як вставлено в судовому засіданні, з червня 2014 року по теперішній час відповідач безпідставно нараховує позивачу відсотки за користування кредитом, з яких він сплатив 45 764,21 грн., про що свідчить бухгалтерська довідка розрахунку боргу по Кредитному договору № ДК2-192 від 13.05.2014 року члена КС «Істок» Лазуренко О.О. (а.с. 8).
Враховуючи,що сума сплачених відсотків за користування кредитом значно перевищує загальну суму платежів по основному зобов`язанню, які позивач мав сплатити згідно Графіку повернення кредиту від 13.05.2014 року, то заборгованість позивача за Кредитним договором № ДК2-192 від 13.05.2014 року на час розгляду справи відсутня, у зв`язку з чим у задоволенні позову суд відмовляє.
На підставі викладеного, ст. ст. 526, 611, 1050, 1054 ЦК України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», керуючись ст. ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263- 265 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.
Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В.Прохоренко