Справа № 199/3034/19
РІШЕННЯ

Іменем України

„04" листопада 2019 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання - Перетятько А.В.,

за участі представника позивача - адвоката Іванченка Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, де третя особа: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання права на проживання та користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про визнання за ним права на проживання та користування квартирою АДРЕСА_1 . Позов обґрунтований тим, що позивач з 2010 р. працює на посаді заступника директора ВАТ Видавництво «Зоря». Зважаючи на ту обставину, що він не мав власного житла у місті Дніпро, після влаштування на роботу та звернення до адміністрації підприємства з проханням надати мені квартиру у гуртожитку видавництва «Зоря» відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 09.04.2003 року №18/8 та Розпорядження управління житлового господарства Дніпропетровської міської Ради від 08.04.2004 року № 414 між Управлінням та ВАТ Видавництвом «Зоря» укладено договір оренди комунального майна від 08.04.2004 року за № 433, відповідно до якого ВАТ Видавництво «Зоря» було передано приміщення (квартири АДРЕСА_2 для використання під гуртожиток. На підставі заяви позивача та рішення первинної профспілкової організації видавництва «Зоря» (протокол № 6 від 25.03.2010 року) позивач вселився до гуртожитку видавництва «Зоря», в подальшому 28.02.2013 р. він зареєстрував своє місце проживання за вищевказаною адресою.

На підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради №604 від 29.08.2017 р. квартири АДРЕСА_2 були прийняті у комунальну власність, право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за територіальною громадою, а саму квартиру відповідно до акту передано на баланс Комунального підприємства «Жилсервіс-9» Дніпровської міської Ради. В 2018 р. позивач звернувся до Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської Ради з метою реалізації прав, передбачених Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», втім, в Департаменті повідомили, що не можуть прийняти від позивача документи на приватизацію, оскільки Дніпровська міська рада помилково минула процедуру зміни правового статусу приміщення АДРЕСА_1 на квартиру, а зразу прийняла до комунальної власності квартиру АДРЕСА_1 , тому позивачу для вирішення цього питання необхідно звернутись до суду і надати рішення про визнання права на проживання та користування квартирою. Посилаючись у позові на ст. 128 ЖК та на те, що позивач законно вселився та тривалий час проживає у квартирі АДРЕСА_1 , у позові й заявлено відповідну вимогу.

Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Як встановлено судом, 25.03.2010 р. на засіданні первинної профспілкової організації видавництва «Зоря» Дніпропетровської обласної організації профспілок постановлено клопотати перед адміністрацією видавництва «Зоря» про поселення ОСОБА_1 до гуртожитку видавництва «Зоря» з видачею направлення на поселення в квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним протоколом.

Місце проживання позивача зареєстровано за наступною адресою: АДРЕСА_1 з 28.02.2013 р., що підтверджується відповідною довідкою про склад сім`ї №081354 від 22.11.2018 р.

Позивач є наймачем вказаною квартири.

Квартира АДРЕСА_1 є комунальною власністю територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради; право власності виникло на підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради №604 від 29.08.2017 р. «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста квартир АДРЕСА_2 ».

У відповіді на адвокатський запит адвоката Іванченка Р.П. від 31.10.2019 р. повідомлено про відсутність законних підстав для видачі ордеру на квартиру АДРЕСА_1 .

Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту прав позивача на користування житловим приміщенням.

Дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Правовий спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права.

Правові спори виникають внаслідок порушення суб`єктивних прав у результаті протиправних дій, а також у разі невизнання або оспорювання суб`єктивних прав.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Позивач, розпорядившись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, не надав суду доказів в порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України на підтвердження наявності виниклого між сторонами в даній справі спору, у зв`язку з чим порушені права позивача підлягали би судовому захисту.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).

Підстави для збирання судом доказів в даній справі відсутні (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).

За наведених вище обставин позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 19, ч.ч. 1, 3 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 282 - 284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, де третя особа: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання права на проживання та користування квартирою відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Дата складення повного судового рішення 14.11.2019.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї

04.11.2019