Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/61/19

Провадження №2/377/82/19

14 березня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Прядко Н.М., за відсутністю учасників справи, розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визначення розміру спадкової частки, -

УСТАНОВИВ:

24 січня 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 364, 368-370, 372, 1261, 1268-1269 ЦК України, просить визначити, що частка у жилому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, яка залишилася як спадок після смерті її чоловіка ОСОБА_5, який помер 04 квітня 2018 року, складає 1/5 частку даного жилого приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 04 квітня 2018 року помер чоловік позивача ОСОБА_5. Під час шлюбу в них народилося двоє дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. На підставі договору міни, посвідченого 28 жовтня 2003 року державним нотаріусом Славутицької державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим № 4426, на склад сімї: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, було набуто у спільну сумісну власність без визначення часток кожного жиле приміщення у вигляді двохкімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. 28 жовтня 2003 року їх право спільної сумісної власності на даний обєкт нерухомого майна було зареєстровано у Комунальному підприємстві АРБ Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації Київської області за реєстровим № 3094969. 04 квітня 2018 року чоловік позивача ОСОБА_5 помер. Після смерті чоловіка позивача залишилося спадкове майно у вигляді належної йому частки у праві спільної сумісної власності у двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, яка за правовстановлюючими документами належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_5. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є: ОСОБА_1 його дружина, діти ОСОБА_2, ОСОБА_3. При зверненні до нотаріуса з приводу оформлення спадщини позивачу було надано відповідь про неможливість вчинення цих дій без визначення спадкової частки ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності, що спонукало її звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення позову в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких вони позов визнала та просили задовольнити.

Третя особа в судове засідання не зявилась, подавши до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно договору міни, посвідченого державним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області 28 жовтня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4426 ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4, обміняли належну їм на праві спільної сумісної власності трикімнатну квартиру № 44, загальною площею 70,0 кв. м., житловою площею 41,8 кв. м., що знаходиться в будинку № 12 Київського кварталу м. Славутича Київської області, на двокімнатну квартиру № 9, загальною площею 52,3 кв. м., житловою площею 30,1 кв. м., що знаходиться в будинку № 3 Київського кварталу м. Славутича Київської області (а. с. 23).

Право приватної спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 28 жовтня 2003 року зареєстровано у Комунальному підприємстві АРБ Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації за реєстраційним № 3094969, в книзі № 57-09-30/6, номер запису 19/9 (а. с. 24).

Згідно довідки, виданої 17.01.2019 року Управлінням адміністративних послуг Славутицької міської ради Київської області (а. с. 25), за адресою АДРЕСА_1, зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Як вбачається з свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ № 614388, виданого 11 серпня 1973 року Чорнобильським РАЦС Київської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 зареєстрували 11 серпня 1973 року шлюб. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_5, дружині ОСОБА_5 (а. с. 11).

Відповідно до свідоцтва про народження серії VI-БК № 306862 ОСОБА_2 народився 18 квітня 1988 року, його батьком є ОСОБА_5, матірю ОСОБА_1 (а. с. 14).

Згідно свідоцтва про народження серії IV-БК № 371274 ОСОБА_6 народилася 10 травня 1982 року, її батьком є ОСОБА_5, матірю ОСОБА_1 (а. с. 18).

18 липня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_6, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 97. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_10, дружині ОСОБА_10 (а. с. 19).

Факт смерті ОСОБА_5 04.04.2018 року підтверджується свідоцтвом про смерть серії І - ОK № 425680, виданим 05 квітня 2018 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а. с. 21).

02 жовтня 2018 року позивачем було подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до Славутицької міської державної нотаріальної контори, на підставі якої державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа номер 77/2018.

Як видно із матеріалів спадкової справи № 77/2018, ОСОБА_5 заповіту не залишав. Отже, його спадкоємцями по закону першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України являється його дружина ОСОБА_1, та діти: дочка ОСОБА_3 і син ОСОБА_2, які заяву про прийняття спадщини не подавали.

Відповідно до листа завідувача Славутицької міської державної нотаріальної контори № 20/02-14 від 15.01.22019 в зв'язку із тим, що не визначена частка померлого ОСОБА_5 у спільній сумісній власності на нерухоме майно, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири, розташованої за адресою : АДРЕСА_3, та роз'яснено процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку (а. с. 27).

Таким чином, оформити належним чином спадщину позивач не має можливості, оскільки під час набуття жилого приміщення у приватну власність за договором міни не був визначений розмір часток кожного із співвласників, в тому числі і ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, має право звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у жилому приміщенні квартирі № 9, розташованій у будинку № 3 Київського кварталу м. Славутича Київської області, що залишилася як спадок після смерті ОСОБА_5, який помер 04 квітня 2018 року у м. Славутичі, складає 1/5 частину даного жилого приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідачі подали заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 384 гривні 20 копійок, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 200, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у жилому приміщенні квартирі № 9, розташованій у будинку № 3 Київського кварталу м. Славутича Київської області, що залишилася як спадок після смерті ОСОБА_5, який помер 04 квітня 2018 року у м. Славутичі, складає 1/5 частину даного жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384,20 гривень в рівних частках, тобто по 192 гривні 10 копійок з кожного.

Управлінню державної казначейської служби України в м. Славутичі Київської області повернути ОСОБА_1 384,20 гривень сплаченого судового збору при поданні позову згідно копії квитанції № 0.0..1 від 24.01.2019 року, оригінал якої зберігається в матеріалах даної цивільної справи № 377/61/19, провадження № 2/377/82/19.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1, адреса фактичного місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8.

Третя особа ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, РНОКПП НОМЕР_4, адреса місця реєстрації: м. Львів, вул. Відкрита, буд. 1, гуртожиток, кім. № 301, адреса тимчасового місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8.

Повне рішення складено 14 березня 2019 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька