Дата документу 13.03.2019 Справа № 329/1157/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 329/1157/18 Головуючий у 1 інстанції: Богослов А.В.
Провадження № 22-ц/807/1131/19 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

секретар Остащенко О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Чернігівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2018 року про вжиття заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначала, що 23.08.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І. М. було вчинено виконавчий напис № 4433 про стягнення з неї на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором від 27.07.2006 №0336/000656 на загальну суму 81568,17 грн. Посилаючись на те, що напис вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», Банком заявлена вимога поза межами строку позовної давності, просила про задоволення позову. З метою забезпечення позову просила на підставі ч.1 п.6 ст.150 ЦПК України зупинити стягнення за оскаржуваним виконавчим написом.

Ухвалою Чернігівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_3

Зупинено стягнення за виконавчим написом № 4433 від 23.08.2018, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., про стягнення з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» грошових коштів на загальну суму 81568,17 грн. за договором від 27.07.2006 №0336/000656, що перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибоги О.С. у виконавчому провадженні № 57404020 від 10.10.2018, починаючи з 28.12.2018 та до набранням рішенням у справі № 329/1157/18 законної сили.

Судове рішення мотивовано тим, що предметом позову є оспорювання боржником виконавчого напису нотаріуса, за яким відкрито виконавче провадження і вчиняються процесуальні дії з примусового стягнення грошових коштів. Невжиття заходів забезпечення позову може завдати збитків позивачеві у випадку задоволення позову.

Не погоджуючись з ухвалою суду, АТ «Укрсоцбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити позивачеві у вжитті заходів забезпечення позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження доводів про неможливість виконання рішення суду у випадку задоволення позову. На думку Банку, обраний спосіб забезпечення позову перешкоджає його господарській діяльності, завдає шкоди іншим особам, права яких можуть бути порушені.

В засідання апеляційного суду належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи представник банку не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд визнав причини неявки позивача у судове засідання неповажними і такими, що не перешкоджають розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За змістом ст. ст. 149, 150 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується, у тому числі, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз'яснено у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, що є предметом позову у цій справі, ОСОБА_3 зазначала, що за спірним виконавчим написом постановою від 10.10.2018 приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. відкрито виконавче провадження, за яким проводяться виконавчі дії.

На підтвердження своїх доводів заявник надала суду копію відповідної постанови.

Зважаючи на те, що предметом спору у цій справі є відповідність вимогам закону виконавчого напису нотаріуса про стягнення з позичальника на користь Банку заборгованості за кредитним договором, позивачкою оспорюється, у тому числі і розмір заборгованості, на підставі постанови приватного виконавця від 10.10.2018 відкрито виконавче провадження і здійснюються виконавчі дії, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення є такими, що ґрунтуються на законі і матеріалах справи.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про не відповідність оскаржуваної ухвали вимогам закону, порушення судом першої інстанції нором матеріального і процесуального права є безпідставними.

Оскаржуваною ухвалою будь-які права третіх осіб не порушуються, втручання в господарську діяльність банку не здійснюється.

Оскаржувана ухвала відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд не вбачає.

Питання про розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не вирішується, оскільки за змістом ст.264 ЦПК України питання щодо розподілу між сторонами судових витрат вирішується судом першої інстанції під час ухвалення рішення за результатами розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 379 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2018 року по цій справі про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено і підписано 14 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: