Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси

під головуванням судді Єршової Л.С.,

за участі секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Європейський страховий союз», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн., завданої неналежним виконанням договору, витрат на оплату послуг адвоката,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «Європейський страховий союз», місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул.Дашавська, 25, офіс 89, про зобов`язання ПрАТ «Європейський страховий союз» виконати свої зобов`язання по полісу №АЕ/9729073 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно повідомлення про розмір страхового відшкодування від 25.08.2016 року по страховій справі №1393/16; стягнення з ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь ОСОБА_1 внаслідок неналежного виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по Полісу №АЕ/979073 від 05.05.2016 року збитків у розмірі 5000,00 грн. за надання ОСОБА_1 . правової допомоги по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків внаслідок ДТП; спричиненої моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн. та витрат на оплату послуг адвоката по зазначеній цивільній справі у розмірі 5000,00 грн.

12.06.2018 року представником позивача адвокатом ОСОБА_3 подані уточнення до позовної заяви, відповідно до яких зменшено обсяг позовних вимог, та позивач просить суд стягнути з відповідача внаслідок неналежного виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по Полісу №АЕ/979073 від 05.05.2016 року спричинену моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн., судові витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 10000,00 грн., з яких: 5000,00 грн. по справі №522/23153/16-ц та 5000,00 грн. по зазначеній цивільній справі.

Позов подано з підстав несвоєчасного виконання умов договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що несвоєчасне виконання ПрАТ «Європейський страховий союз» обов`язків по договору страхування, спричинило позивачу моральну шкоду, оскільки був порушений звичний уклад його життя; потерпіла у ДТП особа не отримавши страхового відшкодування, звернулась з позовом про відшкодування збитків до нього, на його автомобіль впродовж року був накладений арешт; йому необхідно було думати про відшкодування збитків внаслідок ДТП, якщо суд ухвалить відповідне рішення, витрачати кошти на правничу допомогу адвоката. Також позивач був вимушений звертатись до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та до Президента України для того, щоб страхова компанія виконала свої зобов`язання та виплатила страхове відшкодування. При цьому страхове відшкодування було виплачено більш ніж через 6 місяців після настання строку його виплати.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 08.05.2018 року позов прийнято до провадження та призначено розгляд справи у спрощеному провадженні з повідомленням сторін.

Позивач до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив розглянути справу на підставі наданих доказів.

Представник відповідача до суду не з`явився, був повідомлений належним чином, надав до суду заперечення на позов, в яких стверджує, що відповідач не відмовлявся від виконання покладених на нього зобов`язань за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників ТЗ № АЕ/9729073 щодо виплати страхового відшкодування, здійснив страхову виплату та сплатив штрафні санкції. Вимоги щодо стягнення моральної шкоди та послуг правової допомоги відповідач вважає незаконними, на думку відповідача, подання зазначеного позову є нічим іншим як намаганням позивача уникнути відповідальності щодо сплати потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), бажанням сплатити свій борг коштами страховика (відповідача).

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 05.05.2016 року позивач уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ПрАТ «Європейський страховий союз» терміном дії з 06.05.2016р. по 05.05.2017р. На підтвердження укладання договору страхування позивачу був виданий Поліс №АЕ/ 9729073 (а.с. 27).

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/ 9729073 , страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду майну становить 100000,00 грн. на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200000 грн., розмір франшизи складає 0,00 грн.

06.06.2016 р. о 08.45 год. у м. Одеса по вул. Белінського сталося зіткнення автомобілів «Сузуки», д.н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та «Ніссан Тііда», д.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

18.07.2016 р. постановою Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (справа №522/11571/16) та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

06.06.2016 р. страхувальник (позивач) звернувся до страховика (відповідача) з повідомленням про обставини дорожньо - транспортної пригоди відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказана заява була прийнята та зареєстрована за вх. №061 (а.с. 11).

01.08.2016 р. потерпіла особа (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог) ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про обставини дорожньо - транспортної пригоди та виплати страхового відшкодування. Дана заява була прийнята та зареєстрована за вх. № 161 (а.с. 12).

25.08.2016 року ПрАТ «Європейський страховий союз» на адресу ОСОБА_2 направило повідомлення, в якому вказано, що страховиком визначено суму страхового відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 19815,25 грн. відповідно до звіту експертного дослідження № 8431 від 01.07.2016 р. та запропоновано ОСОБА_2 надати реквізити для сплати страхового відшкодування (а.с. 59).

30.11.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 54358,2 грн., з яких: 44358,2 грн. - матеріальна шкода (до якої включаються: вартість ремонту - 20250 грн.; витрати на лікарські засоби - 9108,2 грн.; втрата товарної вартості автомобіля - 15000 грн.); 10000 грн. моральна шкода.

21.12.2016 року суд по справі №522/23153/16-ц в забезпечення позовних вимог ОСОБА_2 наклав арешт на належний ОСОБА_1 на праві власності автомобіль «Сузуки», д.н. НОМЕР_2 (а.с. 22). Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04.05.2017 р. позивачу було відмовлено в задоволенні апеляційної скарги на ухвалу суду про забезпечення позову.

Позивач для представництва своїх інтересів в суді по справі №522/23153/16-ц за позовом ОСОБА_2 уклав контракт про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_3 , гонорар адвоката у контракті визначений у розмірі 5000,00 грн. та відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №43/1 від 20.02.2017 року сплачений ОСОБА_1 (а.с. 30-32).

Позивач направив лист до ПрАТ «Європейський страховий союз» з проханням надати інформацію у зв`язку з чим ОСОБА_2 не виплачено страхове відшкодування, який отримано відповідачем 31.01.2017 року (а.с. 29).

Також позивач у зв`язку з порушенням відповідачем строків виконання договору звертався до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та Адміністрації Президента України.

Вже під час розгляду справи №522/23153/16-ц відповідач виконав свої зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі ОСОБА_2 наступним чином:

-16512,71 грн., були перераховані платіжними дорученнями № 12 від 28.03.17р. (а.с. 46).;

-3302,54 грн. були перераховані платіжними дорученнями № 1121 від 19.04.17р. (а.с. 48).

Відповідно до п. 36.2. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Представник ПрАТ «Європейський страховий союз» у запереченні на позов (а.с. 41-45) визнав, що відповідач порушив строки виконання своїх зобов`язань за умовами договору страхування та несвоєчасно виплатив кошти потерпілій особі.

24.05.2017р. платіжним дорученням № 1481 відповідач здійснив виплату пені третій особі ОСОБА_2 , у розмірі 1874,76 грн. (а.с. 47), відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином, судом встановлено, що відповідач здійснив страхову виплату та сплатив штрафні санкції.

27.10.2017 року Приморським районним судом м. Одеси по справі №522/23153/16-ц постановлено рішення, відповідно до якого позов частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ПрАТ «Європейський страховий союз», про відшкодування шкоди, завданою ДТП; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 1000 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на сплату судового збору у розмірі 551,20 грн., в задоволенні іншої частині позову відмовлено.

Крім того, ухвалою суду від 27.10.2017 року по справі №522/23153/16-ц скасовано арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 21.12.2016 р. на автомобіль SUZUKI SWIFT, д/н НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_1 .

За приписами статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Правила статті 1167 ЦК України (підстави відповідальності за завдану моральну шкоду) регулюють позадоговірні (деліктні) відносини.

Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що між сторонами по справі існували договірні відносини.

Полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/9729073, а також Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування» не передбачено відшкодування моральної шкоди за порушення договірних зобов`язань. Відсутні також підстави для відшкодування моральної шкоди з підстав, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 09 листопада 2016 року у справі № 6-1575цс16 та у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі № 202/10128/14-ц.

Враховуючи викладене, судом не встановлено обставин, з якими закон пов`язує право позивача на відшкодування моральної шкоди, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При цьому, у зазначених нормах ЦПК України регулюється питання розподілу судових витрат у конкретній справі, яка слухається судом.

Норми цивільного процесуального права не передбачають можливості стягнення витрат на професійну правничу допомогу при розгляді цивільної справи, понесених в рамках іншої цивільної справи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові - на позивача.

Враховуючи викладене, не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу по справі № 522/10184/17 та по справі №522/23153/16-ц.

Керуючись статтями 4-7, 10-13, 19, 81, 89, 258, 264, 265, 268, 315-319, 354 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Європейський страховий союз», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн., завданої неналежним виконанням договору, витрат на оплату послуг адвоката.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 11.03.2019 року.

Суддя Л.С. Єршова