Справа № 127/2532/19
Провадження № 2-о/127/66/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2019 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

основних присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за заявою Комунального закладу "Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. ОСОБА_4" про проведення ОСОБА_5 психіатричного огляду без його згоди,-

ВСТАНОВИВ:

КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. ОСОБА_4» звернувся в суд із заявою про проведення ОСОБА_5 психіатричного огляду без його згоди.

Заява мотивована тим, що 11.01.2019 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 був повторно відвіданий лікарем психіатром дома по направленню сімейного лікаря та письмовій заяві матері пацієнта ОСОБА_6 Пацієнт не надав згоди на проведення психіатричного огляду та замкнувся у своїй кімнаті.

Зі слів бабусі та матері ОСОБА_5 хворіє на цукровий діабет з 2004. З жовтня 2018 його стан здоровя змінився, 2 тижні спав вдень і вночі, став агресивним, перестав спілкуватися з родичами, вважав себе богом і царем, перестав колоти інсулін, став пити солодкі напої, які йому протипоказані за станом здоровя.

Вперше 30.11.2018 був відвіданий вдома лікарем психіатром по направленню сімейного лікаря в заяві матері у звязку з тим, що не їв, не колов інсулін, вважав себе богом, казав, що він не хворіє, а приймає чужий біль. ОСОБА_5 письмову згоду на огляд лікарем психіатром не дав. Мати від оформлення документів на проведення примусового огляду в суд відмовилася.

З того часу ОСОБА_5 пять разів знаходився на лікуванні в реанімаційному відділенні Вінницького обласного клінічного високоспеціалізованого ендокринологічного центру в звязку з тим, що рівень цукру крові підвищувався до 43,5, 44,1 та 60,5 ммоль/л (норма 4,44 6,66 ммоль/л).

Тричі самостійно покидав відділення без попередження медичного персоналу. Матері свою поведінку пояснював тим, що «інсулін колоти не потрібно бо його зцілив батько».

У виписці із медичної карти стаціонарного хворого № 35 Вінницького обласного клінічного ендокринологічного центру з 04.01.2019 по 08.01.2019 вказано, що під час попереднього стаціонарного лікування 11.12.2018 ОСОБА_5 оглядався консиліумом за участю психолога та лікаря психіатра. Діагноз: депресивний синдром внаслідок ураження головного мозку та соматичної хвороби (цукровий діабет). В звязку з тим, що пацієнт відмовився від подальшого лікування , виписаний під нагляд сімейного лікаря, необхідна консультація психіатра. Мати та бабуся написали письмові заяви, де викладено прохання пролікувати у ВОПНЛ ім. акад. ОСОБА_4 ОСОБА_5 та вказані відомості про стан його психічного здоровя.

КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. ОСОБА_4» зазначає, що по відомостях, що одержані стосовно ОСОБА_7 можна зробити припущення про наявність у нього тяжкого психічного розладу, симптомами якого є маячні ідеї величі (вважає себе богом, царем), почуття зміненості і відчуженості навколишнього (говорить, що мати не мати, а бабуся не бабуся), неадекватність, негативізм, внаслідок чого він може завдати значної шкоди своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану у разі ненадання психіатричної допомоги.

З огляду на зазначене вище Комунальний заклад «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. ОСОБА_4» звернувся до суду з даною заявою.

В судовому засіданні представник КЗ «ВОПНЛ ім. академіка ОСОБА_4» заявлені вимоги підтримав, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві. Просив заяву задовольнити, вказав, що пацієнт потребує постійного підтримуючого лікування в звязку із суіцидальними спробами.

Прокурор у судовому засіданні просив суд заяву про проведення ОСОБА_5 психіатричного огляду без його згоди задовольнити.

ОСОБА_5 в судові засідання не зявлявся, однак повідомлявся належним чином рекомендованими повідомленнями за відомою адресою. Також факт неможливості вручення судової повістки підтверджується актом Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2019, який складений судовими розпорядниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Закон України «Про психіатричну допомогу» виходить із презумпції психічного здоров'я особи і таких принципів надання психіатричної допомоги, як законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

Статтею 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищено одне з найголовніших прав людини - право на свободу, п. «е» цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану.

Європейський суд з прав людини вказав на те, які вимоги повинні бути дотримані, щоб затримання особи, як душевнохворої відповідало вимогам ст. 5 Конвенції: необхідно довести стан психічного розладу; розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні; знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу.

Ці ж принципи повинні бути дотримані і при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря - психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до висновку лікаря психіатра ОСОБА_10 від 23.01.2019 № 01-2-17/159, враховуючи направлення сімейного лікаря, заяви матері та бабусі про неадекватну поведінку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3 є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у нього тяжкого психічного розладу, симптомами якого є маячні ідеї величі (вважає себе богом, царем), почуття зміненості і відчуженості навколишнього (говорить, що мати не мати, а бабуся не бабуся), неадекватність, негативізм, внаслідок чого він може завдати значної шкоди своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану у разі ненадання психіатричної допомоги. У звязку з вищевикладеним ОСОБА_7 необхідно проведення психіатричного огляду в примусовому порядку без його згоди.

Статтею 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що психіатрична допомога - це комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров'я осіб, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд і медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади.

За змістом ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу», забороняється визначати стан психічного здоров'я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно.

Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря - психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, подається до суду за місцем проживання особи.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання.

Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем - психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи.

Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення.

У невідкладних випадках, коли за одержаними відомостями, що дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, заява про психіатричний огляд особи може бути усною. У цих випадках рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем - психіатром самостійно і психіатричний огляд проводиться ним негайно.

У випадках, коли відсутні дані, що свідчать про наявність обставин, передбачених абзацами другим та третім частини третьої цієї статті, заява повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність проведення такого огляду. У разі встановлення обґрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду.

З огляду на зазначене, зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та надання дозволу на проведення психіатричного огляду в примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки це буде здійснено в інтересах ОСОБА_5

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст.ст. 5-7, 9-10, 12, 76, 77, 80-82, 89, 259, 263-265, 339-342 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву Комунального закладу "Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. ОСОБА_4" про проведення ОСОБА_5 психіатричного огляду без його згоди задовольнити повністю.

Надати дозвіл на проведення психіатричного огляду ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: м. Вінниця, вул. Келецька, 81/9, в примусовому порядку без його згоди.

Рішення допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.М. Сичук

Основні присяжні ОСОБА_1

ОСОБА_2