Справа №359/5601/19
Провадження №2/359/2159/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обгрунтовує його тим, що 12 жовтня 2013 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . Під час шлюбу у них народились дочка ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 . Позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

Відповідач не з`явився у судове засідання. ОСОБА_2 надіслав заяву (а.с.27), в якій він визнає позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 12 жовтня 2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району, про що був складений відповідний актовий запис за №61. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 12 жовтня 2013 року (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_4 . Ця обставина підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 8 травня 2014 року (а.с.12) та серії НОМЕР_3 від 3 листопада 2017 року (а.с.13).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №27185684-1 від 21 червня 2019 року (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.1 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 12 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у виконавчому комітеті Щасливської сільської ради Бориспільського району, про що був складений відповідний актовий запис за №61, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець