ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/586/19
Єдиний унікальний номер справи: 668/411/13- ц
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

12 березня 2019 року м. Херсон

Апеляційний суд Херсонської області у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Приходько Л.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області, Херсонської філії 22 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Прокопенко В'ячеслав Михайлович, комунальне підприємство «Херсонське бюро технічної інвентаризації», Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» про визнання недійсними прилюдних торгів, акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, скасування свідоцтва про придбання майна,

вставновив:

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 11 квітня 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійними результати прилюдних торгів по реалізації предмета іпотеки, магазину загальною площею 41,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, приватного підприємства «Нива-В.Ш.», на замовлення відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Херсонській 21 грудня 2012 року, які оформлені протоколами № 2212471 від 21.12.2012 року. Визнано недійсними протокол №2212471 від 21.12.2012 року по проведенню прилюдних торгів по реалізації предмета іпотеки - магазину загальною площею 41,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2, який належить ОСОБА_2 Визнано недійсним та скасовано свідоцтво, видане приватним нотаріусом Прокопенко В.М., 26.12.2012 року, зареєстрованим в реєстрі за №310 та зареєстрованим в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 27.12.2012 року, про придбання ОСОБА_3 магазину загальною площею 41,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_2, який належить ОСОБА_2 В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовлено.

Справа переглядалась судами апеляційної та касаційної інстанції.

За результатом апеляційного розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_3, задоволено. Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 11 квітня 2013 року у задоволеній частині позову скасовано і ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_2 відмовлено у задоволені позовних вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 лютого 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення апеляційного суду Херсонської області від 15 жовтня 2013 року скасовано, рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 11 квітня 2013 року залишено в силі.

05 лютого 2019 року Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області не погоджуючись з рішенням суду подало апеляційну скаргу одночасно заявивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного рішення суду.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Херсонській області залишено без руху з підстав визнання вказаних апелянтом причин пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними. Апелянту надано строк для звернення до суду апеляційної інстанції із обґрунтованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження та сплати судового збору.

07 березня 2019 року, на виконання ухвали апеляційного суду від 19 лютого 2019 року, представником Головного територіального управління юстиції у Херсонській області надано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Мотивуючи свою заяву скаржник посилається на поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження, а саме на те, що оскаржуване рішення суду та інші процесуальні документи, що направлялись судом на адресу Головного територіального управління юстиції у Херсонській області сприймалися як такі, що направлені помилково, у зв'язку з чим передавались Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Зазначивши, що саме співробітники Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складали заперечення та апеляційну скаргу на фірмовому бланку та за їх підписом.

Крім того, скаржник зазначив, що Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області, не будучи залученим у якості сторони у даній справі, не отримувало копію оскаржуваного рішення, а про існування негативних наслідків, спричинених оскаржуваним рішенням, скаржнику стало відомо лише після отримання листа із копією цього рішення адресованого саме Головному територіальному управлінню юстиції у Херсонській області.

Зазначивши, що вказані обставини, не дали скаржнику можливості оскаржити, в розумні строки рішення суду та просив суд поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення Суворовського районного суду м. Херсона.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 127 ЦПК України передбачено, що підставою поновлення процесуального строку є його пропущення з поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України (в редакції, що діяла на час ухвалення рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

За правилами ст. 354 ЦПК України, в редакції чинній на час подання апеляційної скарги, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Отже, відповідно до вказаної норми ЦПК України учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Згідно з ч.2 ст. 358 ЦПК України (яка діє на час подання апеляційної скарги) незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яке передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

У рішенні від 03 квітня 2008 у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності.

З матеріалів справи вбачається, що 30 квітня 2013 року Головне управління юстиції у Херсонській області на оскаржуване рішення суду подало апеляційну скаргу, яка ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 11 липня 2013 року повернена заявнику, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 30 травня 2013 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи судом І інстанції участь у розгляді справи з боку відповідача - 1 (Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області) приймали представники Головного управління юстиції у Херсонській області Кузовова Т.В. та Колпаков В.О. на підставі довіреностей від 07.02.2013 року №10-14/428 (том 1 а.с. 94)та від 03.01.2013 року №10-04/32 (том 1 а.с. 124), які подавали заперечення, приймали участь в судовому засіданні, знайомилися з матеріалами справи.

Обгрунтовуючи заяву про поновлення строку скаржник посилається на те, що Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області, не було залучено у якості сторони у даній справі, та не отримувало копію оскаржуваного рішення, а про існування негативних наслідків, спричинених оскаржуваним рішенням, скаржнику стало відомо лише після отримання листа із копією цього рішення адресованого саме Головному територіальному управлінню юстиції у Херсонській області. Зазначивши, що саме співробітники Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складали заперечення та апеляційну скаргу на фірмовому бланку та за їх підписом.

Вказані обставини не можуть бути визнанні поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Херсонської області, якому підпорядковується відділ примусового виконання рішень є структурним підрозділом Головного управління юстиції у Херсонській області, відповідно до Положення управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції Автономної республіки Крим, областях, міста Києві та Севастополі, затверджене наказом Міністерства юстиції України 10 квітня 2012 року № 549/9, і саме представники Головного управління юстиції у Херсонській області приймали участь у розгляді справи, що підтверджується довіреностями, які містяться у матеріалах справи.

Заявником не наведено будь-яких інших обставин які б свідчили про наявність об'єктивних непереборних обставин, що унеможливили своєчасне подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 11 квітня 2013 року у справі більше ніж через рік з дня складення повного тексту судового рішення суперечать вимогам ч.2 ст.358 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи, що з дня ухвалення рішення минуло більше 5 років у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ч.2 ст.358 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 11 квітня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області, Херсонської філії 22 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Прокопенко В'ячеслав Михайлович, комунальне підприємство «Херсонське бюро технічної інвентаризації», Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» про визнання недійсними прилюдних торгів, акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, скасування свідоцтва про придбання майна.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Херсонського

апеляційного суду Л.А. Приходько.