Справа № 676/7572/18
Номер провадження 2/676/342/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

"22" січня 2019 р. Камянець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Швець О. Д.

з участю секретаря - Чекашкіній О.Л.

розглянувши в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія є гроші» » звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначало, що 21 травня 2018 року сторони уклали в електронній формі шляхом реєстрації відповідача на інтернет сайті https://e-groshi.com договір позики № -005196 на суму 3000,00 грн. зі сплатою відсотків строком на 31 календарний день шляхом отримання коштів в касі позикодавця. Згідно з умовами цього договору позичальник зобов'язався повернути кошти та сплатити проценти за її користування у розмірі 1,99 % від суми позики за кожен день користування. 20 червня 2018 року термін платежу за укладеним договором закінчився, однак відповідач своїх зобов'язань з повернення коштів, сплати процентів за цим договором не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 23 712,90 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 3000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 9372,90 грн., заборгованості за пенею 11340 грн.

Ухвалою Камянець-Подільського міськрайонного суду від 22 листопада 2018 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином судовою повісткою в порядку, визначеному ст. 128 ЦПК України.

За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне.

21 травня 2018 року сторони уклали договір позики № -005196 відповідно до умов якого позикодавець надає позичальнику кошти на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики та відповідно до умов цього договору в сумі 3000,00 грн., а позичальник зобовязується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк, визначений цим договором.

Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Фінансова компанія є гроші», розміщені на сайті відповідача, регламентують порядок надання та обслуговування цим товариством грошових коштів у позику та є невід'ємною частиною договору позики.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) укласти договір позики на умовах, що встановлені ТОВ «Фінансова компанія є гроші», і застосовуються у випадку подання фізичною особою заявки на сайті товариства https://e-groshi.com на отримання позики та вчинення інших дій, передбачених цими правилами.

На виконання умов розділу 2 цих Правил ОСОБА_1 акцептував оферту, здійснивши дії, спрямовані на укладання договору позики і настання юридичних прав та обов'язків: заповнив заявку на сайті ТОВ «Фінансова компанія є гроші», зазначив інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажав отримати позику.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов'язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов'язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб'єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов'язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Нормою статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Також, приписами ст. 12 цього закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 225325, який зазначений в тексті договору в розділі «Підписи сторін».

Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст. 640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно ст. 642 ЦК - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.

У п.3.2.1 договору зазначено, що сума процентів за користування позикою становить 1. 99% за кожний день користування позикою, що становить 726,35% річних.

Невідємною частиною договору є графік розрахунків.

У п.3.2.1 договору зазначено, що проценти за користування позикою становлять 2% за кожний день користування, що становить 730% річних.

У пункті 5.2 договору зазначено, що строк його дії 31 день. Дата поверенння позики не пізніше 23:00 20.06.2018 р. включно.

П. 7.1 договору передбачено, що у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Загальний розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений законом.

Позивач виконав свої зобовязання за договором. Позика за зазначеним договором надана відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 №130325, що підтверджується платіжним дорученням № 1421 від 21.05.2018 р., повідомленням АТ «АКБ «Конкорд» № 585 від 25.09.2018.

Відповідно до умов п.10.1.3 договору позичальник зобовязалась вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою.

Повернення позики та сплата процентів за користування нею здійснюється позичальником у готівковій формі шляхом внесення грошових коштів у касу та/або зарахування коштів на поточний рахунок позикодавця.

Відповідач отриману позику не повернув.

Станом на 24.10.2018 р. відповідачем прострочені строки повернення позики, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: заборгованості за кредитом 3000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 9372,90 грн., заборгованості за пенею 11 340 грн. Загальна сума заборгованості складає 23 712,90 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За правилом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 9.2 договору закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення,я ке мало місце під час дії договору та від виконання своїх обовязків за цим договором.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість 13 372 грн. 90 коп. яка складається із заборгованості за тілом кредиту 3000 грн; заборгованості за відсотками за користування кредитом 9372 грн. 90 коп., а також враховуючи положення ст.ст. 3, 509, 627 ЦК України щодо співмірності розміру заборгованості та штрафних санкцій, засади справедливості і розумності (пункт 6 статті 3 ЦК України), відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення викоанння зобовязання пеню - 1000 грн. в розмірі, який забезпечить дотримання справедливого балансу інтересів сторін, дозволить реалізувати забезпечувальну функцію неустойки.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд встановив наступне.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивачем на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу наданий договір про надання юридичних послуг № 01/08-2 від 01.08.2018 р., укладений з ФОП ОСОБА_2, акт приймання- передачі вказаних послуг, платіжне доручення про оплату послуг.

Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів понесення витрат на оплату адвокатських послуг, вимоги про стягненя витрат на правничу допомогу не підлягають задоволенню.

У відповідності до п.3.ч.2, ч.13 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог (56,40%) в розмірі 993 грн. 77 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 279, 141, 280, 282 ЦПК України, ст. 526, 549, 550, 554, 610, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» заборгованість по кредитному договору №-005196 від 21.05.2018 року в сумі 13 372грн. 90 коп. в тому числі заборгованість за кредитом 3000грн. 00 коп., 9372грн. 90 коп. заборгованість за відсотками, 1000 грн. 00 коп. пеня та 993 грн. 77 коп. в відшкодування судових витрат.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» ідентифікаційний код 41538600, юридична адреса: вул. Набережна Перемоги, 10-к, м. Дніпро.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.