Ухвала

Іменем України

04 березня 2019 року

м. Київ

справа № 344/9111/18

провадження № 61-2181 ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., ХоптиС. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2018 року у складі судді Польської М. В. та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 10 січня 2019 року у складі колегії суддів: Матківського Р. Й., Василишин Л. В., Максюти І. О., за заявою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про залучення до справи товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», здійснення процесуального правонаступництва та заміну стягувача у виконавчому провадженні,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «РайффайзенБанк Аваль») звернулося до суду із заявою, в якій просило залучити до справи товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (далі - ТОВ «ФК «Форінт») та здійснити процесуальне правонаступництво відносно ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», замінити стягувача у виконавчому провадженні, посилаючись на те, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 березня 2014 року задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_6, про звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

11 квітня 2018 року на підставі договорів відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «Форінт» набуло право вимоги за договором іпотеки від 09 жовтня 2007 року, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4, тому заявник просив замінити стягувача ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» його правонаступником ТОВ «ФК «Форінт».

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2018 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 14 грудня 2018 року про виправлення описки, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 10 січня 2019 року,заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. Замінено стягувача з ПАТ «РайффайзенБанк Аваль»на ТОВ «ФК «Форінт» у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 344/4734/13, виданим Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області від 18 липня 2014 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішеннята направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не було повно та всебічно досліджено докази у справі, не витребувано належних, достовірних та допустимих доказів, які були підставою для заміни сторони виконавчого провадження.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Судами встановлено, що 11 квітня 2018 року між АТ «РайффайзенБанк Аваль»та ТОВ «ФК «Форінт» укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Форінт» перейшло право вимоги, що виникло з договору іпотеки від 09 жовтня 2007 року, який був укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною п'ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК Українита частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Задовольняючи частково заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», суди попередніх інстанцій, встановивши, що до ТОВ «ФК «Форінт» перейшло право вимоги, що виникло з договору іпотеки від 09 жовтня 2007 року, який був укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4, вірно виходили з того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, що є підставою, передбаченою частиною п'ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», длязаміни сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, суди дійшли вірного висновку про часткове задоволення заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»,замінивши сторону виконавчого провадження, що відповідає змісту статті 512 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи касаційної скарги про те, що ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій судові рішення у справі є незаконними та ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права є безпідставними, оскільки підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги та доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2018 рокута постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 10 січня 2019 року за заявою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про залучення до справи товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», здійснення процесуального правонаступництва та заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта