Справа № 683/2647/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області:

в складі головуючого - судді Андрощука Є.М.

з участю секретаря Васічевій О.В.

представнику позивачів ОСОБА_1

відповідачу ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житло,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись з позовом до ОСОБА_2 про ввизнання права власності, за кожним по 1/5 частці, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.Незалежності за №27/1 в с.Левківка Старокостянтинівського району Хмельницької області. В обґрунтування позову посилались на те, що вищевказане будинковолодіння було побудоване у 1989 році і належало до суспільної групи «колгоспний двір» та право власності було оформлено на імя голови двору відповідача. Позивачі були члена сімї відповідача та члена колгоспного двору, а отже кожному належить рівна частка будинковолодіння, що становить по 1/5 частці. Разом з тим відповідач не визнає та заперечує їх право на частки у спірному будинковолодінні.

Зазначена судова справа перебувала в провадженні судді Завадської О.П., яка згідно з Указом Президента України від 19 липня 2018 року №212/2018 переведена шляхом відрядження строком до одного року до Старосинявського районного суду Хмельницької області.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена цивільна справа 31 липня 2018 року надійшла до мого провадження.

В судовому засіданні представник позивачів адвокат ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з наведених підстав.

Відповідач - ОСОБА_2 позов не визнав, заперечив проти його задоволення, посилаючись на те, що спірний будинок будувавсь, коли діти були неповнолітні і він не являється батьком ОСОБА_4, яка є донькою ОСОБА_3 від попереднього шлюбу, тому не має ніяких прав на будинковолодіння.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.120 ЦК УРСР (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Та згідно до ч.2 ст.123 вказаного Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

В суді встановлено, що власником житлового будинку по вул.Незалезності,27/1 с.Левківка Старокостянтинівського району Хмельницької області є відповідач ОСОБА_2 і вказаний будинок з погосподарськими будівлями та спорудами було збудово у 1990 році та право власності на вказане будинковолодіння не зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі власності на нерухоме майно та Старокостянтнівському БТІ ОР.

Також, судом встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року у вищевказаному будинку були зареєстровані та проживали відповідач - ОСОБА_2 голова двору, позивачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Вказані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача, показаннями свідка ОСОБА_7, даними довідок виконкому Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району №380 від 06.10.2017р. (а.с.3), №2167 від 08.09.2017р. (а.с.9) та №402 від 30.07.2018р. (а.с.80); даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно 121783341 від 24.04.2018р. (а.с.53); даними довідок Старокостянтинівського БТІ ОР №105 від 08.05.2018р. та №872 від 20.08.2018р. (а.с.87); даними технічного паспорту на житловий будинок від 16,07.2018р. (а.с.88-91) та визнаються відповідачем.

15 квітня 1991 року Постановою Верховної Ради України №885-ХІІ введено в дію Закон України «Про власність» в звязку з чим припинено існування колгоспного двору.

Разом з тим, п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» розяснено, що до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Закон України «Про власність» застосовується діюче на той час законодавство. Спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Як вбачається з даних довідки виконкому Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району №2068 від 27.07.2017р. згідно записів погосподарської книги за 1991 - 1995 роки будинок №27/1 по вул.Незалезності с.Левківка Старокостянтинівського району Хмельницької області належав до суспільної групи колгоспний двір (а.с.4).

Вказані обставини також підтверджуються і даними запису погосподарської книги Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району на аркуші №29, що була досліджена у судовому засіданні.

З вищенаведеного слідує, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 станом на 15 квітня 1991 року були членами колгоспного двору по вул.Незалезності,27/1 с.Левківка Старокостянтинівського району Хмельницької області і їх частки будинковолодіння є рівними, а отже кожному належить по 1/5 частці будинковолодіння.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню і слід визнати право власності за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, за кожним по 1/5 частці, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Незалежності за №27/1 в селі Левківка Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, по 160 грн. кожному, судових витрат.

Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання відповідача на ті обставини, що спірний будинок будувавсь, коли діти були неповнолітні, а він не являється батьком ОСОБА_4, яка є донькою ОСОБА_3 від попереднього шлюбу, як на заперечення проти позову, з наступних підстав.

Так як зазначено вище, судом встановлено, що позивачі станом на 15 квітня 1991 року були членами колгоспного двору, не втратили права на частку в його майні і розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних, а отже вік та стан кровного споріднення членів колгоспного двору не мають значення для встановлення їх права власності на частку у колгоспному дворі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 244-246, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати право власності за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, за кожним по 1/5 частці, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Незалежності за №27/1 в селі Левківка Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

по 160 грн. кожному, судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повне рішення складено 11 березня 2019 року.

Суддя