Справа № 303/3336/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 березня 2019 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.,

суддів: Джуга С.Д., Куштан Б.П.,

секретаря Юрочко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07 серпня 2018 року у справі №303/3336/18 (Головуючий: Довжанин В.М.), -

встановила:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 500 грн. щомісячно. В обґрунтування позову посилається на те, що між нею та відповідачем 03.11.2016 року укладено шлюб від якого народився син ОСОБА_5. Після припинення спільного проживання вона самостійно утримує дитину. Відповідач у добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає та не бере участь у витратах, а тому просила позов задовольнити.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 07.08.2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1 500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення. В обґрунтування скарги посилається на те, що судом не враховано всіх обставин, які мають значення по справі. Визначений судом розмір аліментів є завеликим, оскільки він являється інвалідом І групи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 просила апеляційну скрагу залишити без задоволення, відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що 03.11.2016 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Від даного шлюбу народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4), який проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с.6).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч.1, 2 ст.184 СК України).

Згідно ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1 стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Визначаючи розмір аліментів у сумі в розмірі 1 500 грн. на дитину, суд не в повній мірі врахував вказані норми. Зокрема, судом не враховано, що відповідач ОСОБА_2 є інвалідом першої групи з дитинства, якому згідно Довідки МСЕК №085907 протипоказана робота з потребою зорового аналізатора. Відповідач ніде не працює та потребує періодичного лікування в окуліста.

З огляду на встановлені обставин, на думку колегії суддів, відповідач не матиме реальної можливості сплачувати аліменти в розмірі визначеному судом, а відтак такий розмір слід зменшити до 1 000 грн. щомісячно, що відповідатиме принципу розумності та справедливості.

Вказане є підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

Крім того, оскільки ОСОБА_2 є інвалідом першої групи з дитинства, то такий звільнений від сплати судового збору, а відтак суд помилково стягнув з нього судові витрати. В ці частині рішення суду підлягає скасуванню, а витрати з судового збору за пред'явлення позову підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонногосуду від 07 серпня2018 року змінити та визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню у розмірі 1 000 грн. на дитину, щомісячно.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07 серпня 2018 року у частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. в дохід держави скасувати.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 березня 2019 року.

Головуючий

Судді: