Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/1467/18
Провадження №4-с/711/21/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

за участю представника

скаржника за довіреністю ОСОБА_1

представника стягувача адвоката ОСОБА_2

приватного виконавця ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Разек Черкаси» про визнання неправомірними рішень приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_3 щодо відкриття виконавчого провадження, об»єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, стягнення основної винагороди, накладення арешту на кошти, накладення арешту на майно, зобов»язання вчинити певні дії (стягувач ОСОБА_5), -

в с т а н о в и в :

ТОВ «Разек Черкаси» звернувся до суду із скаргою про визнання неправомірними рішень приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_3 щодо відкриття виконавчого провадження, об»єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, стягнення основної винагороди, накладення арешту на кошти, накладення арешту на майно, зобов»язання вчинити певні дії (стягувач ОСОБА_5В.). Зазначено, що рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 17.07.2018р., залишеним без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 08.11.2018 року стягнуто з ТОВ «Разек Черкаси» на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 40000грн., середній заробіток за період з моменту звільнення до моменту видачі трудової книжки в розмірі 27631грн. 12коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000грн.

На виконання вказаного судового рішення 28.11.2018 року були видані відповідно три виконавчі листи, які ОСОБА_5 07.12.2018р. пред»явлені до виконання до приватного виконавця ОСОБА_3

07.12.2018р. приватний виконавець ОСОБА_3 виніс постанови про відкриття виконавчих проваджень: №57879093 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2018 року № 711/1467/18 про стягнення коштів в сумі 5000 грн.; № 57879742 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2018 року № 711/1467/18 про стягнення коштів в сумі 27 631 грн. 12 коп.; № 57879998 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2018 року № 711/1467/18 про стягнення коштів в сумі 40 000 грн.

Також, 07.12.2018р. приватним виконавцем винесено постанови: про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження під № 57880078; про арешт коштів боржника в межах суми стягнення 79894,23 грн. (ВП № 57879998); про арешт майна боржника в межах суми стягнення 79894,23 грн. (ВП № 57879998).

12.12.2018р. ТОВ «Разек Черкаси» (боржник за ВП) отримав вказані постанови. Крім того, 17.12.2018р. ТОВ отримало постанову від 07.12.2018р. ВП №57879093 про відкриття виконавчого провадження.

Скаржник вважає вказані постанови незаконними, оскільки прийняті з порушенням ст.ст.273, 384 ЦПК України, ст.ст. 4,5,12,15,18,48,52 ЗУ «Про виконавче провадження», п.19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної грошової винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою КМУ від 08.09.2016 №643.

Так, на думку скаржника, приватний виконавець неправомірно прийняв рішення про відкриття виконавчих проваджень, оскільки виконавчі документи не відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» та подальше їх об»єднання і накладення арешту на кошти та майно боржника.

У трьох виконавчих листах, що видані Придніпровським районним судом м. Черкаси зазначена дата набрання рішення законної сили 25.10.2018 року, при умові, що судове рішення постановлене 17.07.2018 року, а постанова апеляційного суду Черкаської області 08.11.2018 року. Отже, дата набрання законної сили рішення суду першої інстанції 08.11.2018 року, але така дата у виконавчих листах відсутня.

Крім того, у вказаних виконавчих листах вказано строк пред»явлення виконавчих листів до виконання до 25.10.2021 року, хоча враховуючи дату набрання законної сили судового рішення 08.11.2018р., строк пред»явлення повинен бути до 09.11.2021 року.

У виконавчих листах не зазначено ім.»я та по батькові особи, яка видала виконавчі документи, що є порушенням ч.1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Таким чином, скаржник вважає, що приватний виконавець повинен був повернути виконавчі листи ОСОБА_5 без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно, у приватного виконавця не було підстав для відкриття виконавчих проваджень за трьома виконавчими листами, що видані Придніпровським районним судом м. Черкаси. Виходячи з викладеного, у приватного виконавця не було підстав й для об»єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

Також, скаржник вважає неправомірними постанови про стягнення з боржника основної грошової винагороди на користь приватного виконавця, які винесені 07.12.2018 року: ВП №57879742 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 2763 грн. 11 коп.; ВП №57879998 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 4000 грн. ВП №57879093 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 500 грн. Обгрунтовує тим, що станом на 07.12.2018р. приватним виконавцем не було стягнуто в межах примусового виконання виконавчих документів жодної суми, у зв?язку з чим, у нього не було підстав для нарахування та стягнення основної винагороди у вказаних розмірах. Крім того, скаржник вважає, що стягнення з боржника основної винагороди не можуть бути видані в інтересах та

або на користь ОСОБА_5, оскільки така винагорода нараховується та стягується на користь приватного виконавця.

Скаржник вважає незаконними постанови про арешт майна та коштів боржника, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на кошти боржника можливе лише в тому випадку, коли такі кошти відсутні, виконавець має право звернути стягнення на інше майно боржника юрособи. Зазначає, що приватний виконавець 07.12.2018р. одночасно наклав арешт на майно боржника та на кошти останнього.

Вважає, що приватний виконавець не міг знати та встановити факт відсутності у боржника на рахунках чи в касі коштів, в обсязі достатньому для повного виконання рішення суду, а отже й наявність правових підстав для звернення стягнення на майно боржника, прийняттям постанови про арешт майна боржника. Постанова про арешт майна боржника була прийнята передчасно та в межах суми стягнення 79894грн. 23коп., яка нарахована невірно. На думку скаржника, приватний виконавець не має права виконувати вказані виконавчі документи та стягувати винагороду на свою користь.

Вважає неправомірним, відповідно і рішення приватного виконавця від 07.12.2018р. про арешт коштів боржника в межах суми стягнення 79894грн. 23коп.

Таким чином, скаржник ТОВ «Разек Черкаси» просить суд, - визнати неправомірними рішення приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_3 прийняті у формі наступних постанов:

-постанови від 07.12.2018 року ВП № 57879093 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м.Черкаси від 28.11.2018 року № 711/1467/18 про стягнення коштів в сумі 5000 грн.;

-постанови від 07.12.2018 року ВП № 57879742 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м.Черкаси від 28.11.2018 року № 711/1467/18 про стягнення коштів в сумі 27 631 грн. 12 коп.;

-постанови від 07.12.2018 року ВП № 57879998 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м.Черкаси від 28.11.2018 року № 711/1467/18 про стягнення коштів в сумі 40 000 грн.;

-постанови від 07.12.2018 року ВП № 57879998 про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження під № 57880078;

-постанови від 07.12.2018 року ВП № 57879742 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 2763 грн. 11 коп. на користь приватного виконавця ОСОБА_3;

-постанови від 07.12.2018 року ВП № 57879998 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 4000 грн. на користь приватного виконавця ОСОБА_3;

-постанови від 07.12.2018 року ВП №57879093 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 500 грн. на користь приватного виконавця ОСОБА_3;

-постанова від 07.12.2018 року ВП № 57879998 про арешт коштів боржника в межах суми стягнення 79894,23 грн.;

-постанови від 07.12.2018 року ВП № 57879998 про арешт майна боржника в межах суми стягнення 79894,23 грн.;

-зобов'язати приватного виконавця ОСОБА_3 усунути порушення прав боржника - ТОВ «Разек Черкаси» та вимог чинного законодавства, шляхом:

-повернення ОСОБА_5 без прийняття до виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2018 року № 711/1467/18 про стягнення коштів в сумі 5000 грн. на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»;

-повернення ОСОБА_5 без прийняття до виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2018 року № 711/1467/18 про стягнення коштів в сумі 40 000 грн. на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»;

-повернення ОСОБА_5 без прийняття до виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2018 року № 711/1467/18 про стягнення коштів в сумі 27 631 грн. 12 коп. на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»;

-проведення реєстрації припинення обтяження нерухомого майна боржника ТОВ «Разек Черкаси» (), зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень під № 29331735 від 07.12.2018 року, на підставі постанови № 57879998 від 07.12.2018 року;

-проведення реєстрації припинення обтяження рухомого майна боржника -ТОВ «Разек Черкаси» (), зареєстрованого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна під № 57775814 від 07.12.2018 року, на підставі постанови від 07.12.2018 року № 57879998;

-звільнення від арешту накладеного постановою від 07.12.2018 року ВП № 57879998 всіх грошових коштів боржника - ТОВ «Разек Черкаси» (), розміщених на всіх банківських рахунках, відкритих боржником - ТОВ «Разек Черкаси» ().

Ухвалою суду від 02.01.2019 року скаргу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник скаржника ТОВ «Разек Черкаси» за довіреністю ОСОБА_1 повністю підтримав доводи скарги та просив її задовольнити. Зазначив, що неправомірними рішеннями приватного виконавця порушені права боржника ТОВ «Разек Черкаси» - внесені відомості до реєстру боржників про підприємство, а тому ТОВ не може вчиняти правочини. Крім того, ТОВ не зверталось до суду щодо виправлення описок чи помилок у виконавчих документах та про приведення їх у відповідність до ЗУ «Про виконавче провадження». Постановою Верховного Суду України судові рішення залишені в силі. На даний час підприємство не виконало судове рішення.

В судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні скарги, яку вважає необґрунтованою та безпідставною. Вважає, що права боржника жодним чином не порушені, а навпаки, - порушуються права стягувача на отримання належного виконання судового рішення. Стягувач після розгляду справи апеляційним судом отримав виконавчі листи та звернув їх до примусового виконавця, подавши приватному виконавцеві. ТОВ затягує виконання виконавчих документів. Вважає, що всі дії та рішення приватним виконавцем вчинені та прийняті відповідно до законодавства.

В судове засідання стягувач ОСОБА_5 не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Надано заперечення на скаргу, за якими просить відмовити у задоволенні скарги. Зазначено, що боржник порушує його права, не виконуючи судове рішення.

В судовому засіданні приватний виконавець ОСОБА_3 заперечував проти скарги та просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що виконавчі листи містять всі необхідні дані та реквізити, які давали йому підстави для відкриття виконавчих проваджень. Крім того, стягувач разом з виконавчими документами подав заяву про виконання виконавчих листів. Боржник не повідомляв його про наявність будь-яких недоліків виконавчих листів; відсутність імені та по-батькові особи, що видала виконавчі листи, жодним чином не порушує права боржника. Що стосується постанов про накладення арешту на майно та кошти, то одночасне накладення таких арештів за нормами Закону є можливим. Крім того, надані письмові пояснення по суті скарги.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та матеріали зведеного виконавчого провадження, докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків:

встановлено, що рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 17.07.2018р., залишеним без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 08.11.2018 року стягнуто з ТОВ «Разек Черкаси» на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 40000грн., середній заробіток за період з моменту звільнення до моменту видачі трудової книжки в розмірі 27631грн. 12коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000грн. Крім того, вказані судові рішення залишені без змін постановою Верховного Суду від 28.01.2019 року.

На виконання вказаних судових рішень, 28.11.2018 року ОСОБА_5 були видані Придніпровським районним судом м. Черкаси відповідно три виконавчі листи, які стягувачем 07.12.2018р. разом із заявою про їх виконання пред»явлені до виконання до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_3

07.12.2018р. приватний виконавець ОСОБА_3 виніс постанови про відкриття виконавчих проваджень: №57879093 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2018 року № 711/1467/18 про стягнення з ТОВ «Разек Черкаси» на користь ОСОБА_5 коштів в сумі 5000 грн.; № 57879742 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м.Черкаси від 28.11.2018 року № 711/1467/18 про стягнення коштів в сумі 27 631 грн. 12 коп.; № 57879998 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2018 року № 711/1467/18 про стягнення коштів в сумі 40 000 грн.

Також, 07.12.2018р. приватним виконавцем винесено постанови: про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження під № 57880078; про арешт коштів боржника в межах суми стягнення 79894,23 грн. (ВП № 57879998); про арешт майна боржника в межах суми стягнення 79894,23 грн. (ВП № 57879998).

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (ч.1 ст.287 КАС України).

Таким чином, скаргу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Разек Черкаси» в частині вимог про визнання неправомірними рішень приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_3, що прийняті у формі наступних постанов: постанови від 07.12.2018 року ВП № 57879742 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 2763 грн. 11 коп. на користь приватного виконавця ОСОБА_3; постанови від 07.12.2018 року ВП № 57879998 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 4000 грн. на користь приватного виконавця ОСОБА_3; постанови від 07.12.2018 року ВП №57879093 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 500 грн. на користь приватного виконавця ОСОБА_3, - необхідно закрити провадженням, оскільки оскарження таких рішень приватного виконавця можливе лише шляхом звернення із адміністративним позовом в порядку адміністративного судочинства, відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд не може погодитись із доводами скаржника про те, що всі оскаржувані боржником рішення приватного виконавця, які постановлені у зведеному виконавчому провадженні, підлягають розгляду відповідно до ст. 447 ЦПК України, оскільки законодавством визначено спеціальний порядок оскарження рішень приватного виконавця про стягнення основної винагороди.

На думку суду, таке рішення відповідає висновкам ВП ВС, що викладені у постанові від 20.09.2018 року у справі №821/872/17; ВП ВС, що викладені у постанові від 06.06.2018 року у справі № 921/16/14-г/15 та у справі № 127/9870/16-ц.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В даному законі поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження. Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у рішенні від 19.03.1997р. у справі «Hornsby v.Greece» ЄСПЛ зазначив, що для цілей ст.6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (висновки ВСУ від 13.06.2016 року у справі №6-3172цс15; ВС від 11.04.2018 року у справі №918/858/16).

Враховуючи обов?язки, які повинен виконувати державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження, він зобов?язаний дотримуватись Конституції України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» тощо.

Як передбачено п.1 ч.1 ст. 3 Закону «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

У виконавчому документі зазначаються:1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк предявлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти (ч. 1 ст. 4 згаданого ЗУ).

Крім того, як передбачено ч.3 та ч.4 статті 4 цього Закону, виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обовязковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобовязаний мати таку печатку.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю. У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами. При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

Таким чином, аналізуючи норми законодавства та доводи скарги про те, що виконавчі листи не відповідали вимогам щодо виконавчих документів та за ними приватний виконавець не мав права відкривати виконавчі провадження, а в подальшому об»єднувати їх у зведене виконавче провадження та здійснювати інші виконавчі дії із прийняттям відповідних рішень, є безпідставними.

Так, три виконавчі листи №711/1467/18 видані саме Придніпровським районним судом м. Черкаси, а не посадовою особою і містять всі необхідні реквізити виконавчого документу, в т.ч. підписані уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою із зображенням Державного Герба України, враховуючи, що суд, який видав виконавчий документ, згідно із законом має таку печатку.

На думку суду, такі висновки повністю відповідають позиції ВС, що викладена у постановах від 10.04.2018 року (справа №910/7367/16), від 27.12.2018 року (справа №469/1357/16-ц).

Крім того, виконавчі листи видані стягувачеві після набрання рішення суду першої інстанції законної сили (08.11.2018р.), тобто 28.11.2018 року.

Також у виконавчих листах зазначена дата набрання рішення законої сили та строк пред»явлення їх до виконання.

В разі, якщо сторона виконавчого провадження вважає, що виконавчий лист містить будь-які помилки, то як стягувач, так і боржник, відповідно до частини 1 статті 432 ЦПК України, вправі звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про виправлення помилки, допущеної при його оформленні або видачі.

Під час розгляду справи встановлено, що з відповідними заявами ні боржник, ні стягувач до суду не звертались.

При цьому, слід зазначити, що ЦПК України не передбачає право звернення із такими заявами до суду виконавця. Крім того, обставини, про які зазначає скаржник невірні дати набрання рішення законої сили та невірний строк пред»явлення виконавчого документу до виконання, не дають підстав виконавцеві повертати стягувачеві виконавчі документи без прийняття їх до виконання. Вкотре, суд звертає увагу, що виконавчі документи були видані 28.11.2018 року, тобто після набрання чинності рішення суду першої інстанції.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на доступ до суду включає право на своєчасне виконання рішення (справа "Трихліб проти України", заява N 58312/00, пп. 25 - 32, від 20 вересня 2005 року, справа "ОСОБА_6 проти Італії", заява N 22774/93, ЄСПЛ 1999-V, п. 66), а отже безпідставне повернення виконавчого документа може призвести до порушення приписів Конвенції та Протоколу №1 до неї і, відповідно прав стягувача.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги в цій частині.

Крім того, викладені скаржником обставини жодним чином не перешкоджали і не перешкоджають боржнику ТОВ «Разек Черкаси» виконати судове рішення. Також слід зазначити, належними та допустимими доказами не доведено факт порушення прав та інтересів ТОВ «Разек Черкаси», як боржника за виконавчим провадженням.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено права та обов'язки виконавця. Проте, положення чинного законодавства не передбачають обов'язок виконавця при прийнятті виконавчого документу до виконання перевіряти дійсність вказаних у ньому даних. Таким чином, безпідставними є доводи скаржника про обов'язок виконавця перевіряти дійсність даних виконавчого документу.

До такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 23.04.2018 року (справа №922/5690/14).

Що стосується доводів скарги про незаконність постанов приватного виконавця від 07.12.2018 року про арешт майна (все нерухоме та рухоме майно, за виключенням рухомого майна, яке відповідно до ст. 56 ЗУ не підлягає арешту до проведення його опису) та коштів (що містяться на рахунках всіх банківських рахунках) боржника ТОВ «Разек Черкаси», в межах суми звернення по зведеному ВП №57880078 стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 79894грн. 23коп., то в цій частині скарга також не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.За змістом є і п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (ч.ч.1, 2, 3 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Під час розгляду справи встановлено, що приватний виконавець не здійснював дії, що передбачені абз.2 ч.2 ст. 56 згаданого Закону, опис майна не проводився. Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 07.12.2018р. містяться відомості щодо обтяження за постановою приватного виконавця ОСОБА_3 від 07.12.2018. За даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень від 07.12.2018 року мається обтяження на нерухоме майно боржника ТОВ «Разек Черкаси» за постановою від 07.12.2018 року, що винесена приватним виконавцем ОСОБА_3 При цьому, встановлено, що нерухоме майно у власності боржника відсутнє.

Статтею 19 Закону «Про виконавче провадження» передбачені права і обовязки сторін та інших учасників виконавчого провадження. Зокрема, сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником. Крім того, боржник зобовязаний:1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4)повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5)своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Під час розгляду скарги, судом встановлено, що ТОВ «Разек Черкаси» не подавав приватному виконавцеві декларацію про майно та доходи боржника, враховуючи, що 12 та 21 грудня 2018 року ним були отримані відповідні постанови приватного виконавця від 07.12.2018 року про відкриття виконавчих проваджень за виконавчими листами, що видані Придніпровським райсудом м.Черкаси щодо стягувача ОСОБА_5 Крім того, у вказаних постановах зазначено про зобов»язання боржника подати таку декларацію. До того ж, 17.12.2018 року представник ТОВ «Разек Черкаси» особисто цього дня ознайомився із матеріалами виконавчого провадження (зведеного), про що мається відповідна розписка.

За дослідженими матеріалами зведеного виконавчого провадження судом встановлено, що приватним виконавцем направлялись відповідні запити та отримана інформація з різних банківських установ щодо перевірки наявності грошових коштів на рахунках ТОВ «Разек Черкаси» і наявних сум для погашення боргу перед ОСОБА_5 недостатньо.

На думку суду, приватним виконавцем не порушено вимоги чинного законодавства щодо винесення постанов за зведеним виконавчим провадженням про накладення арешту на майно та кошти боржника, враховуючи позицію ВС, що викладена у постанові від 10.04.2018 року у справі №904/9386/14.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

На думку суду, жодних належних, допустимих та переконливих доказів про те, що рішеннями приватного виконавця ОСОБА_3 порушені права та інтереси боржника ТОВ «Разек Черкаси» щодо неможливості останнім використовувати будь-яке належне йому рухоме майно, кошти, чи укладати будь-які правочини, не надано, а тому скарга і в цій частині не підлягає до задоволення, оскільки викладені доводи не знайшли свого підтвердження.

Відповідно, слід відмовити й у задоволенні скарги і в частині інших вимог про зобов»язання приватного виконавця вчинити певні дії, оскільки вони є похідними від вимог, за якими суд прийшов до висновку про їх необгрунтованість, недоведеність та безпідставність.

Слід зазначити, що судове рішення, постановлене по справі №711/1467/18, яке на даний час є таким, що набрало законної сили повинно бути виконано боржником ТОВ «Разек Черкаси», враховуючи, що Європейський Суд з прав людини нагадує (справа «Півень проти України», заява № 56849/00, рішення від 29.06.2004, пункт 35), що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які, у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін - постанова від 16.04.2018 у справі № 16/64/2011.

На підставі викладеного та, керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», КАС України, ст.ст. 447-453, 259 ч.6, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Разек Черкаси» (, м. Черкаси, просп.. Хіміків, 74) в частині вимог про визнання неправомірними рішень приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_3, прийняті у формі наступних постанов: постанови від 07.12.2018 року ВП №57879093 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2018 року № 711/1467/18 про стягнення коштів в сумі 5000 грн.; постанови від 07.12.2018 року ВП № 57879742 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м.Черкаси від 28.11.2018 року № 711/1467/18 про стягнення коштів в сумі 27 631 грн. 12 коп.; постанови від 07.12.2018 року ВП № 57879998 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2018 року № 711/1467/18 про стягнення коштів в сумі 40 000 грн.; постанови від 07.12.2018 року ВП № 57879998 про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження під № 57880078; постанови від 07.12.2018 року ВП № 57879998 про арешт коштів боржника в межах суми стягнення 79894,23 грн.; постанови від 07.12.2018 року ВП № 57879998 про арешт майна боржника в межах суми стягнення 79894,23 грн., а також зобов'язання приватного виконавця ОСОБА_3 усунути порушення прав боржника ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Разек Черкаси» та вимог чинного законодавства, шляхом: повернення ОСОБА_5 без прийняття до виконання: виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2018 року № 711/1467/18 про стягнення коштів в сумі 5000 грн., виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2018 року №711/1467/18 про стягнення коштів в сумі 40 000 грн., виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2018 року № 711/1467/18 про стягнення коштів в сумі 27 631 грн. 12 коп. на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»; проведення реєстрації припинення обтяження нерухомого майна боржника ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Разек Черкаси» (), зареєстрованих в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: під №29331735 від 07.12.2018 року, під №57775814 від 07.12.2018 року, на підставі постанов від 07.12.2018 року № 57879998; звільнення від арешту, накладеного постановою від 07.12.2018 року ВП № 57879998 всіх грошових коштів боржника ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Разек Черкаси» (), розміщених на всіх банківських рахунках, відкритих боржником ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Разек Черкаси» (), - відмовити.

Скаргу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Разек Черкаси» (, м. Черкаси, просп. Хіміків, 74) в частині вимог про визнання неправомірними рішень приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_3 прийняті у формі наступних постанов: постанови від 07.12.2018 року ВП № 57879742 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 2763 грн. 11 коп. на користь приватного виконавця ОСОБА_3; постанови від 07.12.2018 року ВП № 57879998 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 4000 грн. на користь приватного виконавця ОСОБА_3; постанови від 07.12.2018 року ВП №57879093 про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 500 грн. на користь приватного виконавця ОСОБА_3, - закрити провадженням і роз?яснити право звернення із адміністративним позовом в порядку адміністративного судочинства, відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу. У разі скасування цієї ухвали заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Повний текст ухвали складено 13 березня 2019 року.

Головуючий: ОСОБА_7