Справа № 466/1143/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне )

22 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретар ПАВЛИШИН К.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ЛКП «Під Голоском-410» (м.Львів, проспект Чорновола, 99) до ОСОБА_2 (м. Львів, вул. П.Панча,10/18), ОСОБА_3 (м. Львів, вул. П.Панча,10/18), ОСОБА_4 (м. Львів, вул. П.Панча,10/18), ОСОБА_5 (м. Львів, вул. П.Панча,10/18), ОСОБА_6 (м. Львів, вул. П.Панча,10/18) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

15.02.2018р. ЛКП «Під Голоском-410» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_6, в якому просить постановити рішення про стягнення з відповідачів на його користь 15 008,60грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.12.2010р. по 31.01.2018р. та 1600грн. судового збору.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про те, що відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі № 18 в будинку № 10 на вул. П.Панча у м. Львові, який знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Під Голоском-410» ,а тому повинні своєчасно проводити оплату за житлово-комунальні послуги відповідно до встановлених тарифів. Однак відповідачі не проводять оплати за такі послуги, допустили вищевказану заборгованість, тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 19.02.2018р. провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В процесі розгляду справи заявою від 23.07.2018р. позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідачів 7625грн.77коп. заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.05.2015р. по 31.01.2018р. та 1600грн. судового збору.

15.03.2018р. відповідачі, від імені яких діє ОСОБА_7, подали відзив на позов, в якому вказали, що вимоги позивача про стягнення боргу визнають частково - в сумі 4664,60грн. за період з 01.02.2015р. по 31.01.2018р., та судові витрати в розмірі 704,80грн., а також просить визнати незаконним та безпідставним нарахування боргу в сумі 3510,80грн. Розрахунок боргу, що визнається відповідачами здійснений на підставі тарифів, затверджених ЛМР на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій від 01.02.2015р. по 31.01.2018р. та долучений до матеріалів справи.

20.04.2018р. за клопотанням відповідача ОСОБА_8 суд вирішив подальший розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

Представник позивача ОСОБА_9 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, вказані в позовній заяві, відповіді на відзив, просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що

Відповідач ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_6, у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. З пояснень, що письмово викладені у відзиві відповідачів на позов та доповненнях до відзиву слідує, та наданих у що позовні вимоги вони визнають частково в сумі 4664,60грн. за період з 01.02.2015р. по 31.01.2018р., та судові витрати в розмірі 704,80грн. Крім того, вважають, що оскільки договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій між ними та ЛКП «Під Голоском-410» не укладено, відповідно немає підстав для виникнення правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг та здійснення їх оплати, а тому у позивача відсутні правові підстави вимагати сплати відповідачами грошових коштів за надані житлово-комунальні послуги.

Суд, у відповідності до вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, зі згоди позивача, яка не заперечила проти ухвалення заочного рішення по справі, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, доводи та заперечення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_6 є співвласниками квартири № 18 в будинку № 10 на вул. п.Панча у м. Львові і зареєстровані за цією адресою. Ці обставини стверджуються довідкою ЛКП.

Будинок, в якому проживають Відповідачі, перебуває на обслуговуванні ЛКП «Під Голоском-410», яке створене з метою забезпечення належного санітарно-технічного стану житлового фонду. ЛКП «Під Голоском-410» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у житлових будинках м. Львова, а саме: з утримання будинків і прибудинкових територій, постачання холодної та гарячої води і централізованого водовідведення.

Мешканцям будинку №10 на вул.Ю.Липи, в тому числі й відповідачам, надаються послуги з утримання будинків та прибудинкових територій. Отже, фактично існують договірні відносини між ЛКП «Під голоском-410« та відповідачами, оскільки ЛКП «Під Голоском-410» надає послуги відповідачам, а відповідачі цими послугами користуються. Проте обовязку щодо сплати за надані послуги відповідачі не виконують.

Стаття 156 ЖК України покладає на власника та членів його сімї обовязок по сплаті витрат по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території.

Статтями 20 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо кореспондує визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця є надання таких послуг вчасно та відповідної якості.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують такі права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами. Зазначену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року № 6-2951цс15 та від 30 жовтня 2013 року № 6-59цс13.

Частиною 2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Необхідність укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право споживача таких послуг.

Крім цього, відповідно до змісту зазначених положень Закону споживач може відмовитися від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг лише в разі відмови від користування такими послугами, а не через незгоду з умовами типового договору.

Судом встановлено, що відповідачі у 2011р. відмовився від підписання договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Про це 25.03.2013р. складений відповідний акт №147, підписаний директором ЛКП «Під Голоском-410». Крім того, з наданих суду копій заяв відповідача та відповідей на них ЛКП «Під Голоском-410» суд робить висновок, що відповідач не погоджувався на підписання пропонованого йому договору на основі типового, пропонуючи свої умови договору. Договір з ЛКП «Під Голоском-410» про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідачами і на сьогоднішній день не підписаний.

Відповідно до змісту ст. 627 ЦК України свобода договорів не є безмежною і у випадках, передбачених актами цивільного законодавства, особа зобов'язана укласти відповідний договір. Такий випадок, зокрема, передбачено пунктом 1 частини третьої ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідно до якого споживач, зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно Правового Висновку Верховного суду України (справа №6-110 цс12 від 10.12.2012р.) у спорі про зобов'язання споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг встановлено, що оскільки виконавцем такі послуги надаються, однак споживач ухиляється від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, який підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, суд ухвалює рішення про визнання зазначеного договору укладеним. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст.ст.19,20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Отже, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості запослуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій обґрунтованими.

Враховуючи незгоду відповідачів щодо незаконності та безпідставності нарахування позивачем заборгованості, суд приймає до уваги правову позицію, висловлену у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 березня 2013 року при розгляді справи № 6-6ц13, про те, що законодавство не передбачає звільнення споживача від сплати за отримані послуги навіть у випадку ненадання окремих житлово-комунальних послуг.

Як встановлено в судовому засіданні та слідує з матеріалів цивільної справи, відповідачі у встановленому законом порядку від користування послугами ЛКП не відмовилися. Відповідачі фактично користувалися і користуються житлово-комунальними послугами, що надаються ЛКП всім мешканцям будинку.

Доказів на підтвердження фактів неотримання житлово-комунальних послуг, закладених у тариф, чи отримання таких у неповному обємі або неналежної якості відповідач не надав.

Відповідно до ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Законом не встановлена недійсність договору з надання житлово-комунальних послуг у звязку з недодержанням письмової форми. Між сторонами фактично склалися та існують правовідносини, що регулюються договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Тому зобовязання, які виникли між сторонами у цих правовідносинах, є дійсними і їх виконання повинно проводитися згідно закону.

Таким чином, підстав для висновку про незаконність та безпідставність нарахування «Під Голоском-410» відповідачам плати з утримання будинку та прибудинкової території немає.Встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 22.12.2015р., яке набрало законної сили т звернуто до виконання, з відповідачів стягнуто в користь позивача 2800,77грн. заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.10.2013р. до 01.04.2015р.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідачів за послуги з утримання будинку і прибудинкової території за період з 01.05.2015р. по 31.01.2018р. становить 7625грн.77коп.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача 7625грн.77коп. заборгованості є підставними та підлягають задоволенню. Крім того, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати про справі.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265,280,282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (м. Львів, вул. П. Панча,10/18), ОСОБА_3 (м. Львів, вул. П. Панча,10/18), ОСОБА_4 (м. Львів, вул. П. Панча,10/18), ОСОБА_5 (м. Львів, вул. П. Панча,10/18), ОСОБА_6 (м. Львів, вул. П. Панча,10/18) в користь ЛКП «Під Голоском-410» (м.Львів, проспект Чорновола, 99, ) 7625грн.77коп. заборгованості за житлово-комунальні послуги та 1600грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.03.2019р.

Суддя ОСОБА_10