Справа № 643/4223/18
Провадження № 2/643/576/19
27.02.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Мельникової І.Д.,
за участю секретаря Петрової О.С.,
позивача ОСОБА_1,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири особистою приватною власністю, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати квартиру АДРЕСА_1, його особистою приватною власністю.
В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 24.11.2001 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. Ще до укладення шлюбу позивачем за власні грошові кошти на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22.11.2001 приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 за реєстровим № 3949, у приватну особисту власність було придбано 40/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_2. 26.12.2006 р., на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26.12.2006 р. приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 за реєстровим №5120, позивач продав належні йому 40/100 часток комунальної квартири АДРЕСА_3. Зазначив, що з огляду на положення ст. 58 Сімейного кодексу України вважається, що грошові кошти у розмірі 834 664,00 грн., отримані їм від продажу 26.12.2006 року 40/100 часток комунальної квартири АДРЕСА_2, є його особистою власністю. 27.12.2006 р. за грошові кошти, отримані від продажу вищевказаного нерухомого майна, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 за реєстровим №5152, позивачем було придбано квартиру №34 у буд.10 готельного типу по вул.Фейєрбаха у м.Харкові. У 2009 році відповідач ОСОБА_2 виселилася з вказаної квартири та більше нею ніколи не користувалася. 22.11.2011 року шлюб між позивачем та ОСОБА_2 був розірваний, у даний час він обмежений у праві вільно розпоряджатися належною йому квартирою № 34, що знаходиться в місті Харкові по вулиці Фейєбаха, 10, оскільки відповідно до ч.2 ст. 60 Сімейного кодексу України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності, а розірвання шлюбу не припиняє право спільної сумісної власності на майно, набуте під час шлюбу. У звязку з чим, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила.
Відповідно до ст.280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.
22.11.2001 р. позивачем за власні грошові кошти на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 за реєстровим № 3949, у приватну особисту власність було придбано 40/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_2.
24.11.2001 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб.
Згідно статті 24 Кодексу про шлюб та сім'ю України, що діяв на час придбання позивачем 40/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_4 майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, є власністю кожного з них.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, але за кошти, які належали особисто одному з подружжя, є його особистою приватною власністю.
Згідно листа приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_5 №87/01-16 від 23.03.2018 року для вчинення нотаріальної дії, а саме посвідчення договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5, крім інших документів, закрема, необхідно надати нотаріально засвідчену згоду дружини на відчуження квартири, набутої у період зареєстрованого шлюбу.
22.11.2011 року шлюб між позивачем та ОСОБА_2 був розірваний, що підьверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ №137335. У даний час позивач обмежений у праві вільно розпоряджатися належною йому квартирою № 34, що знаходиться в місті Харкові по вулиці Фейєбаха, 10, оскільки відповідно до ч.2 ст. 60 Сімейного кодексу України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності, а розірвання шлюбу не припиняє право спільної сумісної власності на майно, набуте під час шлюбу.
За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки спірна квартира придбана позивачем за його грошові кошти, які були отримані від продажу квартири, що була його особистою власністю.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 263, 265, 280 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати квартиру АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_1, іпн НОМЕР_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 04.03.2019 року.
Суддя І.Д. Мельникова