Постанова

Іменем України

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 655/712/15-ц

провадження № 61-2317св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач, за зустрічним позовом відповідач- товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна»,

відповідач, за зустрічним позовом позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Таврія Агроінвест», Реєстраційна служба Горностаївського районного управління юстиції Херсонської області,

третя особа - відділ Держземагенства у Горостаївському районі Херсонської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» на рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 06 жовтня 2015 року в складі судді Посунько Г. А. та на рішення апеляційного суду Херсонської області від 19 листопада 2015 року в складі суддів: Бездрабко В. О., Борка А. Л., Кузнєцової О. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» (далі - ТОВ «Торговий дім «Україна») звернулося до суду з позовомдо ОСОБА_4,товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія Агроінвест» (далі - ТОВ «Таврія Агроінвест»), Реєстраційної служби Горностаївського районного управління юстиції Херсонської області, третя особа - відділ Держземагенства у Горостаївському районі Херсонської області про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації.

В обгрунтування позовних вимог ТОВ «Торговий Дім «Україна» зазначало, що 01 лютого 2003 року міжним та ОСОБА_4 (власником земельної ділянки) укладений договір оренди земельної ділянки площею 4,12 га, що розташована на території Великоблаговіщенської сільської ради Горностаївського району Херсонської області, строком на п'ять років. Договір зареєстрований у встановленому законом порядку.

Додатковою угодою від 05 грудня 2006 року №4 строк дії договору оренди продовжено на десять років. Ця угода 08 травня 2009 року зареєстрована в Херсонській регіональній філії Державного комітету України земельних ресурсів, термін дії реєстрації якої закінчився 01 лютого 2013 року. 05 січня 2013 року між товариством та власником земельної ділянки укладено додаткову угоду №10 про подовження строку дії договору оренди землі, відповідно до якої сторони передбачили, що термін дії договору складає 20 років з моменту його підписання та державної реєстрації та припиняє свою дію 13 лютого 2023 року.

У квітні 2015 року позивач довідався, що ОСОБА_4 уклала договір оренди належної їй земельної ділянки з ТОВ «Таврія Агроінвест», який 28 квітня 2015 року зареєстрований Реєстраційною службою Горностаївського районного управління юстиції Херсонської області. Вважаючи, що ОСОБА_4 не мала права без припинення діючого договору оренди землі з позивачем укладати новий договір оренди, ТОВ «Торговий Дім «Україна» просило визнати недійсним договір оренди землі, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Таврія Агроінвест», зобов'язати реєстраційну службу скасувати державну реєстрацію права користування спірною ділянкою ТОВ «Таврія Агроінвест» та вирішити питання розподілу судових витрат.

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічним позовом до ТОВ «Торговий Дім«Україна», в обґрунтування якого зазначила, що 01 лютого 2003 року вона уклала з ТОВ «Торговий Дім «Україна» договір оренди належної їй на праві власності земельної ділянки строком на п'ять років, який був зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Великоблаговіщенської сільської ради Горностаївського району 13 лютого 2003 року.

Зазначала, що ні під час дії договору оренди, ні після закінчення строку договору вона не отримувала від орендаря пропозицій щодо укладення нових договорів або додаткових угод до основного договору оренди землі. Додаткові угоди від 05 грудня 2006року №4 та від 05 січня 2013 року № 10 не підписувала. Після закінчення строку дії договору від 01 лютого 2003 року ТОВ «Торговий Дім «Україна» належну їй земельну ділянку не повернуло.

ОСОБА_4 просила визнати припиненим з 01 лютого 2008 року договір оренди землі, укладений між нею та ТОВ «Торговий дім «Україна» від 01 лютого 2003 року, визнати недійсними додаткові угоди до договору оренди від 05 грудня 2006 року та 05 січня 2013 року, витребувати у ТОВ «Торговий Дім «Україна» на її користь спірну земельну ділянку, вирішити питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст та мотиви рішення суду першої інстанції

Рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 06 жовтня 2015 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «Торговий дім «Україна» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено частково, зобов'язаноТОВ «Торговий дім «Україна» повернути ОСОБА_4 земельну ділянку площею 4,12 га, розташовану на території Великоблаговіщенської сільської ради Горностаївського району Херсонської області, кадастровий номер НОМЕР_1. Стягнуто з ТОВ «Торговий Дім «Україна» на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 487,20 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Торговий дім «Україна», оскільки правовідносини між сторонами за договором оренди землі припинилися 01 лютого 2013 року. Позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню, оскільки у зв'язку з припиненням договору оренди земельної ділянки вона підлягає поверненню власнику.

Короткий зміст та мотиви рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 19 листопада 2015 року виключено з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції посилання про те, що договірні відносини між ОСОБА_4 та ТОВ «Торговий Дім «Україна» за договором оренди землі припинилися01 лютого 2013 року та вирішено вважати, що договірні правовідносини між цими сторонами припинилися 29 квітня 2015 рокув зв'язку з укладенням договору оренди з ТОВ «Таврія Агроінвест». Виключено з мотивувальної частини рішення посилання на статтю 387 ЦПК України як на підставу задоволення вимог ОСОБА_4 до ТОВ «Торговий дім «Україна» про повернення земельної ділянки. В іншій частині рішення залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, і судом першої інстанції не допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2015 року ТОВ «Торговий Дім «Україна» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 06 жовтня 2015 року та на рішення апеляційного суду Херсонської області від 19 листопада 2015 року, в якій просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 лютого 2016 року поновлено ТОВ «Торговий Дім «Україна» строк на касаційне оскарження рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 06 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 19 листопада 2015 року,відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано із Горностаївського районного суду Херсонської області зазначену справу.

25 лютого 2016 року зазначена справа надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня 2016 року дану справу призначено до судового розгляду.

У січні 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду та передано судді-доповідачу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ТОВ «Торговий Дім «Україна» мотивована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними та необґрунтованими, ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Суди не звернули увагу на те, що додатковою угодою від 05 січня 2013 року сторони внесли зміни до договору оренди землі від 01 лютого 2003 року, якою продовжили строк дії договору оренди на 20 років до 13 лютого 2023 року. Суди не врахували, що 01 січня 2013 року до частини третьої статті 640 ЦК України та статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» внесені зміни, відповідно до яких державній реєстрації підлягає не договір оренди землі, а право оренди, тому додаткова угода від 05 січня 2013 року набрала чинності з моменту її підписання сторонами.

Заперечення/відзив на касаційну скаргу

01 та 03 березня 2016 року від ОСОБА_4 та від ТОВ «Таврія Агроінвест» до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу ТОВ «Торговий Дім «Україна», які мотивовані тим, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, оскільки вони ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги є безпідставними.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 08 лютого 2002 року ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 4,12 га, розташованої на території Великоблаговіщенської сільської ради Горностаївського району Херсонської області(далі - земельна ділянка).

01 лютого 2003 року ОСОБА_4 уклала з ТОВ «Торговий Дім «Україна» договір оренди вказаної земельної ділянки, який підписаний сторонами, містить умови щодо об'єкту оренди, строку дії договору, орендної плати, тощо та зареєстрований 13 лютого 2003року в установленому законом порядку.

05 грудня 2006 рокусторони уклали додаткову угоду №4, відповідно доякої продовжено строк дії договору строком на 10 років тайого припинення - 01 лютого 2013 року. Додаткова угода зареєстрована відповідними органами державної реєстрації 08 травня 2009 року.

05 січня 2013року сторони уклали додаткову угоду №10 до договору оренди землі від 01 лютого 2003 року, відповідно до якої продовжено строкдії договору строком на 20 років. Зазначена угода вступає в силу з моменту її підписання та державної реєстрації, та припиняє свою дію 13 лютого 2023року (пункт 4 угоди).

Додаткова угода від 05 січня 2013 року не була зареєстрована відповідними органами державної реєстрації, що не заперечувалося сторонами.

З лютого 2003 року і на час розгляду справи судом земельна ділянка, яка належить на праві власності ОСОБА_4 перебуває у користуванні ТОВ «Торговий Дім «Україна».

29 квітня 2015 року ОСОБА_4 уклала з ТОВ «Таврія Агроінвест» договір про передачу в орендне користування належну їй земельну ділянку строком до 31 грудня 2025 року, який зареєстрований відповідними органами.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги ТОВ «Торговий Дім «Україна», Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для її задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Предметом спору у даній справі є дійсність (недійсність) укладених між власником земельної ділянки ОСОБА_4 та ТОВ «Торговий Дім «Україна» додаткових угод № 4 та № 10 про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки від 01 лютого 2003 року та повернення земельної ділянки власнику, а також правомірність укладення власником земельної ділянки ОСОБА_4 договору її оренди з іншим орендарем ТОВ «Таврія Агроінвест» від 29 квітня 2015 року. Вирішення позовних вимог ТОВ «Торговий Дім «Україна» залежить від результату вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_4

Визнаючи додаткову угоду від 05 січня 2013 року № 10 такою, що не набрала чинності, суд першої інстанції виходив із того, що вона не пройшла процедури державної реєстрації, у зв'язку з чим дійшов висновку про відсутність підстав для визнання її недійсною та зробив висновок про припинення 01 лютого 2013 року договору оренди земельної ділянки, укладеного 01 лютого 2003 року, термін дії якого продовжено до 01 лютого 2013 року додатковою угодою № 4.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції щодо відсутності передбачених статтями 203, 215 ЦК України підстав для визнання недійсною додаткової угоди № 10 від 05 січня 2013 року, мотивуючи його тим, що саме внаслідок неналежного виконання своїх обов'язків за договором ТОВ «Торговий дім «Україна» не набуло права оренди землі, оскільки не зареєструвало його на підставі додаткової угоди № 10 в установленому законом порядку, чим не створило для себе юридичних наслідків за договором та не унеможливило (зробило можливим) укладення власником земельної ділянки іншого договору її оренди з ТОВ «Таврія Агроінвест».

Підставою для визнання недійсною додаткової угоди № 10 від 05 січня 2013 року ОСОБА_4 зазначала відсутність її державної реєстрації, а також посилалась на те, що вона вказану угоду не підписувала.

Підставою недійсності правочину відповідно до частини першої статті 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 в частині визнання недійсними додаткових угод до договору оренди земельної ділянки з підстав того, що позивач не підписувала вказані угоди, суди обгрунтовано виходили з того, що ОСОБА_4 не довела ті обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх позовних вимог.

Посилаючись на невідповідність таких висновків суду нормам матеріального права, ТОВ «Торговий Дім «Україна» в касаційній скарзі зазначає, що починаючи з 2003 року, тобто з моменту укладення договору оренди землі з ОСОБА_4 і на час звернення з позовом до суду (серпень 2015 року) товариство постійно користується земельною ділянкою відповідача, сплачує орендодавцеві орендну плату та відповідач не зверталася до нього про витребування земельної ділянки, а тому укладення договору оренди ОСОБА_4 з ТОВ «Таврія Агроінвест» суперечить вимогам чинного законодавства та порушує права орендаря. Також вважає, що після внесення змін до частини третьої статті 640 ЦК України та виключення статей 18, 20 з Закону України «Про оренду землі» з 01 січня 2013 року державній реєстрації підлягає не договір оренди землі, а право оренди, та вважає, що додаткова угода № 10 від 05 січня 2013 року набрала чинності з моменту її підписання сторонами та діє до 2023 року, а тому власник земельної ділянки не вправі була передавати її в оренду іншій особі.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюються за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом «Про оренду землі».

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду», яка фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Відповідно до частини першої - п'ятої статті 33 вказаного Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа - повідомлення про поновлення договору оренди орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідністю) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі, укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами восьмою та дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Таким чином, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами другою-п'ятою цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «про оренду землі» необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа - повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновлення строку договору оренди.

Отже, результат аналізу зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строк дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Вказані висновки узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 594/396/17-ц (провадження № 14-65цс18).

За відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки з попереднім добросовісним орендарем та за відсутності попереднього повідомлення орендодавця про намір укласти новий договір оренди з новим орендарем, переважне право діючого орендаря, передбачене статтею 33 Закону України «Про оренду землі», буде порушеним, а така поведінка орендодавця стосовно попереднього орендаря має підстави вважатися недобросовісною.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17.

Враховуючи, що ТОВ «Торговий Дім «Україна» та ОСОБА_4 підписали додаткову угоду № 10, якою передбачили продовження терміну дії договору оренди землі від 01 лютого 2003 року до 31 грудня 2023 року, а отже орендодавець фактично погодилася з укладенням договору на новий строк, у тому числі й з істотними умовами, однією з яких є розмір орендної плати, і заперечень з боку ОСОБА_4 щодо неналежного виконання орендарем своїх зобов'язань за договором оренди або повернення земельної ділянки матеріали справи не містять, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що договірні правовідносини між сторонами припинилися, не ґрунтується на вимогах закону.

Висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Торговий Дім «Україна» з огляду на те, що товариство не набуло права оренди земельної ділянки за договором, оскільки не зареєструвало його на підставі додаткової угоди № 10 в установленому законом порядку, та про наявність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_6 про визнання договору оренди землі від 01 лютого 2003 року припиненим і зобов'язання ТОВ «Торговий Дім «Україна» повернути земельну ділянку не відповідають вимогам матеріального закону.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Враховуючи, що передана ОСОБА_4 в оренду ТОВ «Торговий Дім «Україна» земельна ділянка перебуває у його постійному користуванні з 2003 року, укладення 29 квітня 2015 року ОСОБА_4 з ТОВ «Таврія Агроінвест» договору оренди вказаної земельної ділянки порушує права ТОВ «Торговий Дім «Україна», а тому наявні підстави для визнання зазначеного договору недійсним на підставі статей 215, 203 ЦК України.

Визнання недійсним укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Таврія Агроінвест» договору оренди землі від 29 квітня 2015 року є підставою для скасування його державної реєстрації.

Правильними є висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 в частині визнання недійсними додаткових угод до договору оренди землі від 01 лютого 2003 року в зв'язку з їх недоведеністю задоволенню не підлягають.

За змістом частин першої, другої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміні рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Вирішуючи спір, суди неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень, а тому оскаржувані судові рішення не можуть вважатися законними та обґрунтованими, в силу статті 412 ЦПК України підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ТОВ ««Торговий Дім «Україна» та відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» задовольнити.

Рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 06 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 19 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Визнати договір оренди землі від 29 квітня 2015 року, укладений між ОСОБА_4 та товариством з обмеженою відповідальністю «Таврія Агроінвест», недійсним.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 про визнання договору оренди землі від 01 лютого 2003 року, укладеного між ОСОБА_4 та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» припиненим, визнання недійсними додаткових угод від 05 грудня 2006 року № 4 та від 05 січня 2013 року № 10 недійсними і скасування їх державної реєстрації та зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» повернути ОСОБА_4 земельну ділянку площею 4,12 га, розташовану на території Великоблаговіщенської сільської ради Горностаївського району Херсонської області, кадастровий номер НОМЕР_1, відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат

В. П. Курило