Справа № 362/574/18
Провадження № 2/362/258/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року Василькіський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участі секретарів: Шевченко М.В., Кострубіцької Т.М., Шаблій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства імені Т.Г. Шевченка до ОСОБА_1 про визнання права користування та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить суд визнати за ним його право користування земельною ділянкою кадастровий номер :03:001:0003, розташованою на території Шевченківської сільської ради Васильківського району Київської області, належною на праві власності ОСОБА_1 - за договором оренди земельної ділянки №704 р., зареєстрованим 25.06.2004 р. у Васильківському відділі земельних ресурсів за №1480; заборонити відповідачу вчиняти дії, що перешкоджають користуватися орендованою земельною ділянкою, а саме дії по обробці земельної ділянки та проведенню посівних робіт; а також зобов`язати відповідача усунути перешкоди в праві користування позивачем орендованою земельною ділянкою шляхом її звільнення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 5.03.2004р.між ПСП імені Т.Г.Шевченка та ОСОБА_2 було укладено вказаний договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано 25.06.2004 р. в Васильківському відділі земельних ресурсів та внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Договір виконувався належним чином. Плата за користування орендарем сплачувалась в повному обсязі.

Однак 30.11.2016 р. у зв`язку зі смертю Орендодавця, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом Орендодавця змінено на ОСОБА_1 , який 21.02.2017 р. направив позивачу лист про розірвання договору оренди, на який орендодавець повідомив про намір продовжити користуватися земельною ділянкою.

Позивач вважає, що підстави для розірвання договору відсутні,оскільки позивачем виконуються всі умови договору,проводилась оплата орендної плати. Однак відповідач почав чинити перешкоди в користуванні вказаною земельною ділянкою, а саме, при проведенні в березні 2017 р. сільськогосподарських робіт на земельній ділянці - не допускав техніку ,що належить позивачу, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до правоохоронних органів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги за підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що вважає даний договір оренди невірно укладеним. Так, договір складений 05.03.2004 р., а у акті пройому-передачі договору земельної ділянки зазначено 01.03.2004 р. За життя мати надсилала бувшому директору ПСП Шевчеко 2 листи щодо розміру орендної плати. Відмови не було однак і грошей не було. Він з позивачем договір не підписував. Також вважає, що договір є сфабрикованим, оскільки перша сторінка його підроблена, однак від проведення експертизи відмовляється.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, приходить до наступних висновків.

Згідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст.12 ЦПК України передбачено наступне. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За правилами ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обставини справи, відповідно до ч.2ст. 78 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом достовірно встановлено, що 05.03.2004 р. між ОСОБА_2 і ПСП ім . Т.Г. Шевченка в с. Тростинка було укладено договір оренди землі №704, відповідно до якого орендодавець ОСОБА_2 надав, а орендар ПСП Шевченко прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення заг. площею 2,8933 га, яка знаходиться в с. Тростинка Васильківського району Київської області. Договір набуває чинності з моменту його підписання та державної реєстрації та діє до закінчення терміну оренди. Термін оренди складає 25 років, обчислення його починається з 01 березня 2004 р. з підписанням акту приймання-передачі земельної ділянки від орендодавця орендарю (а.с.3-6).

Договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №214 (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Як встановлено судом і не заперечується сторонами, орендодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем її майна, в тому числі і даної земельної ділянки, є її син ОСОБА_1 , як це вбачається з Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.11.2016 р. (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Тобто, умови вищезазначеного договору не змінилися у зв`язку зі зміною власника земельної ділянки, яка була предметом вказаного договору оренди, тому продовжують діяти і для нового власника - ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Листом від 20.02.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до Директора ПСП «Шевченка» та повідомив, що має намір використовувати земельну ділянку за особистими потребами , тому повідомив, що укладений договір оренди землі слід вважати розірваним (а.с.9).

Листом від 20.03.2017 р. ПСП ім. Т.Г. Шевченка повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для розірвання договору та недопущення порушення прав орендаря земельної ділянки (а.с.12-15).

На підтвердження виконання умов договору оренди землі позивачем надано копії видаткових касових ордерів, які підтверджують сплату орендної пати за даним договором оренди (а.с.16-18).

Відповідно до ч. 4 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

У зв`язку з зазначеним, право позивача на користування земельною ділянкою у відповідності до вищезазначеного договору є правомірним та таким, що відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про оренду землі» орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Разом з тим, як встановлено під час судового розгляду, відповідач чинить перешкоди ПСП «Шевченко» у користуванні земельною ділянкою відповідно до договору оренди.

Так, відповідно до пояснювальної записки від 13.04.2017 р., головний агроном ПСП «Шевченко» Лісяний В.П. повідомив, що 13.04.2017 р. під час виконання сільськогосподарських робіт, а саме посів соняшника, він не виконав ці роботи на земельній ділянці кадастровий номер :03:001:0003, оскільки йому вчиняла супротив особа, яка зазначила, що йому належить вказана земельна , а саме : ОСОБА_1 . Він фізично перешкоджав техніці прводити культивацію землі та посіву соняшника (а.с.17).

Як вбачається з висновку по матеріалам перевірки від 31.03.2017 р., працівником поліції було встановлено факт недопуску 31.03.2017 р. сільськогосподарської техніки ПСП імені Т.Г. Шевченка для обробки земельної ділянки відповідача, а також пояснення ОСОБА_1 , що він підійшов до трактористів і повідомив, щоб його земельну ділянку не чіпали, оскільки в нього на неї є відповідні документи (а.с. 18).

Згідно зі ст. 25 ЗУ «Про оренду землі», ст. 95 ЗК України, орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

В ч. ч.1, 2 ст.27 ЗУ «Про оренду землі», ч.2 ст.95 ЗК України передбачено,що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування,на усунення перешкод у користуванні нею,відшкодування шкоди,заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичним особами України,іноземцями,особами без громадянства,іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об`єднаннями та організаціями. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Таким чином, судом встановлено факт порушення прав позивача щодо самостійного господарювання та користуватися орендованою земельною ділянкою з боку відповідача, а тому такі права підлягають відновленню шляхом визнання за ПСП ім . Т.Г. Шевченка право користування спірною земельною ділянкою та усунення перешкод в користуванні нею шляхом звільнення земельної ділянки для подальшого її використання за договором оренди.

Відповідно до ст. 204 ЦПК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

При цьому, суд критично ставиться до тверджень відповідача щодо недійсності договору оренди та його фальсифікацію, оскільки ним відповідних позовних вимог про оспорення договору не заявлялось, так само і не заявлялось клопотання про проведення почеркознавчої експертизи щодо оспорення підпису ОСОБА_2 на договорі оренди земельної ділянки. Таким чином, зважаючи на принцип змагальності сторін, суд вважає недоведеними відповідачем ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 24, 25, 27, 31, 32 ЗУ «Про оренду землі», ст. 95 ЗК України, ст.ст. 204, 525, 526, 638, 1218 ЦК України, ст.ст. 13, 14, 76-82, 95,141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Приватного сільськогосподарського підприємства імені Т.Г. Шевченка до ОСОБА_1 про визнання права користування та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - задовольнити.

Визнати за ПСП імені Т .Г. Шевченка право користування земельною ділянкою, що належить на праві власності ОСОБА_1 , розташованої на території Шевченківської сільської ради Васильківського району Київської області, кадастровий номер: :03:001:0003, на підставі договору оренди земельної ділянки №704 від 05.03.2004 р., зареєстрованого 25.06.2004 р. у Васильківському відділі земельних ресурсів за №1480.

Усунути перешкоди в користуванні Приватним сілськогосподарським підпиємством імені Т.Г. Шевченка земельною ділянкою, розташованої на території Шевченківської сільської ради Васильківського району Київської області, кадастровий номер: :03:001:0003, - шляхом звільнення ОСОБА_1 земельної ділянки для подальшого її використання за договором оренди №704 від 05.03.2004 р.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Л.М.Кравченко