Провадження №2/193/467/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

15 листопада 2019 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кащук Д.А.,

при секретарі Ратушній В.В.,

за участю сторін по справі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в смт.Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_5 , третя особа - орган опіки та піклування Софіївської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2019 року представник позивача звернувся до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_5 , третя особа - орган опіки та піклування Софіївської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні її неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання її неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року позбавлений батьківських прав.

Стверджує, що на даний час неповнолітній ОСОБА_7 проживає з Позивачем, яка і займається його утриманням та вихованням. Фактично з народження ОСОБА_7 , Відповідач його залишила дідусеві та бабусі, які весь цей час про нього і піклуються. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не забезпечує дитину харчуванням, медичним доглядом та лікуванням неповнолітнього сина- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідомо ухиляється від спілкування з дитиною, причому робить це без поважних причин, вихованням сина не займається, офіційно не працює, кошти від випадкових заробітків на дитину не витрачає, матеріально не утримує дитину, здоров`ям та розвитком дитини не цікавиться, самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. ОСОБА_4 фактично з народження проживає разом з дідусем та бабусею.

Службою у справах дітей проводилась бесіда з гр. ОСОБА_5 щодо виконання батьківських обов`язків, під час якої вона повідомила про те, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав та підтвердила це письмовим поясненням від 16.09.2019 р..

Позивач та представник позивача в судовому засіданні просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, як обгрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлена про час та місце його проведення, згідно письмового пояснення від 16.09.2019 року не заперечує проти задоволення позовних вимог та позбавлення її батьківських прав у відношенні її неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримує позовні вимоги, вважаючи при цьому, що вже довгий період часу відповідач самоусунувся від виховання своєї неповнолітньої дитини та ухиляється від виконання своїх обов`язків по відношенню до неї.

06 вересня 2019 року у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання для розгляду справи по суті.

26 вересня 2019 року у даній справі було закрито підготовче провадження по справі, та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні.

Під час розгляду справи судом досліджені всі письмові докази, заслухано пояснення представника позивача, позивача та третьої особи.

15 листопада 2019 року у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Батько неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року позбавлений батьківських прав (а.с.7-9).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_5 характеризується посередньо, офіційно не працює, не приймає ніякої участі у вихованні дитини, ніяк фінансово та матеріально не допомогає. ОСОБА_7 навчається у Запорізької філії КЗ «Софіївська опорна ЗОШ І-ІІІ ступенів» Софіївського району Дніпропетровської області з 2010р. по 2019р.. За час навчання ОСОБА_7 зарекомендував себе як старанний, відповідальний, правдивий учень. Добросовісно ставився до доручень. Приймав активну участь у шкільних та позашкільних заходах. Мав завжди охайний вигляд. За роки навчання в школі вихованням ОСОБА_7 займається переважно бабуся. Місцезнаходження матері не відоме. Батько не проживає з сином і вихованням не займається. ОСОБА_4 мешкає з бабусею, ОСОБА_1 , та дідом, ОСОБА_5. ОСОБА_1 постійно цікавиться навчанням ОСОБА_7 , відвідує батьківські збори, слідкує за виконанням домашніх завдань, допомагає готуватись до шкільних та позашкільних заходів. Відносини між Максимом та бабусею з дідусем позитивні і добре впливають на дитину. Хлопчик забезпечений усім необхідним для навчання. ОСОБА_4 з повагою ставиться до бабусі і дідуся, відчувається його позитивне ставлення до них (а.с.11).

Як вбачається з довідки №205 від 03.09.2019, виданої виконавчим комітетом Софіївської селищної ради, позивач ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 та до складу її сім`ї входять ОСОБА_5 - чоловік та ОСОБА_7 - підопічний (а.с.12).

Згідно довідки №338 від 30.08.2019 року, яка була видана Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний універститет» «Автотранспортний коледж», дитина ОСОБА_7 навчається в Автотранспортному коледжі в м.Кривий Ріг з 01 вересня 2019 року на денній формі навчання, на 1 курсі, група 19-2 (а.с.13).

Також судом встановлено з висновку органу опіки та піклування Софіївської райдержадміністрації б/н про доцільність позбавлення батьківських прав щодо відповідача, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Мати з сином не проживає, матеріально не утримує дитину, протягом 10 років з Максимом не спілкується, не цікавиться його навчанням та здоров`ям. У 2017 році ОСОБА_7 отримав тяжку травму голови. На даний час перебуває під наглядом лікарів з діагнозом: наслідки відкритої проникаючої черепно - мозкової травми, забій головного мозку II ст.. Має інвалідність. Мати коштів на лікування не надавала та не підтримувала дитину в даний період. ОСОБА_5 за місцем своєї реєстрації не проживає, часто змінює наймане житло, тому з 2018 року перебувала в розшуку. На даний час проживає в АДРЕСА_2 . За інформацією Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 13.09.2019 року ОСОБА_5 має ще 3-х малолітніх дітей. Сім`я мешкає в літній кухні, яку їм надали знайомі ромської національності. Умови проживання родини незадовільні, одне ліжко на всіх членів сім`ї, мала кількість продуктів харчування, їжу готують на подвір`ї на кострищі, сторонні люди допомагають одягом та продуктами харчування. Неповнолітній ОСОБА_7 проживає в сім`ї бабусі ОСОБА_1 та дідуся ОСОБА_5 , які належним чином піклуються про життя та здоров`я дитини. Вони постійно цікавляться навчанням онука. ОСОБА_4 у 2019 році вступив в автотранспортний коледж Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет». Відносини між бабусею, дідусем та онуком позитивні, що добре впливають на дитину. Хлопець забезпечений усім для проживання та навчання, має окрему кімнату, меблі, канцелярські приладдя, одяг, персональний комп`ютер. Службою у справах дітей проводилась бесіда з гр. ОСОБА_5 щодо виконання батьківських обов`язків, під час якої вона повідомила про те, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав та підтвердила це письмовим поясненням від 16.09.2019 р.. Вищезазначені обставини на думку органу опіки та піклування свідчать про невиконання ОСОБА_5 своїх батьківських обов`язків. Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (а.с.26-27).

Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із встановленими в судовому засіданні фактичним обставинами справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44 - ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.89 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.91, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 164 СК України обумовлює підстави позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

З огляду на викладене, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та навмисно не виконує їх, що у відповідності до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", є підставами для позбавлення його батьківських прав.

Обставин, які перешкоджали б відповідачу виконувати свої батьківські обов`язки судом не встановлено, тим більше, що відповідач не заперечує проти позбавлення її батьківських прав про що на розгляд суду надала відповідну заяву.

Положеннями ст. 166 Сімейного кодексу України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Отже, закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку визначається кожного року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України».

Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України).

Днем звернення позивача до суду є 04 вересня 2019 р., оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду .

Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 аліменти на утримання її сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, стягуючи аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН: НОМЕР_1 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 04 вересня 2019 року.

Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явлені позову був звільнений від сплати судового збору щодо вимог про стягнення аліментів, на підставі вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст.150, п.2 ч.1 ст.164, ст.165, ч.2 ст.166, ст.ст.180, 182, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України, ст.ст.11, 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 270 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_5 , третя особа - орган опіки та піклування Софіївської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подальшу долю дитини доручити органу опіки та піклування в особі Софіївської районної державної адміністрації.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 аліменти на утримання її сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, стягуючи аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН: НОМЕР_1 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 04 вересня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН: НОМЕР_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст рішення суду складено 21 листопада 2019 року.

Суддя Д.А.Кащук