Справа № 629/6277/18
Номер провадження 2/629/326/19
25.02.2019 року м. Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді - Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання - Заводяної О.Ю., представника позивача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади міста Лозова Харківської області в особі Лозівської міської ради Харківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, та встановлення факту родинних відносин,-
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті його тітки - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, а також просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що він є рідним племінником померлої ОСОБА_3 В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його тітка - ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Зазначив, що лише у жовтні 2018 року від секретаря сільської ради йому стало відомо, що тітка ще в 1990 році розпорядилась належним їй майном, склавши заповіт на його ім'я. Вказаний заповіт на даний час не змінений, не відмінений, внесений до Спадкового реєстру. При зверненні із заявою до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно йому було відмовлено. Відмова нотаріуса обґрунтованим тим, що пропущено строк для прийняття спадщини, крім того із наданих документів неможливо встановити той факт, що ОСОБА_2 є рідним племінником померлої ОСОБА_3 В обґрунтування факту родинних відносин з померлою ОСОБА_3, зазначає, що його тітка не мала власної сім'ї, була одинокою, останні роки мешкала в його будинку разом з його сім'єю, він самостійно доглядав її, після її смерті організував поховання та справив роковини, встановив надгробну плиту та доглядає за могилою. В зв'язку з вищевикладеним, просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, є його рідною тіткою; визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Повідомив, що згідно положень Закону України «Про добровільне об'єднання територіальних громад» 31 серпня 2018 року та 20 грудня 2018 року Лозівською міською радою Харківської області було прийнято рішення про добровільне приєднання 18 територіальних громад сіл та селищ Лозівського району Харківської області до територіальної громади м. Лозова, с. Герсеванівське, с. Лісівське Лозівської міської ради Харківської області. Відповідно до ст.8?? Закону України «Про добровільне об'єднання територіальних громад» Лозівською міською радою Харківської області було прийнято рішення №1260 від 20.12.2018, яким визначено, що Лозівська міська рада Харківської області є правонаступником всього майна, прав та обов'язків Бунаківської сільської ради, що приєдналась до Лозівської міської об'єднаної територіальної громади.
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що знають позивача та були знайомі як з його матір'ю - ОСОБА_7, так і з його тіткою - ОСОБА_3. Стверджували, що ОСОБА_2 дійсно є рідним племінником померлої ОСОБА_3, оскільки вона та мати позивача були рідними сестрами.
Вислухавши пояснення представника заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає позов ОСОБА_2 обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Пунктом 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.7, абз.1 п.12 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами і доповненнями, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника, а також факти належності особі правовстановлюючих документів.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла тітка позивача - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого Бунаківською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис №04 (а.с.10).
З довідки №320/02-30 від 05.11.2018 року, виданої Бунаківською сільською радою Лозівського району Харківської області, вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, з 20.04.1977 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12).
Поховання ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, здійснив за власний рахунок ОСОБА_2, що підтверджується довідкою №326/02-30 від 05.11.2018 року, виданою Бунаківською сільською радою Лозівського району Харківської області (а.с.13).
Згідно копії дублікату заповіту від 31 травня 1990 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Бунаківської сільської ради Лозівського району Харківської області за реєстром №14, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла належний їй на праві приватної власності будинок в с. Бунаково своєму племіннику ОСОБА_2 (а.с.11).
14.11.2018 року ОСОБА_1, яка діє по довіреності від імені ОСОБА_2, звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3, але нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, що підтверджується постановою в.о. державного нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області Мірошниченко О.М. від 20.11.2018 року за №1819/02-31.
Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Норми ст.1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК. Статтею 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст.1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.
При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Позивач, як на підставу поважності пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, посилається на ту обставину, що після смерті тітки на протязі шестимісячного строку він не зміг звернуться до нотаріуса у зв'язку з тим, що лише у жовтні 2018 року від секретаря сільської ради йому стало відомо, що ОСОБА_3 ще в 1990 році розпорядилась належним їй майном, склавши заповіт на його ім'я. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм та встановлених судом обставин, суд вважає можливим встановити позивачу додатковий строк на звернення із заявою про прийняття спадщини.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.
Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що позивачем надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження позовних вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року (остаточне 18 вересня 2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…».
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність достатніх правових підстав вважати, що факт родинних відносин між ОСОБА_2 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 є доведеним, оскільки встановити даний факт в іншому порядку неможливо.
На підставі викладеного керуючись ст.ст.13,76,81,258,265,268, 293-294, 315-319 ЦПК України, ст.ст.1269,1270,1272 ЦК України, п.п.7,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд,-
Позов ОСОБА_2 до територіальної громади міста Лозова Харківської області в особі Лозівської міської ради Харківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, та встановлення факту родинних відносин - задовольнити.
Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 (місце реєстрації смерті Бунаківська сільська рада Лозівського району Харківської області, актовий запис №04 від 25.02.2005 року), в три місяці, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили.
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (і.п.н.НОМЕР_1), є рідним племінником ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої в с. Бунакове Лозівського району Харківської області ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис про смерть №04, виданий Бунаківською сільською радою Лозівського району Харківської області).
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.А.Мицик