Справа № 353/143/19
Провадження № 2/353/176/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря судового засідання: Риндич О.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, з тих підстав, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06.07.2013 року. У шлюбі у них народилася одна дитина: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час є малолітнім. Причинами розірвання шлюбу є те, що через відсутність любові, взаєморозуміння, різних характерів, стосунки між нею та чоловіком за останніх кілька років значно погіршилися. Постійні конфлікти і сварки в родині, небажання відповідача піклуватись та утримувати сімю, його байдуже відношеня до сина і її принидження перед дитиною, стали причиною їхнього фактичного розриву. Протягом останніх трьох років вони спільно не проживають, ніхто з них не намагався відновити стосунки. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявилася, однак до суду подала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути у її відсутності, проти заочного рішення не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не зявився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи провести без його участі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав:

Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що сторони 06.07.2013 року зареєстрували шлюб у Тлумацькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 39, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). У шлюбі у них народилася одна дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час є малолітньою, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Подружнє життя у сторін не склалося, останнім часом стосунки між ними погіршилися, протягом останніх років разом не проживають, шлюб існує формально, примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати.

В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач просила залишити їй шлюбне прізвище, а відповідач жодних заперечень на позов не подав та повністю визнав позовні вимоги, суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу слід залишити шлюбне прізвище «Яворська».

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам статті 215 ЦПК України. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Пунктом 14 названої постанови визначено, що у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

Враховуючи зазначене суд, вважає, що місцем проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід визначити місце проживання його матері ОСОБА_1 (позивач).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого при поданні позову, а саме 384,20 грн., а решту понесених судових витрат в сумі 384,20 грн. по сплаті судового збору (квитанція № ПН743889 від 12.02.2019 року, а.с. 1) слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 160 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», керуючись ст.ст. 13, 82, 141, 142, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителькою вул. Симоненка, 8, м. Тлумача Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованим ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрований 06 липня 2013 року у Тлумацькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 39 - розірвати.

Місцем проживання малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити місце проживання його матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки вул. Симоненка, 8, м. Тлумача Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительці вул. Симоненка, 8, м. Тлумача Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, шлюбне прізвище «Яворська».

Повернути позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительці вул. Симоненка, 8, м. Тлумача Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, сплачений нею по квитанції № ПН743889 від 12.02.2019 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 384 (Триста вісімдесят чотири) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки вул. Симоненка, 8, м. Тлумача Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, - 384 (Триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок на відшкодування витрат понесених позивачем по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Н.І. Лущак