Ухвала

13 березня 2019 року

м. Київ

справа № 726/1267/17

провадження № 61-4838ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Чернівецької області від 06 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном, виселення, визнання особи такою, що втратила право користування житлом, зняття з реєстрації; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного та житлового сервітутів,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку встановленого статтею 390 ЦПК України.

Згідно з частинами першою-другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувана заявником постанова прийнята апеляційним судом Чернівецької області

06 листопада 2018 року. Повний текст постанови складено 12 листопада 2018 року.

Таким чином, останнім днем оскарження є 12 грудня 2018 року.

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову апеляційного суду Чернівецької області від 06 листопада

2018 року через засоби поштового зв'язку 04 березня 2019 року, тобто з пропуском строку встановленого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що заявник часто хворіє, а тому копію оскаржуваної постанови апеляційного суду було отримано заявником лише 14 лютого 2019 року.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Аналіз причин, вказаних в клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження свідчить, що вони не можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не надано жодних доказів отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду саме 14 лютого 2019 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, заявнику слід надати суду належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.

У підтвердження наведених обставин пропуску строку заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв'язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповноважними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

До касаційної скарги ОСОБА_1 додано заяву, в якій заявник, посилаючись на статтю 136 ЦПК України та статтю 8 Закону України «Про судовий збір», просить зменшити розмір належного до сплати судового збору за подання касаційної скарги, розмір якого є для заявника непомірно великим.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером, більше місяця перебувала на лікуванні, коштів ледве вистачає на забезпечення мінімального харчування. Оскаржуваним судовим рішенням ОСОБА_1 позбавлено єдиного нерухомого майна шляхом виселення та зняття з реєстрації місця проживання.

ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, розмір якої за 2018 рік становить 17 437,32 грн. На підтвердження вказаного надано довідку від 25 січня

2019 року № 1792, видану Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області. Крім того, із доходів ОСОБА_1 здійснюються відрахування у розмірі 20 % відповідно до постанови Третього ВДВС міста Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області від 14 грудня 2017 року (копію постанови додано до заяви). Розмір судового збору за подання касаційної скарги перевищує п'ять відсотків розміру річного доходу заявника, що фактично позбавляє заявника можливості захисту своїх прав.

Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (пункт 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір»)

Частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов'язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Враховуючи те, що судовий збір за подання касаційної скарги на постанову апеляційного суду Чернівецької області від 06 листопада 2018 року у даній справі становить 2 560,00 грн (((1 600,00 грн х 0,4 ) х 2) х 200 %), що перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік, вказані заявником обставини є обґрунтованими та свідчать про її скрутний майновий стан, суд касаційної інстанції дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 та зменшує розмір судового збору до

5 відсотків розміру її річного доходу, а саме до 871,86 грн (17 437,32 грн х

5 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у

Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити та зменшити розмір судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Чернівецької області від 06 листопада 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило