Провадження №2/760/2365/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року Солом'янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Кушнір С.І.

за участю секретаря - Гаєвської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 17.04.2018 р. звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 12.04.2016 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 557, та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.04.2016 р. між нею та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 557.

Від шлюбу дітей не мають.

Спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин, через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, через відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин та ведення спільного господарства.

З огляду на те, що вони з відповідачем протягом певного часу спільно не проживають як подружжя, не ведуть спільне господарство, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві. Позивач вважає, що вони втратили почуття довіри, тому наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Зазначила, що примирення не відбулося.

Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо розірвання шлюбу з позивачем. Вважає, що примирення між ними відбулося, вони проживали разом, але в подальшому відбувались непорозуміння.

Так, заслухавши пояснення позивача та відповідача, врахувавши їх доводи, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 12 квітня 2016 р., про що складено відповідний актовий запис № 557, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого Солом'янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 14.02.2019 р. (повторно).

Від шлюбу дітей не мають.

29.08.2018 р. в судовому засіданні сторони заявили клопотання про надання подружжю строку на примирення.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Ухвалою суду від 29 серпня 2018 р., було надано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк на примирення три місяці, однак, як встановлено в судовому засіданні, за вказаний строк примирення між сторонами не досягнуто. Позивач в судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем.

Таким чином, суд вважає, що причини, на підставі яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім'ї має не тимчасовий характер, що підтверджується матеріалами справи, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

При таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У зв'язку з укладенням шлюбу позивач змінила своє прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1». Позивач висловила бажання після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище «ОСОБА_1», про що зазначено у позовній заяві.

З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 111, 112, 113 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12.04.2016 р. Солом'янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (актовий запис № 557) розірвати.

Відновити ОСОБА_1 після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.03.2019 року.

СУДДЯ: С.І. Кушнір