Справа №359/9922/18
Провадження №2/359/1049/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,

за участю представника третьої особи Сулими І.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідача: Київське квартирно-експлуатаційне управління та Міністерство оборони України, про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії, а також зобов`язання поновити на квартирному обліку,

встановив:

В грудні 2018 року ОСОБА_3 звернувся з вказаним позовом та посилається на те, що починаючи з 1 серпня 1992 року він проходив військову службу в Збройних Силах України. 5 серпня 1997 року позивач та його дружина ОСОБА_4 були включені у список загальної черги безквартирних військовослужбовців Бориспільського гарнізону, а 29 серпня 2017 року у список безквартирних військовослужбовців Бориспільського гарнізону, що мають право на першочергове отримання житла. Наказом командувача ПС Збройних Сил України №268 від 12 липня 2017 року ОСОБА_3 був звільнений з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №149 від 14 липня 2017 року позивач був виключений зі списків особового складу військової частини. 12 березня 2018 року житлова комісія військової частини НОМЕР_1 прийняла рішення про зняття ОСОБА_3 з квартирного обліку. Однак вислуга позивача на військовій службі перевищує 20 років. Крім того, він приймав безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції. Тому ОСОБА_3 просить суд визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 12 березня 2018 року про зняття його з квартирного обліку та зобов`язати цю житлову комісію поновити позивача на квартирному обліку: включити його у список загальної черги безквартирних військово-службовців Бориспільського гарнізону з 5 серпня 1997 року та у список безквартирних військовослужбовців Бориспільського гарнізону, що мають право на першочергове отримання житла, з 29 серпня 2017 року.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 не визнає позов та посилається на те, що позивач був звільнений в запас у зв`язку із закінченням строку контракту, а не за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штату або проведення інших організаційних заходів. Ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_3 не має права перебувати на квартирному облік при військовій частині НОМЕР_1 . Тому представник відповідача ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник Київського КЕУ Сулима І.В. також просить суд відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представників сторін, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що починаючи з 1 серпня 1992 року ОСОБА_3 проходив військову службу в Збройних Силах України. Ця обставина підтверджується витягом з особової справи позивача про проходження військової служби в Збройних Силах України (а.с.15).

5 серпня 1997 року ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_4 були включені у список загальної черги безквартирних військовослужбовців Бориспільського гарнізону, а 29 серпня 2017 року у список безквартирних військовослужбовців Бориспільського гарнізону, що мають право на першочергове отримання житла. Ця обставина підтверджується копією довідки командира військової частини НОМЕР_1 №350/133/38/975/ПС від 12 жовтня 2018 року (а.с.19).

Наказом командувача ПС Збройних Сил України №268 від 12 липня 2017 року (а.с.16) ОСОБА_3 був звільнений з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №149 від 14 липня 2017 року (а.с.17) позивач був виключений зі списків особового складу військової частини.

12 березня 2018 року житлова комісія військової частини НОМЕР_1 прийняла рішення про зняття ОСОБА_3 з квартирного обліку. Ця обставина підтверджується витягом з протоколу засідання житлової комісії А2215 №4 від 12 березня 2018 року (а.с.20).

Відповідно до абз.1 п.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацію за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом України, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абз.4 п.1 ст.12 цього ж Закону військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом всього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

З копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 №149 від 14 липня 2017 року (а.с.17) вбачається, що на день звільнення позивача з військової служби його вислуга значно перевищувала 20 років. Ця обставина переконливо свідчить про те, що він набув право на забезпечення постійним житлом за рахунок Міністерства оборони України. Однак зі змісту вказаного наказу вбачається, що ані постійним, ані службовим житлом ОСОБА_3 не забезпечений. В матеріалах цивільної справи також відсутні докази на підтвердження того, що під час проходження військової служби позивач отримав грошову компенсацію за належне йому для отримання жиле приміщення.

Ці обставини свідчать про те, що рішення, викладене в пункті 9 протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №4 від 12 березня 2018 року, про зняття позивача з квартирного обліку суперечить абз.4 п.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та свавільно порушує право ОСОБА_3 на житло.

З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення законності та забезпечення права позивача на житло належить визнати незаконним та скасувати вказане рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , а також зобов`язати цю житлову комісію поновити ОСОБА_3 на квартирному обліку: включити його у список загальної черги безквартирних військовослужбовців Бориспільського гарнізону з 5 серпня 1997 року та у список безквартирних військовослужбовців Бориспільського гарнізону, що мають право на першо-чергове отримання житла, з 29 серпня 2017 року.

На час звільнення позивача з військової служби була чинною Інструкція про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом Міністерства оборони України №737 від 30 листопада 2011 року.

Відповідно до п.2.17 вказаної Інструкції військовослужбовці, які мали вислугу на військовій службі менше 20 років, у разі звільнення з військової служби за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів та неможливістю проходити військову службу, залишались на цьому обліку до отримання жилого приміщення для постійного проживання. Однак вислуга позивача на військовій службі перевищувала 20 років. В такому випадку право ОСОБА_3 на залишення на квартирному обліку жодним чином не залежало від наведених вище підстав звільнення з військової служби. Тому суд критично оцінює доводи представника відповідача ОСОБА_2 .

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідача: Київське квартирно-експлуатаційне управління та Міністерство оборони України, про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії, а також зобов`язання поновити на квартирному обліку задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення, викладене в пункті 9 протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №4 від 12 березня 2018 року, про зняття ОСОБА_3 з квартирного обліку, виключення його зі списку загальної черги безквартирних військовослужбовців Бориспільського гарнізону та зі списку безквартирних військовослужбовців Бориспільського гарнізону, що мають право на першочергове отримання житла.

Зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_3 на квартирному обліку: включити його у список загальної черги безквартирних військовослужбовців Бориспільського гарнізону з 5 серпня 1997 року та у список безквартирних військовослужбовців Бориспільського гарнізону, що мають право на першочергове отримання житла, з 29 серпня 2017 року.

Повний текст рішення суду складений 4 листопада 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець