Справа № 462/6112/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Колобич О.О.

з участю представника позивачки - ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за позовом ОСОБА_3 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім"єю та визнання права користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивачка у вересні 2018 року звернулася до суду з позовом, уточнивши в подальшому позовні вимоги, в якому просить визнати факт її проживання однією сім»єю з 1967 до 1975 року ( у зв»язку із смертю ОСОБА_6Ф.) з ОСОБА_6 за адресою: м. Львів, вул. Пропелерна, 28/2 та визнати за нею право користування квартирою №2 в будинку №28 по вул.Пропелерній у м.Львові. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням народного суду Залізничного району м. Львова від 16.11.1967 року у справі №2-2119 за ОСОБА_6 була закріплена квартира під №3 (згідно технічного паспорту №2) по вул. Пропелерна 28 у м. Львові розміром 17,9 кв.м.Рішенням виконкому Залізничної Районної ради депутатів трудящих від лютого 1968 року №126 оформлено ордер на вказану вище квартиру. Згідно відповіді на звернення Державний архів Львівської області №397/01- 36 від 31.05.2012 року повідомив, що ордеру на вказану вище квартиру у них не виявлено.Рішенням виконкому Залізничної Районної ради народних депутатів від 08.05.79 №234 переоформлено особисті рахунки з перезаключенням договорів найму житлового приміщення у відповідних ЖЕК-ах, таким громадянам: ОСОБА_7Перебуваючи з ОСОБА_6 у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, вона в 1968 році вселилась в займане ним житлове приміщення за адресою м.Львів, вул. Пропелерна,28/2. Факт спільного проживання без реєстрації шлюбу між нею та покійним ОСОБА_6 можуть підтвердити свідки: ОСОБА_8, ОСОБА_9, та ОСОБА_10, які проживають поруч.З 1968 році вона разом зі своїм сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала з ОСОБА_6 та його матірю, яка згодом померла, однією сімєю без реєстрації шлюбу, оскільки ОСОБА_6 до17.11.1972 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу І-СГ №267437 від17.11.1972 року. Починаючи з 1968 року, вона разом з ОСОБА_6 та своїм сином ОСОБА_4 проживали спільно однією сімєю без реєстрації шлюбу у квартирі АДРЕСА_1. У 1975 році ОСОБА_6 помер і квартира була переоформлена на неї. У 1991 у квартирі були прописані її невістка ОСОБА_4 та онук ОСОБА_503.12.2004 року її син помер.Отже, станом на сьогодні у квартирі прописані і фактично проживають вона, її невістка ОСОБА_4 та онук ОСОБА_5Згідно акту №543 від 26.09.2012 року ЛКП «Левандівка» квартира перебуває у власності місцевих рад, ОСОБА_6 є основним квартиронаймачем вказаної квартири, що підтверджується карткою обліку. Зазначила, що вона з часу вселення постійно проживає і користуюся, як член сімї ОСОБА_6, житловим приміщенням, іншого житла у неї немає, бере участь у витратах, повязаних з оплатою комунальних послуг за користування ним та виконує інші зобовязання, що випливають із договору найму житлового приміщення. Заборгованості по оплаті комунальних послуг не має, а тому вона має право на користування спірним житловим приміщенням. 04.10.2012 року її онук ОСОБА_5 звернувся з заявою до Голови Залізничної районної адміністрації ЛМР про зміну договору найму житлового приміщення по вул.Пропелерна,28/2 на своє ім"я, однак у відповіді №32 вих-6432 від 02.11.2012 року Залізнична районна адміністрація відмовила у зміні договору житлового найму на кв. №2 на вул.Пропелерній, 28 у звязку з відсутністю родинних відносин між колишнім квартиронаймачем ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Вважає, що такі дії Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради є протиправними, незаконними та такими, що грубо порушують її права та права членів її сімї, що може призвести до втрати житлового приміщення, у якому її сімя проживає постійно. За наведеного, просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позов підтримала, надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та просить позов задовольнити.

Представник відповідача - Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечила та зазначила, що Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради правомірно відмовлено ОСОБА_5 в зміні договору найму на квартиру АДРЕСА_2. Так, згідно ст. 103 ЖК УРСР, договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка не надає письмової згоди членів сім»ї наймача, а саме: офіційної дружини померлого ОСОБА_11 та матері померлого ОСОБА_12 Визнати за позивачкою право користування відповідно до договору найму житлового приміщення неможливо, оскільки Додатком №16 до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.02.2018 №210 «Про затвердження інформаційних карток адміністративних послуг, субєктами надання яких є районні адміністрації» передбачений перелік обовязкових документів для зміни договору найму, зокрема заявнику необхідно надати завірену копію ордера або рішення на підставі якого зайнята квартира. В пакеті документів, представлених позивачкою, завірена копія ордера або рішення на підставі якого зайнята квартира були відсутні. Згідно з приписами ст.64 ЖК УРСР припинення сімейних відносин не позбавляє членів сімї їх права користування займаним приміщенням. Проте позивачкою не доведений факт проживання однією сімєю з основним квартиронаймачем без реєстрації шлюбу, а відтак, не будучи членом сімї наймача, вона позбавлена права користування житловим приміщенням за адресою: м.Львів, вул.Пропелерна, 28/2. Крім того, зазначила, що позивач просить визнати факт проживання однією сімєю з ОСОБА_6 з 1967 року, хоча останній перебував в офіційних шлюбних відносинах з іншою жінкою до 1972 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_1 позов підтримала та пояснила, що її довіритель ОСОБА_5 з 1991 року разом з мамою ОСОБА_4 та бабусею позивачкою по справі ОСОБА_3 проживає в квартирі за адресою: м. Львів, вул. Пропелерна, 28/ 2. 04.10.2012 року він звернувся із заявою до Голови Залізничної районної адміністрації ЛМР про зміну договору найму житлового приміщення по вул. Пропелерна, 28/ 2 на своє ім»я, однак Залізнична районна адміністрація листом №32 вих-6432 від 02.11.2012 року відмовила йому у зміні договору житлового найму на квартиру у звязку з відсутністю родинних відносин між ним та колишнім квартиронаймачем ОСОБА_6 Вважає, що такі дії Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради є протиправними, незаконними. За наведеного, просить позов задовольнити.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, проте подала до суду заяву в якій позов підтримує і просить його задовольнити /а.с.58/.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснили, що вони були сусідами покійного ОСОБА_13 З 1968 року ОСОБА_6 разом з ОСОБА_3 та її сином ОСОБА_4 проживала однією сімєю за адресою: м. Львів, вул. Пропелерна, 28/2. Всі сусіди та знайомі знали, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є подружжям, вони разом проживали, вели спільне господарство, виховували дитину, їздили відпочивати.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла.

У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Як встановлено судом, позивачка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з невісткою ОСОБА_4 та онуком ОСОБА_14 /а.с.11/.

Рішенням народного суду Залізничного району м. Львова від 16.11.1967 року у справі №2-2119 позов ОСОБА_11 до ОСОБА_6 про визнання самостійного права на жилплощу та розподіл квартири задоволено. Визнано самостійне право проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 за ОСОБА_11»ю Петрівною. Розділено квартиру АДРЕСА_3 так, за ОСОБА_11»ю Петрівною закріплено кімнату 14,9 кв.м; за ОСОБА_6 - кімнату 17,9 кв.м, кухню та комунальні вигоди залишено в спільною користуванні. Ордер № 541/1857 від 14.08.1946р. анулювано, і зобов»язано оформити ордери згідно розділу квартири /а.с.16/.

Рішенням виконкому Залізничної Районної ради депутатів трудящих №126 від 1968 року оформлено ордер ОСОБА_11 на квартиру АДРЕСА_3, яка складається з однієї кімнати 14,9 кв.м. та спільної кухні та ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_4, яка складається з однієї кімнати 17,9 кв.м. та спільної кухні /а.с. 18-19/.

З відповіді з Державного архіву Львівської області №397/01-36 від 31.05.2012 року вбачається, що ордерів на вищезазначені квартири в архіві не виявлено /а.с.20/.

Рішенням виконкому Залізничної Районної ради народних депутатів від 08.05.79 №234 переоформлено особисті рахунки з перезаключениям договорів найму житлового приміщення у відповідних ЖЕК-ах, таким громадянам: ОСОБА_7 (сину покійного ОСОБА_6Ф.) на квартиру АДРЕСА_3, яка складається з однієї кімнати 14,9 кв.м. та спільної кухні /а.с.17/.

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-СГ №267437 вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_11 розірвали шлюб 17.11.1972 року /а.с.14/.

З копії свідоцтва про смерть серії І-СГ №340989 вбачається, що М»ягков Є.Ф. помер 14.01.1975 року /а.с.15/.

З копії свідоцтва про укладення шлюбусерії І-МИ №365542 вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_15 17.07.1987 року уклали шлюб та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Бровко» /а.с.13/.

З копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ №360233 вбачається, що ОСОБА_4 помер 03.12.2004 року /а.с.12/.

З довідки з місця проживання про склад сімї і прописки ЛКП «Левандівка» від 16.07.2007р., виданій ОСОБА_3, вбачається, що однокімнатна квартира №2 житловою площею 17,9 кв.м., кухнею площею 12,1 кв.м. на вул. Проперерна, 28 в м.Львові, загальною площею 35,3 кв.м., належить Львівській міській раді, як основний квартиронаймач на основі ордера №002079 від 02.02.1968 року був ОСОБА_6, який помер 1975 року та що у вказаній квартирі зареєстровано троє осіб: позивачка ОСОБА_3 з 1968 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 1991 року /а.с.26/.

З довідки з місця проживання про склад сімї і прописки ЛКП «Левандівка» від 09.07.2012р., виданій ОСОБА_16, вбачається, що однокімнатна квартира №2 житловою площею 17,9 кв.м., кухнею площею 12,1 кв.м. на вул. Проперерна, 28 в м.Львові, загальною площею 35,3 кв.м., належить Львівській міській раді та що у вказаній квартирі зареєстровано троє осіб: співмешканка ОСОБА_3 з 2012 року, невістка ОСОБА_4 та внук ОСОБА_5 з 1991 року /а.с.27/.

З довідки з місця проживання про склад сімї і прописки ЛКП «Левандівка» від 06.08.2018р., виданій ОСОБА_5, вбачається, що однокімнатна квартира №2 житловою площею 18,50 кв.м. на вул. Проперерна, 28 в м.Львові, загальною площею 31,50 кв.м., належить Львівській міській раді та що у вказаній квартирі зареєстровано троє осіб: позивачка (мешканка) ОСОБА_3 з 02.03.1968 року, ОСОБА_4 з 25.06.2012 року та ОСОБА_5 з 19.04.1991 року /а.с.21/.

З довідки з місця проживання про склад сімї і прописки ЛКП «Левандівка» від 08.08.2018р., виданій ОСОБА_5, вбачається, що однокімнатна квартира №2 житловою площею 18,50 кв.м. на вул. Проперерна, 28 в м.Львові, загальною площею 31,50 кв.м., належить Львівській міській раді та що у вказаній квартирі зареєстровано троє осіб: позивачка ОСОБА_3 з 02.03.1968 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 19.04.1991 року /а.с.22/.

Згідно акту ЛКП «Левандівка» №543 встановлено, що одноповерховий двохквартирний будинок №28 по вул.Пропелерній належить місцевим радам. Квартира № 2 складається з кухні пл. 13,0 кв.м.та житлової кімнати пл. 17,9 кв. м. Загальна площа квартири №2 становить 30,9 кв.м. без вигід /а.с.23/.

04.10.2012 року ОСОБА_5 звернувся з заявою до Голови Залізничної районної адміністрації ЛМР про зміну договору найму житлового приміщення по вул.Пропелерна, 28/2 на своє ім»я /а.с.24/. Листом №32 вих-6432 від 02.11.2012 року Залізнична районна адміністрація відмовила ОСОБА_5 у зміні договору житлового найму на зазначену квартиру, у звязку з відсутністю родинних відносин між колишнім квартиронаймачем ОСОБА_6 та ОСОБА_5 /а.с.25/.

Як вбачається з Експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку літера «А-1» по вул. Пропелерній,28 та копії поверхового плану ОКПЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», складеної станом на 27.09.2012р., квартира АДРЕСА_5, загальною площею 35,3 кв.м, складається з однієї житлової кімнати 18,5 кв.м., кухні площею 13,0 кв. м., спільний коридор площею 10,6 кв.м. /а.с. 28-30/.

Згідно типової форми № 222, у квартирі АДРЕСА_6 зареєстровані: як співмешканець ОСОБА_3 з 1968 року, невістка ОСОБА_4 та онук ОСОБА_5 з 19.04.1991 року. До 2004 року у вказаній квартирі до дня смерті був зареєстрований син позивачки - ОСОБА_4 /а.с. 33зв./.

Також, з пояснень представника позивачки та довідок з ЛКП «Левандівка», Витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна, встановлено, що позивачка ОСОБА_3 з часу вселення постійно проживає і користуюся, як член сімї ОСОБА_6, який помер, квартирою № 2 по вул. Пропелерній, 28 у м. Львові, іншого житла у неї немає. Вона належно бере участь у витратах, повязаних з оплатою комунальних послуг за користування ними та виконує інші зобовязання, що випливають із договору найму житлового приміщення /а.с. 47-48, 78/.

Частинами 4 та 5 ст.9 Житлового кодексу України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначення цих прав чи порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ст. 18 Житлового кодексу України управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником.

Відповідно до ст. 52 Житлового кодексу України жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, а у випадках, передбачених Радою Міністрів СРСР, - за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення.

Згідно ст. 58 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення.

Тому,єдиною підставою для укладення договору найму житлового приміщення є відповідний ордер.

Приписами ст. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою ст. 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002 зазначено, що право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб?єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Прокопович проти Росії» № 58255/00 встановлено, що тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції, а тому наступне виселення її з відповідного житла є невиправданим втручанням в приватну сферу особи, порушенням прав на повагу до житла.

Суд критично оцінює покликання представника відповідача, як на підставу відмови в позові на те, що для зміни договору найму позивачці слід надати письмову згоду членів сім»ї наймача, а саме: офіційної дружини померлого ОСОБА_11 та матері померлого ОСОБА_12, так як ОСОБА_12 померла ще до смерті свого сина ОСОБА_13, а колишня дружина ОСОБА_13 ОСОБА_11 не мала та не має жодного відношення до спірної квартири, оскільки рішенням народного суду Залізничного району м. Львова від 16.11.1967 року у справі №2-2119 було розподілено спільну житлову площу та визнано самостійне право проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5 за ОСОБА_11 Розділено квартиру АДРЕСА_3 таким чином: за ОСОБА_11 закріплено кімнату 14,9 кв.м; за ОСОБА_6 - кімнату 17,9 кв.м, кухню та комунальні вигоди залишено в спільною користуванні. В подальшому рішенням виконкому Залізничної Районної ради депутатів трудящих №126 від 1968 року оформлено ордер ОСОБА_11 на квартиру АДРЕСА_3, яка складається з однієї кімнати 14,9 кв.м. та спільної кухні та ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_4, яка складається з однієї кімнати 17,9 кв.м. та спільної кухні.

Натомість, суд приймає до уваги покликання позивачки, що у неї не має ордеру та рішення на підставі якихбула зайнята квартира АДРЕСА_7 і копії таких отримати неможливо, та зазначає, що у позивачки є рішення народного суду Залізничного району м. Львова від 16.11.1967 року у справі №2-2119, яким за ОСОБА_6 закріплено кімнату 17,9 кв.м, кухню, а комунальні вигоди залишено в спільною користуванні та рішення виконкому Залізничної Районної ради депутатів трудящих №126 від 1968 року, яким оформлено ордер ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_4, яка складається з однієї кімнати 17,9 кв.м. та спільної кухні.

Таким чином, матеріалами справи доведено законне право позивачки на користування квартирою №2 по вул. Пропелерна,28 в м.Львові і що таке її право порушено та підлягає захисту в судовому порядку.

Щодо позовної вимоги про визнати факту проживання однією сім»єю з 1967 до 1975 року позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за адресою: м. Львів, вул. Пропелерна, 28/2 суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 перебували в зареєстрованому шлюбі до 17.11.1972 року. 14.01.1975 року М»ягков Є. Ф. помер.

Крім того, з пояснень представника позивачки та свідків в судовому засіданні встановлено, що з 1968 року ОСОБА_6 разом з ОСОБА_3 та її сином ОСОБА_4 проживали однією сімєю за адресою: м.Львів, вул. Пропелерна, 28/ 2, вони вели спільне господарство, спільно виховували дитину та їздили відпочивати.За вказаною адресою позивачка зареєстрована з 1968 року та проживає по даний час, що також підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема довідками з місця проживання про склад сімї та прописки виданими ЛКП «Левандівка» та долученими фотознимками.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Разом з тим, в період, за який позивачка просить встановити факт її проживання однією сім»єї з ОСОБА_6, а саме з 1967 до 1975 року діяв Цивільно-процесуальний кодекс Української РСР від 18.07.1963 року, норми якого не передбачали встановлення такого факту.

З огляду на наведене, на підставі належних та допустимих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 є підставними і підлягають задоволенню лише в частині визнання за нею права користування квартирою №2 по вул.Пропелерній, 28 у м.Львові. В іншій частині позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 81, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право користування квартирою № 2 у будинку № 28 по вул.Пропелерній у м.Львові.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідач: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, юридична адреса: м.Львів, вул. І. Виговського, 34.

Третя особа: ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Третя особа: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Повне судове рішення складено 14.03.2019 року.

Суддя: