Ухвала

13 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 182/2919/16-ц

провадження № 61-19647ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позов обґрунтовано тим, що 04 березня 2010 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 , з метою отримання автомобіля марки «Chevrolet AVEO» базової комплектності, через систему надання послуг з придбання автомобілів АвтоТак, була укладена угода № 302924 (далі - угода) та підписані додатки 1, 2, 3, 4, 5, які є невід`ємними частинами зазначеної угоди.

У червні 2012 року на підставі пункту 9.1 статті 9 додатку 2 до угоди, позивач замінив автомобіль марки «Chevrolet AVEO» на автомобіль марки «ЗАЗ VIDA», при цьому різниця вартості автомобілів не перевищила 2 %. Дана заміна була узгоджена з відповідачем ОСОБА_1 , що підтверджується актом вибору автомобіля від 22 березня 2013 року про обрання автомобіля.

У зв`язку з належним виконанням угоди, ОСОБА_1 27 лютого 2013 року одержав право на отримання автомобіля ЗАЗ VIDA.

26 червня 2013 року ОСОБА_1 отримав автомобіль ЗАЗ VIDA, номер кузова НОМЕР_1 , 2012 року випуску, і зареєстрував його на своє ім`я, реєстраційний номер - НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 , у свою чергу, зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (щомісячні чисті внески) та вартість наданих послуг (щомісячні внески в оплату послуг) шляхом сплати ста двадцяти щомісячних повних внесків, однак з липня 2014 року ОСОБА_1 припинив сплату щомісячних повних внесків, тобто порушив договірні зобов`язання.

06 березня 2013 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно з умовами якого останній зобов`язався відповідати перед кредитором у разі невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за угодою. Тобто ОСОБА_2 повинен відповідати у разі невиконання зобов`язань ОСОБА_1 солідарно.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання ОСОБА_1 , враховуючи, що ним за період з квітня 2010 року по червень 2014 року, включно, було сплачено 61,9665 % вартості автомобіля, щомісячні чисті внески, 75 щомісячних внесків в оплату послуг позивача, розмір боргу становить: 38,0335 % (100 % -61,9665 % = 38,0335 %) вартості автомобіля; 45 - внесок в оплату послуг позивача (120 - 75 = 45).

Станом на травень 2016 року, а саме на момент подання позовної заяви, вартість автомобіля марки ЗАЗ VIDA становить 257 250,00 грн.

Таким чином заборгованість ОСОБА_1 за угодою склала: по сплаті чистих внесків - 97 841,18 грн (257 250,00 грн х 38,0335 %); по сплаті внесків в оплату послуг - 52 787,70 грн (257 250,00 грн х 0,38 % + 20 % ПДВ) х 45 внесків в оплату послуг). Всього сума боргу склала 150 628,88 грн (97 841,18 грн + 52 787,70 грн).

На підставі наеденого вище позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Авто Просто» заборгованість за угодою № 302924 від 04 березня 2010 року в розмірі 150 628,88 грн, судовий збір у розмірі 2 259,43 грн та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авто Просто» судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 689,00 грн.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2019 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Авто Просто» заборгованість за угодою від 04 березня 2010 року № 302924 в розмірі 150 628,88 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Авто Просто» судовий збір у розмірі 2 259,43 грн в рівних частках, з кожного по 1 129,72 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авто Просто» судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 689,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2019 року змінено в частині розміру стягнутої солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Авто Просто» заборгованості шляхом зменшення розміру заборгованості з 150 628,88 грн до 48 013,40 грн. Змінено рішення суду першої інстанції в частині стягнутого в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Авто Просто» судового збору, шляхом стягнення з кожного по 564,86 грн.

ТОВ «Авто Просто» у жовтні 2019 року засобами поштового зв`язку звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись на недотримання судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України випливає, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року - 1 921,00 грн.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості у розмірі 150 628,88 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00 грн х 100 = 192 100,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Посилання заявника в касаційній скарзі, що справа не є малозначною в розумінні статті 19 ЦПК України, оскільки ціна позову становить 150 628,88 грн, яка перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не відповідає дійсності та суперечить зазначеним вище нормам законодавства, тому не може бути підставою для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков