Рішення

Іменем України

Справа № 712/7373/19

Номер провадження 2/712/1871/19

14 листопада 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - МАРЦІШЕВСЬКОЇ О.М.

за участю секретаря судового засідання Олефіренко В.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивача адвоката Ковтун А.В.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування частини витрат на оплату комунальних платежів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), посилаючись на те, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_3 . З 12.11.1997 у вказаній квартирі була зареєстрована позивач ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_2 , в подальшому з 22.02.2001 відповідач за згодою позивача зареєструвала місце проживання свого неповнолітнгього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а з 26.08.2009 - неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2016 року позивач самостійно за власний кошт здійснює оплату комунальних послуг, при цьому відповідачка з 2016 року і по теперішній час обов"язки по оплаті комунальних послуг не виконує. За період з 01.01.2016 по березень 2019 року позивачем сплачено за житлово-комунальні послуги 24714,29 грн., що підтверджується виписками з особових рахунків КП "Черкаська служба чистоти", КП "Соснівська СУБ" ЧМР, КП ТМ "Черкаситеплокомуненерго" ЧМР, ТОВ "Черкасигаз збут" та банківськими квитанціями. У квартирі АДРЕСА_3 відсутні засоби обліку, в зв`язку з чим нарахування оплати послуг здійснюється відповідно до кількості зареєстрованих у квартирі чотирьох осіб. Позивач з 01.01.2016 по теперішній час оплатила КГІ «Черкаська служба чистоти» за житлово-комунальні послуги 430 гривень, за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, наданих КП «Соснівська СУБ», здійснила оплату в сумі 2457 гривень 60 копійок, за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання - 15083 гривні 95 копійок, за послуги водопостачання та водовідведення - 5358 гривень 78 копійок, за послуги з газопостачання - 1383 гривні 96 копійок. Загальна сума оплати житлово-комунальних послуг за період з 01.01.2016 по теперішній час становить 24714 гривень 29 копійок. Вказані витрати підтверджуються виписками з особових рахунків, наданих КП «Черкаська служба чистоти» (о/р 52722033), КП «Соснівська СУБ» Черкаської міської ради (о/р 527222033), КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради (о/р 52722033), КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради ( о/р 5114033), ТОВ з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» (о/р НОМЕР_1 ). На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з відповідача частину сплачених житлово-комунальних послуг в сумі 18 535,72 грн. та судові витрати.

На підставі ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивачка та її представник адвокат Ковтун А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Вказали, що зі згоди позивачки у належній їй квартирі зареєстроввані відповідачка та її неповнолітні діти, які нарівні з позивачкою отримують комунальні послуги по квартирі, однак позивач не бере участі у вказаних витратах, чим позивачка поставлена у скрутне матеріальне становище. Крім того, внаслідок реєстрації у її квартирі працездатної доньки позивачка позбавлена можливості оформити житлову субсидію. Також позивачка вказала, що одноразово чоловік відповідачки надав їй у травні 2019 року 100 доларів в рахунок оплати комунальних платежів, які нараховані на відповідачку та її дітей, щодо отримання будь-яких інших коштів від відповідачки заперечила.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, у зв`язку з тим, що кошти на комунальні платежі матері вона надавала, однак не має документального підтвердження.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 24.01.2006 року позивач придбала квартиру АДРЕСА_3

Відповідно до довідки Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 30.10.2018 р. № 20309-01-10 відповідно до наявної адресної картки за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані наступні особи:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 12.11.1997 ;

2. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22.02.2001;

3. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 12.11.1997;

4. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 26.08.2009.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

Згідно з ст. 160 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Ст. 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Відповідно до наданих суду квитанцій сума документально підтверджена сплата коштів ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по березень 2019 року вартість комунальних послуг в сумі 24 714,29 грн., що нараховані відповідно до кількості зареєстрованих у квартирі чотирьох осіб.

Відповідачка не оспорювала, що упродовж зазначеного періоду фактично з двома неповнолітніми дітьми проживали у належній позивачці квартирі, отже користувались комунальними послугами, проте не надала суду доказів того, що надавала кошти позивачу на оплату житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст. 81 ЦПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.

Позивачка не заперечувала, що чоловік відповідачки надав їй у травні 2019 року 100 доларів в рахунок оплати комунальних платежів, які нараховувались на відповідачку та її дітей. Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на оплату комунальних послуг в сумі 15885,72 грн., обчисленої шляхом віднімання відшкодованої в інтересах відповідачки позивачці суми витрат в розмірі 100 доларів, що еквівалентно 2650 грн. у травні 2019 року, з суми фактично понесених позивачкою витрат на оплату комунальних послуг 18 535,72 грн., що складає відповідну частину витрат 24714,29 грн., пропорційну нарахувань на трьох осіб - відповідачку та її двох неповнолітніх дітей (24714,29 грн./4*3 - 2650). Законом у першу чергу на батьків покладається обов`язок забезпечувати житлові права їх неповнолітніх дітей.

Доводи відповідачки про безпідставність позовних вимог суд вважає такими, що не обгрунтовують заперечення проти позову, виходячи з наступного.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та частиною четвертою статті 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до ч.1 Першого Протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Поняття «майно» в розумінні статті 1 Першого протоколу Конвенції має автономне значення. Відповідно до усталеної практики Європейського суду ««майном» може бути «наявне майно», або активи, включно з вимогами, стосовно яких заявник здатен довести, що він мав принаймні «правомірне очікування» дієвої реалізації його майнового права». Право власності не є абсолютним. За своєю правовою природою воно потребує регулювання з боку держави. При цьому в таких діях держава повинна дотримуватися усталених принципів правомірного втручання. Позитивні зобов`язання держави щодо вжиття заходів з метою захисту права особи на мирне володіння майном включають також забезпечення ефективного захисту цього права у випадку порушення з боку приватних осіб.

Відповідачка не заперечувала, що фактично проживає з дітьми у належному позивачці житлі, отже отримували комунальні послуги, проте в ході судового розгляду відповідачкою не доведено її участь в оплаті наданих комунальних послуг. При цьому відповідачка не обмежена у працездатності, отже має можливість за рахунок заробітку та є зобов`язаною за законом забезпечити житлові умови своїх дітей на проживання в умовах, які надають можливість повноцінного проживання для дітей.

Разом з тим, внаслідок реєстрації та проживання відповідачки та її дітей у належній позивачці квартирі суттєво збільшуються витрати власника на оплату комунальних послуг, які позивачка змушена оплачувати самостійно, чим поставлена у скрутне матеріальне становище, також у зв`язку з реєстрацією у квартирі працездатної доньки позбавлена можливості оформити житлову субсидію.

За вказаних обставин суд вважає доведеним, що по суті на позивачку покладений індивідуальний надмірний тягар її права власності, чим порушені її права, які підлягають до поновлення та судового захисту. Оскільки між сторонами не укладено угоди про плату за користування жилим приміщення, позовні вимоги про відшкодування позивачки витрат на оплату комунальних послуг є обгрунтованими на приписах закону про встановлення солідарної відповідальності сторін за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг, а тому підлягають до задоволення.

Судові витрати у справі складаються із судового збору в сумі 768,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з цим з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір в розмірі 653,14 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13, 80, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 544 ЦК України, ст.. 156, 160, 162 ЖК Української РСР, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на оплату комунальних послуг в сумі 15885,72 грн., судовий збір в сумі 653,14 грн., всього 16538,86 грн.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Черкаського апеляційного суду) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 19 листопада 2019 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.