УХВАЛА

14 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 554/7993/18

провадження № 61-19887ск19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 січня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа - Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, про відшкодування шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просив стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на його користь 39 309 грн 94 коп. у рахунок відшкодування шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

04 листопада 2019 року ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 січня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 07 листопада 2019 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 . Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Як убачається з матеріалів касаційного провадження, ціна позову в даній справі становить 39 309 грн 94 коп., яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921*100= 192 100 грн).

Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якої одним із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Разом з цим, ОСОБА_1 зазначає, що вказана справа є малозначною, однак має виняткове значення для нього, а касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки факт визнання закону неконституційним, не можна вважати належним та ефективним способом правового захисту прав позивача.

Наведені обставини є необґрунтованими. Особа, яка подала касаційну скаргу не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями ЦПК України могли вимагати касаційного розгляду справи.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства і не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 січня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа - Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, про відшкодування шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Бурлаков