Тростянецький районний суд
справа № 147/1406/18
номер провадження № 6/147/23/19
У Х В А Л А

04 березня 2019 року cуддя Тростянецького районного суду Вінницької області Дудіков А.В., розглянувши матеріали подання старшого державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшло подання старшого державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

До подання державного виконавця ставляться такі ж вимоги, що й до позовної заяви згідно статей 175, 177 ЦПК України.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, а саме: подання готується на бланку відповідного відділу державної виконавчої служби за підписом начальника цього відділу та обов'язково має містити: найменування суду, до якого направляється подання; реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; реквізити виконавчого провадження; прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Так, державним виконавцем не дотримано вимог, які встановлено ЦПК України, ЗУ "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 при зверненні з відповідним поданням, а саме: не зазначена дата подачі подання; подано не на бланку відповідного відділу державної виконавчої служби та не підписано начальником цього відділу; не зазначено реквізити виконавчого провадження; не надано підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань; не надано доказів на підтвердження того, що державний виконавець повідомив боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду; не зазначено номери засобів звязку сторін, якщо такі відомі; не зазначено поштовий індекс стягувача та боржника; не вказано ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); не зазначено повне найменування стягувача (для юридичних осіб); подання не містить зазначення щодо наявності у державного виконавця або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім того, у порушення ч.5 ст. 177 ЦПК України, державним виконавцем не підтверджено те, що ним додано до подання всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази заявник може додати до заяви копії відповідних доказів).

Окрім того, згідно з ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Однак, позивачем долучено копії документів, які у визначений законом порядок не засвідчені.

Зазначені обставини не дають суду можливості вірно з'ясувати усі обставини справи та прийняти відповідне законне рішення.

З огляду на те, що даний захід передбачає суттєве обмеження конституційного права особи, передбаченого ст. 33 Конституції України, а саме свободи пересування, вільного вибору місця проживання, права вільно залишати територію України, обов'язком державного виконавця є обґрунтування необхідності обмеження особи в такому його праві.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст.185ЦПК України суддя залишає позовну заяву без руху, якщо вона подана без дотримання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що подання не відповідає вимогамст.175 ЦПК України, дане подання слід залишити без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 441 ЦПК України, суддя

постановив:

Подання старшого державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 залишити без руху.

Надати старшому державному виконавцю Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 строк для усунення указаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк, подання вважатиметься неподаним та буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: