Справа № 317/2010/18
№/п 2/317/94/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді Ачкасова О.М.

при секретарі Кузіній Л.Х.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_2, третя особа: Державний нотаріус Запорізької районної нотаріальної контори ОСОБА_3, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, що був уточнений, до територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_2, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 06.11.1956 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, після укладення шлюбу ОСОБА_5 взяла прізвище «Клименко». В шлюбі народилось двоє дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 Відповідно до свідоцтва про народження позивача, його батьками записані ОСОБА_4, ОСОБА_6. 31.01.1990 року помер батько позивача, спадковий будинок, що розташований за адресою: с. Марївка, вул. Піонерська буд. 19, Запорізького району Запорізької області, після померлого успадкувала дружина померлого матір позивача. На підставі розпорядження Запорізької райдержадміністрації від 14.12.2001 р. ОСОБА_7 у приватну власність було передано земельну ділянку (пай) площею 5,25 га. 21.01.2004 року ОСОБА_7 склала заповіт, за яким все майно та кошти після її смерті належатимуть її синам: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях. 31.01.2017 року померла мати позивача - ОСОБА_6. Після її смерті позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, до цього ж нотаріуса звернувся брат позивача ОСОБА_2 з заявою про відмову від спадщини на користь позивача.

При оформлені спадкових прав зясувалось, що спадковий житловий будинок не був оформлений та зареєстрований за спадкодавцем за життя належним чином, у звязку з чим нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, крім того нотаріусом було видано ще одну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому що між позивачем та померлою неможливо встановити родинний зв'язок, що змусило позивача звернутися до суду з позовом.

У судове засідання позивач не зявився, до суду надійшла заява про підтримку позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Представник відповідача - територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, до суду надав заяву, у якій позов визнав, просив суд розглядати справу без його участі.

Третя особа у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, у якій проти позову не заперечувала, просила суд розглянути справу за її відсутності.

Суд за вказаних обставин вважає можливим розглянути справу у загальному позовному провадженні за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не зявились.

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, громадянин набуває права власності на доходи від участі у спільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Згідно ст. 49 зазначеного Закону володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Факт смерті, 31 січня 1990 року, батька позивача ОСОБА_4 підтверджується, наданою суду, копією свідоцтва про смерть серії ІІ-ЖС №369530, від 02.02.1990 року.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4, спадковий будинок за адресою: с. Марївка, вул. Піонерська буд. 19, Запорізького району Запорізької області, прийняла дружина померлого, мати позивача - ОСОБА_7, що підтверджується копією технічного паспорту на вищезазначений житловий будинок, в якому ОСОБА_7 зазначена власником будинку.

Згідно копії свідоцтва про одруження серії ЯТ №538697 від 06.11.1956 р. між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було укладено шлюб, після укладення шлюбу ОСОБА_9 взяла собі прізвище «Клименко».

Спірний житловий будинок належав на праві приватної власності батьку позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією договору купівлі продажу від 17.08.1966 року.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1, серії І-ЖС №348403 від 01.11.2017 року, батьками зазначені: ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

21.01.2004 року ОСОБА_7 склала заповіт, в якому все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях.

31.01.2017 року померла ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №3814100, актовий запис 135.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Після смерті ОСОБА_7 позивач звернувся до Запорізької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, відповідач ОСОБА_1, в свою чергу, звернувся до тієї ж нотаріальної контори з заявою про відмову у прийнятті спадщини, що підтверджується наданою суду копією спадкової справи №201/2017, відкритої 29 червня 2017 року.

Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» у разі не подання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 червня 2018 року, виданої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, позивачу було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок, що знаходяться за адресою: с. Марївка, вул. Піонерська буд. 19, Запорізького району Запорізької області, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок на спадкодавця.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок».

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до даних погосподарської книги Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області головою домогосподарства за адресою: с. Марївка, вул. Піонерська буд. 19, Запорізького району Запорізької області була ОСОБА_7, що підтверджується випискою із погосподарської книги Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Крім того, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №009952 померлій ОСОБА_7 належала земельна ділянка, площею 5,25 гектарів, розташована на території Марївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 червня 2018 року, виданої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, позивачу було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок, що знаходяться за адресою: с. Марївка, вул. Піонерська буд. 19, Запорізького району Запорізької області, у звязку з тим, що імя померлої в свідоцтві про смерть «Гелена», а в свідоцтві про народження позивача «Наталя», у звязку з чим неможливо встановити факт родинних відносин.

Згідно довідки №748/2 від 25.08.2009 року, виданої виконавчим комітетом Марївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та має сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5

Факт того, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 одна і та сама особа підтверджується письмовими показаннями свідків, наданими до суду, копією трудової книжки, в якій виправлено імя з «Наталі» на «Гелена», іншими матеріалами справи.

Тобто, судом встановлений юридичний факт родинних відносин між позивачем та його матірю ОСОБА_7.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 128, 131, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 315 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218,1220, 1233, 1235,1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України 1963 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з матірю ОСОБА_7, яка померла 31.01.2017 року, а саме факт того, що ОСОБА_1 є рідним сином померлої 31.01.2017 року ОСОБА_7.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок №19 по вул. Піонерській в с. Марївка, Запорізького району Запорізької області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 5,25 га, що розташована на території Марївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, що належала на праві приватної власності ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №009952.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено - 28.02.2019 року.

Суддя: О.М. Ачкасов