РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/1134/18

Провадження № 2/700/88/19

07 березня 2019 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/1134/18 провадження №2/700/88/19 за позовом ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 28 квітня 2010 року в с. Семенівка Лисянського району Черкаської області померла ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,12 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 022460, виданого 09.10.2001 року. Протягом життя чоловіком спадкодавця ОСОБА_3, який помер 18.04.2015 року, не було переоформлено на себе зазначену земельну ділянку, у звязку з відсутністю оригіналу державного акту. Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 13.04.2017 року за ним було визнано право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 на підставі заповіту. Оскільки ОСОБА_3 офіційно перебував у шлюбі із спадкодавцем, що підтверджується свідоцтвом про одруження, то саме він входив до числа спадкоємців першої черги, та є таким, що не встиг за життя прийняти спадщину та належним чином оформити на себе право власності на земельну ділянку, що належала спадкодавцеві. За таких обставин змушений звернутися до суду та просить визнати право власності на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2.

Позивач у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи встановлено, що 28 квітня 2010 року в с. Семенівка Лисянського району Черкаської області померла ОСОБА_2, що підтверджується актовим записом про смерть № 03 від 28.04.2010 року.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,12 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 022460, виданого 09.10.2001 року.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії ЯТ № 577081 від 07.02.1952 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб 07.02.1952 року.

ОСОБА_3 був спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2, спадщину прийняв, але належним чином не оформив її і помер 18.04.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 254717 від 20.04.2015 року.

У ст.1276 ЦК України зазначено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 13.04.2017 року, яке вступило в законну силу, за ОСОБА_1 визнано право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3.

Позивач як спадкоємець за законом подав заяву до нотаріуса про прийняття спадкового майна після смерті спадкодавця, але постановою нотаріуса № 1383/02-31 від 04.08.2018 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Статтями 81, 131 ЗК України передбачено, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, ренти, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право кожної фізичної або юридичної особи на мирне володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З огляду на вищевказані вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що необхідно визнати за позивачем право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2, яка померла 28.04.2010 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1261,1269, 1270, 1276 ЦК України, ст.ст. 2, 4,5,12,13, 19, 81, 82, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,12 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 022460, виданого 09.10.2001 року на імя ОСОБА_2, яка померла 28.04.2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Н.В. Бесараб