Справа № 428/1736/19
Провадження № 6/428/24/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

державного виконавця Красавської М.Є.,

розглянувши подання старшого державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1, погоджене в.о. начальника Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» громадянина України ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_5 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з поданням, погодженим в.о. начальника Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» громадянина України ОСОБА_4.

В обґрунтування подання зазначено, що у провадженні Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходиться виконавче провадження ВП 34216199, за яким боржником є ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання», , адреса: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, будинок 70-а, кімната 41.

До складу зведеного виконавчого провадження № 34216199, яке розпочато з 19.04.2013 року, входить 60 виконавчих проваджень на загальну суму заборгованості 2 830 637 грн., стягувачами є фізичні та юридичні особи.

Боржник, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання», , не виконує зобовязання, покладені на нього судом. Зокрема, керівником боржника-юридичної особи ОСОБА_4 не вживаються заходи для повного та своєчасного виконання рішень суду. На даний час суму боргу не сплачено.

У своєму поданні старший державний виконавець Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 просить тимчасово обмежити керівника боржника-юридичної особи ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» громадянина України ОСОБА_4, проживаючого за адресою: 94113, Луганська область, місто Брянка, вулиця мікрорайон, 4АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України як такого, що ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього за зведеним виконавчим провадженням № 34216199.

У судовому засіданні старший державний виконавець Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 подання підтримала, підтвердила обставини викладені на його обґрунтування, просила подання задовольнити у повному обсязі.

Вислухавши державного виконавця, розглянувши вказане подання, дослідивши письмові матеріали додані до нього, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», який регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України тощо, а саме встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні зобовязання, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки повязаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобовязань, тобто наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Крім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З подання державного виконавця та матеріалів доданих до нього вбачається, що у провадженні Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходиться зведене виконавче провадження № 34216199 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання», , адреса: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, будинок 70-а, кімната 41, на користь фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження надсилається боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, з матеріалів, доданих до подання, вбачається, що державним виконавцем не надано суду копій супровідних листів про вручення керівнику боржника-юридичної особи копій постанов державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень.

Однак, лише невиконання боржником у добровільному порядку зобовязань протягом строку, наданого державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обовязків.

Державний виконавець не надав суду жодних належних та допустимих доказів про вчинення керівником боржника-юридичної особи дій, які б фактично перешкоджали зверненню стягнення на належне боржнику майно чи грошові кошти та не довів, що боржник дійсно ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього рішеннями суду.

Крім того, державний виконавець не надав суду доказів того, що керівник боржника-юридичної особи має намір залишити територію України і що він взагалі має паспорт для зарубіжних поїздок.

Отже, у суду відсутні докази, що невиконання боржником зобовязання викликано його свідомими діями, тобто коли боржник має змогу виконувати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

За таких обставин суд вважає, що подання старшого державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1, погоджене в.о. начальника Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» громадянина України ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 258-260, 441 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1, погоджене в.о. начальника Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» громадянина України ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І. С. Посохов