Справа № 308/8326/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 лютого 2019 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Джуга С.Д.,

секретаря: Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «СІКО» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 23 серпня 2018 року у справі №308/8326/18 (Головуючий: Фазикош О.В.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «СІКО» звернулося в суд із позовом до ТзОВ «Фактор Стандарт», ОСОБА_1, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 23 серпня 2018 року вищезазначену позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «СІКО» визнано неподаною та повернуто позивачеві із підстав передбачених ст.185 ЦПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції Товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «СІКО» подало апеляційну скаргу на дану ухвалу, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки забезпечувальні договори (іпотеки та застави) по своїй правовій природі не є договорами відчуження, а є за змістом ч.1 ст.546 ЦК України видами забезпечення виконання зобов'язання (в даному випадку грошового), тобто кредитор за договорами не є набувачем заставного майна чи предмету іпотеки. Відтак внаслідок відступлення права вимоги за договорами новий кредитор не стає власником заставного майна чи предмету іпотеки і крім того, вказані правочини позивачем не оскаржуються, а оскаржуються договори заміни кредитора у зобов'язанні, а тому судовий збір сплачений ними при поданні позовної заяви відповідає вимогам чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представників ТзОВ «Експедиційно-транспортна компанія «СІКО», ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку із хворобою та неможливістю прибути у судове засідання і судова колегія вважає відмовити у задоволенні клопотання, оскільки розгляд справи було призначено на 05 лютого 2019 року та за їх заявою справа відкладалася, а тому підстави для повторного відкладення розгляду справи відсутні, так як не надано підтверджуючого документа про хворобу представника.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 27 липня 2018 року позовну заяву ТзОВ «Експедиційно-транспортна компанія «СІКО» залишено без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, так як позивачем заявлено ціну позову у сумі 461 000,00 грн. і даний спір є майновим та виник з приводу нерухомого майна (у відмінності від визнання договору недійсним без вимог про реституцію) і за подачу даного позову слід сплатити 100 199,30 грн. в порядку, що визначений Законом України «Про судовий збір». Із поданої позивачем квитанції вбачається, що позивачем при зверненні до суду із даною позовною заявою сплачено суму судового збору в розмірі 10 439,00 грн. і позивачу слід доплатити судовий збір у розмірі 89 760,30 грн. (100 199,30 -10 439,00 грн. = 89 760,30 грн.) та повідомлено позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви не більше трьох днів з дня отримання копії ухвали.

При зверненні у суд із позовом ТзОВ «Експедиційно-транспортна компанія «СІКО» просили визнати договір відступлення права вимоги №30-16062016 за кредитним договором від 16.06.2016 року укладений між ТзОВ «Фактор Стандарт» та ОСОБА_1, договір відступлення права вимоги №30-16072016/1 за іпотечним договором від 16.06.2016 року укладеним між ТзОВ «Фактор Стандарт» та ОСОБА_1, договір відступлення права вимоги №30-16062016/2 за договором застави від 16.06.2016 року укладеним між ТзОВ «Фактор Стандарт» та ОСОБА_1 - недійсними.

Дані забезпечувальні договори по своїй правовій природі не є договорами відчуження, а є видами забезпечення виконання зобов'язання і кредитор за договорами не є набувачем заставного майна чи предмету іпотеки. Внаслідок відступлення права вимоги за вищезазначеними договорами новий кредитор не є власником заставного майна чи предмету іпотеки і самі договори позивачем не оспорюються, а оскаржуються договори заміни кредитора у зобов'язанні.

Оскільки, права вимоги за оспорюваними правочинами було відчужено відповідачам за 461 000,00 грн., то сплаті підлягає сума судового збору у розмірі 1,5% ціни позову, що становить 6 915,00 грн., за оскарження договору відступлення права вимоги за кредитним договором та по 1 762,00 грн. за оскарження кожного з двох забезпечувальних договорів, а всього 10 439,00 грн., яка була сплачена позивачем при поданні позовної заяви.

Таким чином, висновки суду першої інстанції не відповідають суті правовідносин сторін оскаржуваних договорів та сторін даного спору і у разі задоволення позовних вимог у цьому спорі буде мати місце відновлення попереднього кредитора у зобов'язанні та не впливає на право власності на предмет застави та іпотеки.

За таких обстави, судова колегія вважає, що підстав передбачених ст.185 ЦПК України для повернення позовної заяви позивачу відсутні і така ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню у справі підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.374, 379, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «СІКО» задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 23 серпня 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 березня 2019 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой