Номер провадження: 22-ц/813/732/19
Головуючий у першій інстанції Малиновський О.М.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової

за участі секретаря - Чепрас А.І.

з участю: представника публічного акціонерного товариства "Північтранс"

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства "Північтранс" на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Північтранс" про стягнення грошових коштів,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_2 звернувся із позовом до публічного акціонерного товариства Північтранс» (далі-Товариство) про стягнення грошових коштів, зазначаючи, що 17.06.2013 року між ним та відповідачем укладений попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, за умовами якого сторони домовились про укладення у майбутньому договору купівлі-продажу пасажирського автобуса марки I-VAN, модель А07А-30, р/н НОМЕР_1 вартістю 436 256,55 гривень.

За умовами договору позивач зобов'язався сплатити відповідачу суму забезпечення виконання зобов'язання в розмірі 421 982,70 гривень, з правом обов'язкового щомісячного погашення, згідно із Додатком №1 до договору.

На виконання умов договору позивач сплатив позивачу 88 066,00 гривень авансу.

Оскільки позивач не мав можливості вчасно сплачувати щомісячні платежі в повному обсязі, відповідач в односторонньому порядку розірвав попередній договір.

Посилаючись на те, що він сплатив відповідачу аванс в розмірі 88 066,00 гривень, позивач просив стягнути з відповідача розмір внесеного авансу, а також 3 % річних за порушення грошового зобов'язання в розмірі 2 395,88 гривень і індекс інфляції в розмірі 46 560,49 гривень за період з 05.08.2014 року по 02.06.2015 року.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.04.2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, суд: стягнув з Товариства на користь позивача суму авансу в розмірі 88 066,00 гривень і судовий збір в розмірі 886,60 гривень.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.10.2016 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18.04.2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, рішення суду першої інстанції від 18.04.2016 року та ухвала суду апеляційної інстанції від 18.10.2016 року залишені без змін.

24.09.2018 року Товариство звернулось до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18.04.2016 року за нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована наступним.

Відповідно до Додатку №7 Звіту від 17.09.2018 року ревізійної комісії Товариства, під час перевірки ведення бухгалтерського обліку за період з 01.01.2014 року по теперішній час стосовно контрагенту ОСОБА_2 щодо зарахування грошових коштів, внесених за попереднім договором купівлі-продажу транспортного засобу від 07.07.2013 року, комісією встановлено, що на фіскальних чеках у рядку «призначення платежу» не зазначена належна підстава, а саме: «оплата до попереднього договору купівлі-продажу ТС № від» або інше призначення, що могло б свідчити про належність оплати саме по вищевказаному договору або іншим способом ідентифікувати даний платіж. Бухгалтерською довідкою від 07.06.2013 року були помилково зараховані платежі у загальній сумі 87 511,00 гривень. Суд першої інстанції в рішенні зазначив, що у зв'язку з тим, що представник відповідача визнав факт внесення оплати позивачем 87 511,00 гривень, цей факт не потребує доказуванню. Факт недійсності бухгалтерської довідки, яка є єдиним доказом оплати ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, спростовується звітом ревізійної комісії, а тому є підстави для скасування рішення суду за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.10.2018 року у задоволенні заяви Товариству відмовлено.

Товариство не погодилось із ухвалою суду від 23.10.2018 року і в особі представника подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду від 23.10.2018 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на незаконність ухвали суду.

Апеляційна скарга представника Товариства зазначає наступне: суд, відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами зазначив, що звіт ревізійної комісії від 17.09.2018 року не є нововиявленою обставиною, оскільки під час розгляду справи представник Товариства визнавав ці обставини і вони були відомі останньому; зазначені висновки не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки в рішенні від 18.04.2016 року суд зазначив, що відповідачем визнано оплату за договором, тому факт внесення оплати ОСОБА_2 на користь Товариства 87 511,00 гривень не потребує доказуванню; вищенаведене свідчить про те, що на час розгляду справи та прийняття судом рішення суду надані докази щодо оплати ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, які судом першої інстанції не досліджувались та не встановлювались; зазначені порушення були виявлені ревізійною комісією Товариства тільки під час перевірки ведення бухгалтерського обліку за період з 01.01.2014 року, яка призначена 28.08.2018 року, тобто після винесення судом рішення по справі; відповідно до Додатку №7 Звіту від 17.09.2018 року ревізійної комісії Товариства, під час перевірки ведення бухгалтерського обліку за період з 01.01.2014 року по теперішній час стосовно контрагенту ОСОБА_2 щодо зарахування грошових коштів, внесених за попереднім договором купівлі-продажу транспортного засобу від 07.07.2013 року, комісією встановлено, що на фіскальних чеках у рядку «призначення платежу» не зазначена належна підстава, а саме: «оплата до попереднього договору купівлі-продажу ТС № від» або інше призначення, що могло б свідчити про належність оплати саме по вищевказаному договору або іншим способом ідентифікувати даний платіж: бухгалтерськими проводками від 07.06.2013 року помилково зараховані платежі на загальну суму 87 511 гривень, а тому надана суду довідка від 22.12.2014 року є такою, що не відповідає дійсності; фіктивна довідка від 22.12.2014 року є єдиним доказом проведення оплати позивачем, що вбачається з висновку ревізійної комісії від 17.09.2018 року.

Позивач ОСОБА_2 не скористався правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішенні за нововиявленими обставинами виходив з того, що звіт ревізійної комісії Товариства від 17.09.2018 року не є нововиявленою обставиною у справі (а.с. 54 т.3).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції зважаючи на такі обставини.

Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (ст. 423 ч.1, ч.2 п.1 ЦПК України).

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ст. 423 ч.4 п.п.1,2 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Слід розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідач, стверджуючи про нововиявлені обставини, посилається на Звіт від 17.09.2018 року ревізійної комісії Товариства, тобто на новий доказ (а.с.2-5,9-11 т.3).

Разом з тим, відповідно до ч. 4 п. 2 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Товариства про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Доводи представника Товариства у скарзі про те, що:на час розгляду справи та прийняття судом рішення суду надані докази щодо оплати ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, які судом першої інстанції не досліджувались та не встановлювались; відповідно до Додатку №7 Звіту від 17.09.2018 року ревізійної комісії Товариства, під час перевірки ведення бухгалтерського обліку за період з 01.01.2014 року по теперішній час стосовно контрагенту ОСОБА_2 щодо зарахування грошових коштів, внесених за попереднім договором купівлі-продажу транспортного засобу від 07.07.2013 року, комісією встановлено, що на фіскальних чеках у рядку «призначення платежу» не зазначена належна підстава, а саме: «оплата до попереднього договору купівлі-продажу ТС № від» або інше призначення, що могло б свідчити про належність оплати саме по вищевказаному договору або іншим способом ідентифікувати даний платіж: бухгалтерськими проводками від 07.06.2013 року помилково зараховані платежі на загальну суму 87 511 гривень, а тому надана суду довідка від 22.12.2014 року №1107 є такою, що не відповідає дійсності; фіктивна довідка від 22.12.2014 року є єдиним доказом проведення оплати позивачем, що вбачається з висновку ревізійної комісії від 17.09.2018 року, - не заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір і приймаючи 18.04.2016 року рішення по суті спору, надавав оцінку наявним у справі доказам, у тому числі довідці відповідача від 22.12.2014 року (вих.№1107), а також поясненням представника Товариства у судовому засіданні.

Звітвід 17.09.2018 року ревізійної комісії Товариства є новим доказом, який не оцінювався судом під час прийняття рішення по суті спору.

Між тим, у розумінні ч. 4 п. 2 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, а також докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишає без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1 ЦПК України).

Колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а тому Товариство не має права на відшкодування судових витрат.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Північтранс" - відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 11.03.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова