КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/4664/15 Головуючий 1 інстанція - Гуменюк А.І.
Провадження № 22-ц/824/1894/2019 Доповідач 2 інстанція - Кулішенко Ю.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 лютого 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Журби С.О.,

за участю секретаря: Зубленка Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення із спадкоємців заборгованості за кредитним правочином в межах вартості успадкованого майна,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулося до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 07 червня 2007 року між Позивачем та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір за умовами якого, останній отримав кредит у розмірі 34 000 долари США у вигляді відновлювальної кредитної лінії, строком повернення до 07 червня 2014 року. Зауважив, що між сторонами Кредитного договору, в якості забезпечення виконання його умов, було укладено договір застави автомобіля марки Nissan Teana, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Однак, на момент смерті у нього існувала кредитна заборгованість у розмірі 27 848 доларів США 35 центів. На підставі заяви ПАТ «Родовід Банк» державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу до майна померлого ОСОБА_5. Листом першої Київської державної нотаріальної контори від 09 вересня 2009 року, позивача повідомлено, що спадкоємцями ОСОБА_5, які прийняли спадщину, є ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Просив стягнути із відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 27 869 доларів США 08 центів в межах вартості майна, одержаного спадкоємцями у спадщину, а також відшкодувати судові витрати, пов'язані із розглядом справи.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ПАТ «Родовід Банк» подав апеляційну скаргу та просив рішення скасувати та позов задовольнити, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування зазначає, що до 2014 року ні нотаріальною конторою, ні спадкоємцями всупереч ст. 1281 ЦК України, банк повідомлений не був про коло осіб які прийняли спадщину. Вважає, що строк на пред'явлення банком вимоги до спадкоємців розпочався з 12 вересня 2014 року після отримання повідомлення щодо кола осіб, які звернулись за оформленням спадщини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції згідно, ст. 357 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав:

Згідно з ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів чинних на час вчинення окремих процесуальних дій , розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції наведеним вимогам відповідає не в повній мірі.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив із його безпідставності, тому що ПАТ «Родовід Банк» пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, з порушенням строків, встановлених статтею 1281 Цивільного кодексу України у грудні 2014 року.

Рішення суду в частині підстав для відмови в позові підлягає до зміни.

Судом було встановлено, що 07 червня 2007 року між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 28.4.1/АА-325.07.2 про надання ОСОБА_5 кредиту в сумі 34 000 доларів США у вигляді відновлювальної кредитної лінії. Відсотки за користування кредитом розраховувалися банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,5% відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення останнього до 07 червня 2014 року (т.1 а.с. 5-7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (т.1 а.с. 9).

25 січня 2010 року свідоцтва про право на спадщину за законом отримали дружина померлого ОСОБА_3 та його син ОСОБА_4. Спадкове майно складається з легкового автомобіля марки Nissan Teana, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Крім того, 08 червня 2010 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори ВасилевськоюО.П. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частку у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр «Експрес-сервіс» в розмірі 20%, що в грошовому еквіваленті складає 4 100 грн. 00 коп. (а.с. 95-96, 107).

Відповідно до вимог статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ж із ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України).

Згідно із ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом частин 1, 3, 5 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи померлого ОСОБА_5, вбачається, що спадкова справа заведена на підставі заяви-претензії ПАТ «Родовід Банк» від 07 серпня 2009 року.

Згідно зі статтею 1281 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги .

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що після того як позивачу стало відомо про смерть позичальника, відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України 07 червня 2007 року Банком було направлено претензію кредитора до нотаріальної контори, що є фактично пред'явленням кредиторських вимог.

Листом № 5673/2-15 від 28 серпня 2009 рокунотаріус повідомила ПАТ «Родовід Банк», що на підставі претензії № 28,4,1/АА-325,07,2 від 07 червня 2007 року заведено спадкову справу № 982/2009 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5.

Тобто, банк звернувся з претензією після смерті боржника у строк, встановлений ч. 2 ст. 1281 ЦК України.

Разом з тим позов не підлагає до задоволення виходячи з наступного:

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що Банк дізнався про своє порушене право 07 червня 2009 року року, а про коло спадкоємців міг довідатися у січні 2010 року, тому з часу спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини у нього виникло право на пред'явлення позову до спадкоємців, проте до суду звернувся він лише в лютому 2015 року, а отже з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В суді першої інстанції відповідачі заявили клопотання про застосування строків позовної давності ( т. 1 а.с. 147).

За таких обставин, враховуючи, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, про застосування якої просить відповідач, у задоволенні позову слід відмовити з цих підстав.

Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред'явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Слив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування строку позовної давності у суді заявила одна із сторін у спорі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року в частині підстав для відмови в позові змінити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: