ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3245/17 Номер провадження 22-ц/814/2596/19Головуючий у 1-й інстанції Гудков С. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бондаревська С.М., Чумак О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (із повідомленням учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 серпня 2019 року, постановлену суддею Гудковим С.В.,

у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області з виконання виконавчого листа щодо винесення постанови про арешт коштів боржника,

в с т а н о в и в:

06.08.2019 ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаною скаргою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Лубенського МВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Самохвал Ю.С. від 10.05.2019 ВП №57487988 про арешт коштів боржника. Обґрунтовуючи вимоги скарги, зазначає, що вказаною постановою державного виконавця накладено арешт на грошові кошти, які містяться на рахунку у ПАТ АБ «Південний» у м.Одеса, призначеному для виплати їй заробітної плати. Чинність арешту позбавляє її можливості отримувати заробітну плату, чим порушуються її трудові права та норми ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» в частині допустимого розміру утримань із заробітної плати, які не можуть перевищувати 20 відсотків.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.08.2019 скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконною та скасовано постанову від 10.05.2019 про арешт коштів боржника ВП №57487988, винесену державним виконавцем Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Самохвал Юлією Сергіївною при примусовому виконанні виконавчого листа №539/3245/17 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Ухвала міськрайонного суду вмотивована тим, що при винесенні постанови про арешт коштів боржника державний виконавець застосував стягнення на всю заробітну плату боржника ОСОБА_1 , яка нараховується на картковий рахунок, відкритий у ПАТ АБ «Південний», що є порушенням ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».

Із вказаною ухвалою не погодився Лубенський МВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні скарги.

Зазначає, що постанова державного виконавця від 10.05.2019 про арешт коштів боржника ВП №57487988 прийнята в межах та у відповідності до вимог ст.ст. 10, 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження». Перелік рахунків платників, на які забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках, визначений ст.48 цього Закону і ним не встановлено заборону щодо накладення арешту на зарплатний рахунок боржника.

Вважає, що суд першої інстанції при з`ясуванні обставин помилково керувався ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки звернення стягнення на заробітну плату є окремим самостійним заходом примусового виконання рішень, що передбачений статтею 10 та не стосується накладення арешту на кошти на рахунках боржника, процедура накладення якого визначена статтями 48, 49 цього Закону.

23.10.2019 ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення із підстав, викладених у своїй скарзі на дії посадової особи органу ДВС. Додатково обґрунтовуючи доводи скарги, посилається на практику Верховного Суду по справі №161/2881/19 від 30.08.2019. Просить розглядати справу за її відсутності./а.с. 41-42/

15.11.2019 начальник Лубенського МВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області надав клопотання про розгляд справи без участі представника ДВС за наявними у справі матеріалами, покладається на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про її задоволення, з таких підстав.

Судом установлено та не оспорюється сторонами, що на виконанні у Лубенському МВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження ВП №57487988 з примусового виконання виконавчого листа №539/3245/17, виданого 19.03.2019 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 14448,16 грн.

Постановою державного виконавця від 10.05.2019 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку ПАТ АБ «Південний» у м.Одеса, МФО 328209, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом, та що належать боржнику: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 16091,98 грн. /а.с.3/

Згідно заяви ТОВ «Афіна-груп» від 10.04.2018 про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб у АБ «Південний» на ім`я ОСОБА_1 26.04.2019 відкрито поточний рахунок у гривнях № НОМЕР_2 . Мета відкриття рахунків: згідно договору про обслуговування зарплатного проекту №19/333 від 17.05.2013/а.с.4/

Задовольняючи скаргу та скасовуючи постанову, як незаконну, міськрайонний суд виходив із того, що оскаржуваною постановою державний виконавець поклав стягнення на всю заробітну плату боржника, що є грубим порушенням ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», яка допускає стягнення із заробітної плати боржника не більше 20 відсотків.

Апеляційний суд з такими висновками не погоджується, вважає їх хибними та такими, що не відповідають нормам матеріального права з таких підстав.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.18 Закону «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Як убачається із матеріалів справи, постанова про арешт коштів боржника прийнята державним виконавцем на підставі ст.56 розділу VII Закону України «Про виконавче провадження», що є окремо визначеним заходом примусового виконання рішень.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (ч.ч.1-2 ст.56 Закону).

Дія наведеної норми обмежується забороною, передбаченою ч.2 ст.48 цього Закону. Зокрема, забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно достатті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Отже, наведені норми Закону не містять заборони накладення арешту на кошти, що знаходяться на поточному рахунку боржника, на який зараховується заробітна плата боржника.

Наявність особливого статусу рахунку, накладення арешту та/або звернення стягнення на який заборонено законом, підлягає доведенню належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог статей 12,13,81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Указані норми процесуального права боржником не дотримані, а висновки суду першої інстанції, що державний виконавець наклав стягнення на всю заробітна плату боржника, чим порушив ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», ґрунтуються на припущеннях та неправильно визначених нормах права, які не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника регламентовано розділом ІХ Закону України «Про виконавче провадження», статтею 68 якої визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Частиною 2 статті 70 цього Закону передбачена можливість утримання із заробітної плати боржника за виконавчими документами заборгованості. Про звернення стягнення на заробітну плату виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

З огляду на викладене хибними є висновки суду першої інстанції про порушення державним виконавцем ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки її норми не визначають порядок накладення арешту на банківські рахунки. Між тим, накладення арешту на кошти боржника, що містяться на банківських рахунках, та звернення стягнення на ці кошти є двома різними за своїм змістом виконавчими діями, і матеріали справи не містять доказів того, що на ці кошти звернуто стягнення. Крім того, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах із ТОВ «Афіна-груп» та можливих відрахувань із її заробітної плати на користь стягувача, який безпідставно не був залучений до участі у справі.

З огляду на викладене, колегією суддів відхиляються доводи боржника, з якими помилково погодився суд першої інстанції, щодо врегулювання спірних правовідносин ч.2 ст.70 Закону «Про виконавче провадження».

Надана боржником постанова Верховного Суду по справі №161/2881/19 від 30.08.2019 апеляційним судом до уваги не приймається, оскільки є відмовою у відкритті касаційного провадження і її висновки не є обов`язковими для врахування відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Лубенського МВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1921,00 грн./а.с.32/

Керуючись ст.ст.367, 368,369, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с та н о в и в:

Апеляційну скаргу Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області - задовольнити.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 серпня 2019 рок - скасувати.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Лубенського МВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Самохвал Ю.С. від 10.05.2019 ВП №57487988 про арешт коштів боржника.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1 921,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18.11.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.М. Бондаревська

О.В. Чумак