Справа № 536/167/18
18 cічня 2019 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
Головуючого судді - Колотієвського О.О.
при секретарі - Коваль В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Укрфорест груп» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, індексації, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки у здійсненні розрахунку при звільненні та моральної шкоди,-
31 січня 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Укрфорест груп» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, індексації, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки у здійсненні розрахунку при звільненні та моральної шкоди.
Свій позов обґрунтовував тим, що 10.06.2016 року він був прийнятий на роботу до ТОВ "ТАРА ВУД" на посаду головного механіка на підставі наказу №ТВ000000015 від 09.06.2016 року, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці. Згодом ТОВ «ТАРА ВУД» було перейменовано на ТОВ «УКРФОРЕСТ ГРУП».
08 грудня 2017 року він звільнився з ТОВ «УКРФОРЕСТ ГРУП» на підставі ч.3 ст.38 КЗпП в звязку із порушенням роботодавцем законодавства про працю, а саме ч.1 ст. 115 КЗпП та ст.24 Закону України «Про оплату праці» через невиплату заробітної плати з жовтня 2017 року.
В день звільнення підприємство видало йому трудову книжку, але копію наказу та розрахунок належних до виплати сум йому не надано.
28 грудня 2017 року він звернувся на Урядову гарячу лінію про порушення трудового законодавства керівництвом підприємства, де він працював. З офіційної відповідіУправління Держпраці у Полтавській області від 10.01.2018 року вих.№16-Я 1547/16/14-04/242 йому стало відомо про розмір і склад заборгованості.
До теперішнього часу належні йому заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, що підлягає виплаті при звільненні, індексація та вихідна допомога згідно ст. 44 КЗпП в розмірі 3-місячного заробітку не виплачені
Розрахунок середнього заробітку здійснено ним відповідно до ч.3 п.2, п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 8 лютого 1995 р. № 100, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують звільненню, шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів.
21+22=43 - кількість робочих днів у жовтні 2017 року та листопаді 2017 року,
14+21=35 - кількість робочих днів за час затримки у здійсненні розрахунку при звільненні з 11 грудня 2017 року по 31 січня 2018 року,
257,02*35=8995,70 грн. - середній заробіток за час затримки у здійсненні розрахунку при звільненні з 11 грудня 2017 року по 31 січня 2018 року,
Окрім того, неправомірними діями відповідача йому завдається моральна шкода, що призводить до стресу, напруженню в родині, викликає хвилювання, спричинене неможливістю розпоряджатися заробленими грошовими коштами, утримувати малолітніх дітей.
На підставі вищевикладеного просив суд ухвалити рішення, яким:
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Укрфорест груп» в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України).
Суд розглянувши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, та приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджується наявними доказами у справі, що 10.06.2016 року позивач був прийнятий на роботу до ТОВ "ТАРА ВУД" на посаду головного механіка на підставі наказу №ТВ000000015 від 09.06.2016 року. Згодом ТОВ «ТАРА ВУД» було перейменовано на ТОВ «УКРФОРЕСТ ГРУП».
08 грудня 2017 року він звільнився з ТОВ «УКРФОРЕСТ ГРУП» на підставі ч.3 ст.38 КЗпП в звязку із порушенням роботодавцем законодавства про працю, а саме ч.1 ст. 115 КЗпП та ст.24 Закону України «Про оплату праці» через невиплату заробітної плати з жовтня 2017 року.
Вищевикладене підтверджується відповідними записами у трудовій книжці.
28 грудня 2017 року позивач звернувся на Урядову гарячу лінію про порушення трудового законодавства керівництвом підприємства, де він працював. З офіційної відповідіУправління Держпраці у Полтавській області від 10.01.2018 року вих.№16-Я 1547/16/14-04/242 йому стало відомо про розмір і склад заборгованості.
До теперішнього часу належні йому заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, що підлягає виплаті при звільненні, індексація та вихідна допомога згідно ст. 44 КЗпП в розмірі 3-місячного заробітку не виплачені
Відповідно до ч.3 п.2, п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 8 лютого 1995 р. № 100, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують звільненню, шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів.
21+22=43 - кількість робочих днів у жовтні 2017 року та листопаді 2017 року,
14+21=35 - кількість робочих днів за час затримки у здійсненні розрахунку при звільненні з 11 грудня 2017 року по 31 січня 2018 року,
257,02*35=8995,70 грн. - середній заробіток за час затримки у здійсненні розрахунку при звільненні з 11 грудня 2017 року по 31 січня 2018 року.
Що стосується вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, суд вважає необхідним зменшити суму моральної шкоди з огляду на наступне:
Відповідно до ст.237-1 КЗпП, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Розмір моральної шкоди не можливо визначити певною сумою, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.
Зважаючи на це, хоча моральна шкода не підлягає визначенню певної суми, але це не звільняє позивача довести визначений ним розмір моральної шкоди.
Зокрема позивач не обґрунтував в чому саме виразилися моральні страждання, які зусилля він здійснював для організації свого життя.
Але суд враховує характер спірних правовідносин та те, що права позивача були порушені відповідачем, тому суд вважає, що моральна шкода підлягає визначенню з огляду на наступне.
Судом враховано предмет спору в даних правовідносинах, яким є - невиплата середнього заробітку при затримці розрахунку при звільнені.
Оскільки позивач забезпечував свою сімю, в той час роботодавець порушив права останнього, що призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків, у звязку з чим, позивач для усунення негативних наслідків повинен був докладати зусиль для нормального існування його та членів сімї, в тому числі одну неповнолітню та одну малолітню дитину, як батько.
З врахуванням зазначених обставин, суд, оцінює завдану позивачу моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову, позов задоволено, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 704 гривні 80 копійок за вимогу про стягнення невиплаченої заробітної плати, та 704 гривні 80 копійок за вимогу про відшкодування моральної шкоди.
Керуючись ст.ст. 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282, 430 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 47, 116, 117 Кодексу законів про працю України, Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», Постановою Пленуму Верховного суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», ст. ст. 76, 82, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 287, 352 ЦПК України, -
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Укрфорест груп» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, індексації, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки у здійсненні розрахунку при звільненні та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «УКРФОРЕСТ ГРУП» на користь держави 1409 гривень 60 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О. О. Колотієвський