Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

21 листопада 2019 року Центральний районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А. розглянувши заяву ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», третя особа - дочірнє підприємство «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

21.11.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, в якому просить суд визнати наказ АТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від 12.11.2019 р. №181 у частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до директора Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України» (далі - ДП «Миколаївський облавтодор» ) ОСОБА_1 , за невиконання посадових обов`язків неправомірним та скасувати його. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, 01.08.2019 р. між ним та відповідачем укладено контракт №222, згідно якого його призначено на посаду директора ДП «Миколаївський облавтодор» на термін з 01.08.2019 р. до 01.08.2020 р. 06.11.2019 р. АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» наказом №137 тимчасово відсторонено (усунуто) від виконання обов`язків директора ДП «Миколаївський облавтодор» з 06.11.2019 р. по 04.12.2019 р. 19.11.2019 р. йому стало відомо, що АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» винесено наказ №181 від 12.11.2019 р. про оголошення йому догани за невиконання вимог наказу компанії від 24.05.2019 р. №79, однак ОСОБА_1 розпочав свою роботу директора ДП «Миколаївський облавтодор» лише 01.08.2019 р., і з наказом від 24.05.2019 р. його компанія не ознайомлювала.

Одночасно з позовом, позивач надав суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу №181 від 12.11.2019 р. в частині оголошення догани директору ДП «Миколаївський облавтодор» Харлану Д.А. - до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п. 4,5 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

До того ж, до заяви позивачем не додано достеменних доказів або посилань на такі докази чи обставини на обгрунтування припущення щодо необхідності вжиття таких заходів по забезпеченню позову, не доведено те, що зупинення дії наказу №181 від 12.11.2019 р. в частині може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення саме в межах заявлених позовних вимог.

За такого, забезпечення позову у заявлений позивачем спосіб, є , по-перше, фактичним вирішенням позовних вимог до розгляду справи по суті, по-друге, взагалі не обгрунтовано "наявність потенційної загрози виконання рішення суду", на що як на основну підставу забезпечення позову посилається позивач.

Керуючись ст.ст.149-151 ЦПК України, постановою Пленуму ВС України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.06 року, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», третя особа - дочірнє підприємство «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.