П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року м. Київ

Справа № 22-1507 Головуючий у1-й інстанції - Макаренко Л. А.

Унікальний №364/890/15-ц Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

НевідомоїТ. О.

за участю секретарів Пузикової В. В., Гавриленко М. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Гайок" на рішення Володарського районного суду Київської області від 05 квітня 2018 року у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК ЛТД" до ОСОБА_3, Фермерського господарства "Гайок" про визнання недійсними договорів оренди землі та визнання договору оренди землі поновленим

та зустрічним позовом Фермерського господарства "Гайок" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК ЛТД", третя особа: ОСОБА_3, про визнання типового договору оренди землі недійсним,-

у с т а н о в и л а:

ТОВ "ФК ЛТД" пред'явив в суд позов до ОСОБА_3, ФГ "Гайок" про визнання недійсними договорів оренди землі та визнання договору оренди землі поновленим.

Позивач, з урахування уточнень, просив суд визнати недійсними договори оренди спірних земельних ділянок, що належать ОСОБА_3, укладених останнім з ФГ "Гайок", скасувати державну реєстру цих договорів, а також визнати поновленим типовий договір оренди земельних ділянок, укладений 07 серпня 2009 року між позивачем та ОСОБА_3

Позов обґрунтований тим, що 07 серпня 2009 року між ТОВ "ФК ЛТД" та орендодавцем ОСОБА_3 був укладений "типовий договір оренди землі" строком на 5 років, а 15 листопада 2012 року - договір про внесення змін та доповнень до цього типового договору оренди землі, який, зокрема, передбачав зміну строку дії зазначеного типового договору з 5 на 15 років. Оскільки договір про внесення змін та доповнень до цього типового договору оренди землі від 15 листопада 2012 року рішенням Володарського районного суду Київської області від 08 червня 2015 року визнаний недійсним, позивач вже 09 червня 2015 року направив орендодавцю лист про поновлення договору оренди землі разом з примірниками додаткової угоди, виходячи з того, що позивач продовжував користуватися спірною земельною ділянкою, добросовісно виконуючи свої обов'язки за договором оренди і до нього з цього приводу не було претензій. Оскільки ОСОБА_3 не було підписано вказані примірники додаткової угоди, позивач 06 липня 2015 року звернувся до суду з позовом про поновлення укладеного 07 серпня 2009 року типового договору оренди землі, уточнивши надалі позовні вимоги, оскільки 17 січня 2017 року позивачеві стало відомо з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що ОСОБА_3 до прийняття остаточного рішення в даній справі вже передав спірні земельні ділянки ФГ "Гайок", 11 лютого 2016 року державним реєстратором було здійснено державну реєстрацію нових договорів оренди землі № б/н від 01 січня 2016 року, укладених між ОСОБА_3 та ФГ "Гайок".

ФГ "Гайок" пред'явив зустрічний позов до ТОВ "ФК ЛТД", відповідно до якого просив визнати недійсним типовий договір оренди землі від 07 серпня 2009 року, укладений між ТОВ "ФК ЛТД" та ОСОБА_3, оскільки останній, на думку ФГ "Гайок", цей договір не підписував, проте незацікавлений в його оскарженні через те, що у 2016 році почав працювати в ТОВ "ФК ЛТД".

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 05 квітня 2018 року позовні вимоги ТОВ "ФК ЛТД" до ОСОБА_3, ФГ "Гайок" задоволені у повному обсязі.

Суд визнав недійсним договір оренди земельної ділянки від 01 січня 2016 року № б/н, укладений між ОСОБА_3 та ФГ "Гайок" щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 2,5650 га та земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 0,2965 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, та скасувати його державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Суд визнав поновленим типовий договір оренди землі від 07 серпня 2009 року № б/н, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ "ФК ЛТД" щодо земельної ділянки загальною площею 2,862 га, яка знаходиться на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, та той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені договором.

У задоволенні зустрічного позову суд відмовив.

Не погодившись з рішенням суду, ФГ "Гайок" подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені первісних позовних вимог та задовольнити зустрічні позовні вимоги (т.2, а.с.158-167).

Відзиву на апеляційну скаргу учасники справи у визначений судом строк не подали.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_3 не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (т.3, а.с.42). Після оголошеної перерви для підготовки до судових дебатів представники сторін - ФГ "Гайок" та ТОВ "ФК ЛТД", у судове засідання не з'явились, про дату, місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи розписки (т.3, а.с.66).

Суд ухвалив закінчити розгляд справи у відсутність учасників справи, оскільки відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників справи: представника ФГ "Гайок", адвоката ОСОБА_4, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити; представника ТОВ "ФК ЛТД", ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

При вирішенні справи суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

ОСОБА_3 згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії РЗ №322351, виданим 22 листопада 2002 року Тарганською сільською радою Володарського району Київської області (т.1, а.с.8), є власником земельних ділянок загальною площею 2,862га (2,565га та 0,297га) з кадастровими номерами відповідно НОМЕР_1 та НОМЕР_2, обидві з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області (т.2, а.с.26-29, 52-55).

07.08.2009р. між ОСОБА_3 та ТОВ «ФК ЛТД» був укладений типовий договір оренди землі строком на 5 років з моменту підписання (пункт 8 цього договору), державна реєстрація договору відбулася 26 жовтня 2009 року (т.1, а.с.5-7; т.2, а.с.48-49). Пунктом 8 цього договору передбачено також переважне право орендаря (ТОВ «ФК ЛТД») на поновлення його на новий строк, для чого орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

15 листопада 2012 року сторонами укладений договір про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 07 серпня 2009 року, яким, зокрема, викладено пункт 8 зазначеного договору в новій редакції та встановлено строк дії цього договору 15 років (т.1, а.с.9; т.2, а.с.30-31, 56-57). Указаний додатковий договір про внесення змін і доповнень від 15 листопада 2012 року рішенням Володарського районного суду Київської області від 08 червня 2015 року, що набрало законної сили 19 червня 2015 року, визнаний недійсним.

У мотивувальній частині цього рішення суду серед іншого вказано на встановлення судом факту укладення між ТОВ «ФК ЛТД» і ОСОБА_3 договору оренди землі 07 серпня 2009 року, що сторонами не заперечувалося та ОСОБА_3 не оскаржувалося (т.1, а.с.51-54; т.2, а.с.18-21, 88-91). Останній, заперечував лише факт укладення додаткової угоди, повідомивши про це ТОВ «ФК ЛТД» 16 лютого 2015 року, про що зазначено в його зверненні від 28 липня 2018 року (т.1, а.с.99). Проте в матеріалах справи відсутні і не були надані суду копії письмового звернення ОСОБА_3 до ТОВ «ФК ЛТД» від 16 лютого 2015 року з вимогою про повернення земельних ділянок.

09 червня 2015 року ТОВ «ФК ЛТД» направило на адресу ОСОБА_3 лист з повідомленням про поновлення договору оренди землі від 07 серпня 2009 року разом з примірниками відповідної додаткової угоди (т.1, а.с.11-13), яким просили ОСОБА_3 підписати і надіслати на протязі трьох робочих днів з моменту отримання цього листа на поштову адресу ТОВ «ФК ЛТД» всі три примірники додаткової угоди про поновлення договору оренди для проведення державної реєстрації, а після проведення державної реєстрації ТОВ «ФК ЛТД» зобов'язалося один примірник додаткової угоди про поновлення договору оренди передати ОСОБА_3

26 червня 2015 року до ТОВ "ФК ЛТД" від ОСОБА_3 надійшла відповідь, датована 19 червня 2015 року, в якій останній заперечував проти поновлення договору оренди землі з ТОВ «ФК ЛТД» (т.1, а.с.55; т.2, а.с.24-25, 50-51, 102).

06 липня 2015 року ТОВ «ФК ЛТД» звернулося до суду з даним позовом про поновлення зазначеного вище договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

01 січня 2016 року (тобто до остаточного вирішення зазначеного позову ТОВ «ФК ЛТД») ОСОБА_3 уклав з іншим орендарем - ФГ «Гайок», договір оренди земельної ділянки № б/н щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 2,5650га та земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 0,2965га, номери записів про державну реєстрацію оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28298220 і 28298634 від 17.02.2016р. (т.1, а.с.178-181, 190-191; т.2, а.с.32-33, 34-35, 58-59, 60-61).

ОСОБА_3 отримував орендну плату спочатку від ТОВ «ФК ЛТД», починаючи з 2009 року до 2015 року включно (т.1, а.с.14, 193, 194), далі - від ФГ «Гайок», починаючи з 2016 року до 2017 року (т.2, а.с.36-41).

Справа вже була предметом апеляційного розгляду. Скасовуючи рішення Володарського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 жовтня 2015 року із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі від 07 грудня 2016 року зазначив наступне.

19 травня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК ЛТД» про визнання недійсними доповнень до договору оренди землі від 07 серпня 2009 року, а заяву про свою незгоду про продовження користування його земельною ділянкою ТОВ «ФК ЛТД» направлено ним 26 червня 2015 року, тобто після визнання судом недійсним договору про внесення змін до договору оренди. Це має значення в контексті статті 33 Закону України «Про оренди землі», оскільки орендар (ТОВ «ФК ЛТД») мав зареєструвати договір про доповнення до договору оренди, тому його дії в контексті вимог цієї статті Закону мають розглядатися з урахуванням наслідків розгляду справи за позовом ОСОБА_3, тобто після того, як стало відомо про закінчення строку дії договору і відсутність узгодженого доповнення до договору оренди. При цьому орендодавець (ОСОБА_3.) знав про відсутність доповнень і мав діяти відповідно до статті 33 Закону України «Про оренди землі» з урахуванням строку закінчення договору оренди землі 07 серпня 2014 року (т.1, а.с.157).

Відповідно до частини п'ятої статті 411 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції, в зв'язку з якими скасовано судові рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи. Так само частина четверта статті 338 ЦПК України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) передбачала, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

З урахуванням вищенаведених висновків суду касаційної інстанції районний суд, вирішуючи первісний позов ТОВ «ФК ЛТД» щодо поновлення договору оренди землі від 07 серпня 2009 року на новий строк, виходив з того, що на час закінчення 5-річного строку дії договору оренди землі - 07 серпня 2014 року, ТОВ "ФК ЛТД" не мало підстав для застосування положень частини другої статті 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки про закінчення строку дії цього договору позивачу стало відомо лише після ухвалення рішення Володарського районного суду Київської області від 08 червня 2015 року, яким визнано недійсним доповнення до зазначеного договору. Натомість ОСОБА_3, яким і було оскаржено ці доповнення до договору через те, що ним вони не підписувалися, повинен був діяти відповідно до частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» з урахуванням строку закінчення укладеного ним договору оренду землі - 07 серпня 2014 року, письмово повідомивши орендаря (ТОВ «ФК ЛТД») протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди про відмову в поновленні цього договору. Ці дії ОСОБА_3 не було вчинено у вказаний місячний строк, оскільки таке повідомлення він надіслав орендарю лише 26 червня 2015 року, тобто майже із річним запізненням.

За таких встановлених судом обставин районний суд дійшов висновку, що ТОВ «ФК ЛТД» належно виконувало умови договору оренди землі, укладеного 07 серпня 2009 року з ОСОБА_3, дотрималось строків та процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди землі на новий строк, виходячи з дати, коли йому стало відомо про закінчення строку дії цього договору. Після закінчення строку дії зазначеного договору ТОВ "ФК ЛТД" продовжувало виконувати свої обов'язки за договором як орендар, використовуючи земельну ділянку, вносячи за це орендну плату. Дії ж ОСОБА_3 щодо не надсилання у встановлений законом строк відмови в поновленні договору оренди на новий строк, виходячи з дати закінчення цього договору - 07серпня 2014 року, та укладення ним як орендодавцем нового договору оренди землі з іншим орендарем (ФГ «Гайок»), свідчать про порушення переважного права ТОВ «ФК ЛТД» щодо поновлення договору оренди землі на новий строк.

З огляду на таке районний суд дійшов висновку, що вимоги первісного Позивача в частині поновлення дії договору оренди землі, укладеного з ОСОБА_3 07 серпня 2009 року, підлягають задоволенню. Як наслідок, підлягають задоволенню і вимоги щодо визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 01 січня 2016 року між ОСОБА_3 та новим орендарем ФГ «Гайок».

Вирішуючи зустрічний позов ФГ «Гайок» про визнання недійсним типового договору оренди землі, укладеного 07 серпня 2009 року між ТОВ «ФК ЛТД» та ОСОБА_3, районний суд виходив з такого.

На момент укладення 07 серпня 2009 року між ТОВ «ФК ЛТД» і ОСОБА_3 типового договору оренди землі права і законні інтереси ФГ «Гайок» не були порушені, невизнані або оспорені.

Як убачається зі змісту поданого ФГ «Гайок» зустрічного позову, цей позов подано з метою недопущення поновлення зазначеного договору оренди землі, поновлення якого не відповідає нинішнім інтересам зустрічного Позивача, адже матиме наслідком визнання недійсним укладеного з ФГ «Гайок» нового договору оренди землі від 01 січня 2016 року.

Водночас це не означає існування наявності прав та майнових інтересів ФГ «Гайок» щодо спірної земельної ділянки на момент її передання у 2009 році власником, ОСОБА_3, в оренду ТОВ «ФК ЛТД». За таких обставин районний суд вважав, що підстави для задоволення зустрічного позову ФГ «Гайок» до ТОВ «ФК ЛТД», ОСОБА_3 про визнання типового договору оренди землі недійсним відсутні.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги ФГ "Гайок" апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, є доведеними.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення первісних позовних вимог ТОВ "ФК ЛТД" та відсутності підстав для задоволення зустрічного позову ФГ "Гайок" відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для задоволення заявленого ТОВ "ФК ЛТД" позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (т.2, а.с.146-151).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга ФГ "Гайок" не містить.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховані норми матеріального права щодо презумпції правомірності правочину, оскільки у період з 26 жовтня 2014 року до 19 червня 2015 року ТОВ "ФК ЛТД" користувався належною ОСОБА_3 земельною ділянкою на підставі правових відносин з оренди земельної ділянки, а не на підставі переважного права орендаря, відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

У цій частині районний суд правильно керувався обов'язковими висновками суду касаційної інстанції про те, що орендодавець, ОСОБА_3, знав про відсутність доповнень до договору оренди землі від 07 серпня 2009 року, датованих 15 листопада 2012 року, і мав діяти відповідно до статті 33 Закону України «Про оренди землі» з урахуванням строку закінчення договору оренди землі 07 серпня 2014 року.

Тому доводи апеляційної скарги ФГ "Гайок" про те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права щодо застосування наслідків недійсності правочину, є неприйнятними. У даному випадку відповідач, стверджуючи, що типовий договір оренди від 07 серпня 2009 року був дійсним до 08 червня 2015 року, неправильно трактує характер спірних правовідносин у контексті положень ст. 236 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності обставинам справи висновків районного суду щодо наявності у позивача переважного права орендаря, оскільки у період з 26 жовтня 2014 року до 26 листопада 2014 року договір оренди не закінчився та був дійсним, а тому в означений період ОСОБА_3 не мав правових підстав для надсилання листа-повідомлення щодо заперечень у поновленні договору оренди землі, також не можуть бути прийняті апеляційним судом у якості підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Як вже зазначено вище, відповідно до висновків суду касаційної інстанції, ОСОБА_3, який 19 травня 2015 року звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК ЛТД» про визнання недійсними доповнень до договору оренди землі від 07 серпня 2009 року, датованих 15 листопада 2012 року, через те, що ним вони не підписувалися, повинен був діяти відповідно до частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» з урахуванням строку закінчення укладеного ним договору оренду землі - 07 серпня 2014 року, письмово повідомивши орендаря (ТОВ «ФК ЛТД») протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди про відмову в поновленні цього договору.

Доводи апеляційної скарги ФГ "Гайок" про те, що судом першої інстанції невірно встановлено доведеність обставин, що мають значення для справи, зокрема, наявність усіх юридичних фактів, які є обов'язковими для застосування поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", та доводи щодо невідповідності обставинам справи висновків районного суду щодо права ОСОБА_3 самостійно розпоряджатись своєю земельною ділянкою також відхиляються апеляційним судом я безпідставні.

У даному випадку сторона вдається до перекручування обставин справи на свою користь і умисно замовчує, що ТОВ "ФК ЛТД", яке не оспорювало доповнень до договору оренди землі від 07 серпня 2009 року, датованих 15 листопада 2012 року, до ухвалення рішення Володарського районного суду Київської області від 08 червня 2015 року, вважало, що строк договору оренди землі від 07 серпня 2009 року не закінчився. Наступного ж дня після ухвалення згаданого рішення про визнання недійсним укладеного 15 листопада 2012 року договору про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 07 серпня 2009 року ТОВ «ФК ЛТД» направило на адресу ОСОБА_3 лист з повідомленням про поновлення договору оренди землі від 07 серпня 2009 року разом з примірниками відповідної додаткової угоди (т.1, а.с.11-13), яким просили ОСОБА_3 підписати і надіслати на протязі трьох робочих днів з моменту отримання цього листа на поштову адресу ТОВ «ФК ЛТД» всі три примірники додаткової угоди про поновлення договору оренди для проведення державної реєстрації, а після проведення державної реєстрації ТОВ «ФК ЛТД» зобов'язалося один примірник додаткової угоди про поновлення договору оренди передати ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права при визначенні наявності у ФГ "Гайок" права оспорювати Типовий договір оренди землі від 07 серпня 2009 року, також не можуть бути прийняті апеляційним судом у якості підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Отже в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України у справах № 6-27цс14, №6-119цс14 та №6-110 цс14.

Відповідно до частини першої ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України саме на момент вчинення правочину.

Оспорюваний ФГ "Гайок" правочин - Типовий договір оренди землі від 07 серпня 2009 року, на момент його вчинення не створював для ФГ "Гайок" жодних юридичних наслідків, у тому числі негативних.

Ураховуючи наведене, висновок районного суду про те, що на момент укладення 07 серпня 2009 року між ТОВ «ФК ЛТД» і ОСОБА_3 типового договору оренди землі права і законні інтереси ФГ «Гайок» не були порушені, невизнані або оспорені, відповідає обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення районним судом норм процесуального права при вирішенні спору в ході оцінки доказів та вирішення питання про призначення експертизи також відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

У даному випадку, як убачається з матеріалів цивільної справи, ФГ "Гайок" не було стороною Типового договору оренди землі від 07 серпня 2009 року, який укладався між ТОВ "ФК ЛТД" та ОСОБА_3

Цей договір оспорюється ФГ "Гайок" з посиланням на те, що ОСОБА_3 не підписував указаний договір.

Водночас сторона договору - ОСОБА_3, не оспорює наявність свого підпису на договорі та наявність вільного волевиявлення на вчинення цього договору.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не вбачав підстав для задоволення клопотання про призначення додаткової експертизи для вирішення питання: чи дійсно підпис в графі "Орендодавець" розділу "Реквізити сторін" у Типовому договорі оренди землі від 07 серпня 2009 року вчинено ОСОБА_3?

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга ФГ "Гайок" не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Гайок" залишити без задоволення.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 05 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 11 березня 2019 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома