№4-с/756/60/19
У Х В А Л А

26 лютого 2019 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Тітова М.Ю.

за участю секретаря Іванової І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко Катерини Юріївни, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернулася до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Києва Ярмоленко К.Ю., в якій просить визнати неправомірним рішення головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Києва Ярмоленко К.Ю. від 27.08.2018 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та зобов'язати державного виконавця відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого Оболонським районним судом м. Києва від 10.08.2018, за заявою ОСОБА_1 від 17.08.2018.

Скарга мотивована тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.05.2018, яке набрало законної сили, витребувано з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 автомобіль MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2. На підставі даного судового рішення 10.07.2018 видано виконавчий лист, який було пред'явлено на примусове виконання до Оболонського РВ ДВС м. Києва. 27.08.2018 державним виконавцем Ярмоленко К.Ю. прийнято рішення у вигляді повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Скаржник вважає рішення державного виконавця неправомірним, оскільки вона являється законним представником дитини-інваліда, а тому звільнена від сплати авансового внеску.

Ухвалою судді від 29.09.2019 відкрито провадження у даній справі.

Від скаржника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити.

Головний державний виконавець Оболонського РВ ДВС м. Київ Ярмоленко К.Ю. в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, прийшов до наступних висновків.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.05.2018 задоволено позов ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, витребувано з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 автомобіль MITSUBISHI LANCER, № кузова (VIN) НОМЕР_3, д.н.з. НОМЕР_2.

На підставі даного рішення суду 10.07.2018 Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 756/17504/17.

17.08.2018 ОСОБА_1 звернулася до Оболонського РВ ДВС м. Києва з заявою про прийняття виконавчого листа до примусового виконання, до якої долучила копію посвідчення на дитину з інвалідністю від 07.08.2018.

27.08.2018 головним державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м. Києва Ярмоленко К.Ю. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», з наступних підстав: від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди І та ІІ груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби. У виконавчому документі відсутні примусові заходи, виконання яких покладено на органи державної виконавчої служби.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За приписами п. 6 ч. 4 ч. 4 Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

За частиною 1 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, особи з інвалідністю внаслідок війни, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Таким чином, частиною другою статті 26 Закону встановлений обов'язок особи, яка звертається із заявою про примусове виконання рішення, сплатити авансовий внесок, за винятком випадків, передбачених абзацами другим-дев'ятим частини другої цієї статті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є законним представником дитини з інвалідністю, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_4 від 07.08.2018, видане Шевченківським УСЗН у м. Дніпро, а отже в силу вимог Закону звільнена від сплати авансового внеску.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення, скаржник зазначила, що вона звільнена від сплати авансового внеску та надала копію відповідного посвідчення. Доказів на спростування наведених обставин державний виконавець не надав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відтак, суд вважає, що головним державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м. Києва Ярмоленко К.Ю. був порушений обов'язок, передбачений ст. 18 Закону, оскільки стягувачу було безпідставно відмовлено у прийнятті виконавчого документа до виконання.

Згідно вимог ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на викладене, суд доходить висновку про визнання неправомірним повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27.08.2018 та задоволення скарги в цій частині.

Разом з тим, в частині вимог стягувача щодо зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження суд вирішує відмовити, оскільки вирішення питання про прийняття виконавчого документа до виконання та відкриття виконавчого провадження згідно вимог Закону належить до виключної компетенції державного виконавця. При цьому, для поновлення порушеного права заявника суд вважає за необхідне зобов'язати державного виконавця у встановленому законодавством порядку повторно розглянути питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 756/17504/17, виданим Оболонським районним судом міста Києва 10.07.2018.

З викладеного, керуючись ст. 451 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко Катерини Юріївни - задовольнити частково.

Визнати неправомірним повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27.08.2018, винесене головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко Катерини Юріївни.

Зобов'язати головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко Катерину Юріївну повторно розглянути питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 756/17504/17, виданим Оболонським районним судом міста Києва 10.07.2018.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.Ю. Тітов