Провадження № 22-ц/4808/389/19
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,

секретаря Бойчука Л.М.

з участю ОСОБА_3 і представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дочки за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського міського суду від 13 грудня 2018 року під головуванням судді Польської М.В. в м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів в сумі 9 000 грн на утримання дочки. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з 1994 року по 2007 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народилася донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу після розлучення на утримання доньки та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, несистематично надає кошти. Позивач також вказала, що відповідач працює за кордоном та отримує дохід, який дозволяє сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі.

Згодом позивач уточнила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти в сумі 4 000 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 грудня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн на дитину, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів розпочато з 01 листопада 2016 року з урахуванням сплачених ОСОБА_4 аліментів за період з 01.11.2016 по серпень 2018 року включно на загальну суму 46 500 грн.

Допущено до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць - 2 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 551,20 грн судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій вказує, що рішення суду є необґрунтованим та безпідставним.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не прийнято до уваги те, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дочки, проте в меншому, ніж заявлений позивачем розмірі, оскільки він не працює і на обліку в центрі зайнятості не перебуває.

Окрім того, твердження позивача, про те, що відповідач перебуває на роботі за кордоном є необґрунтованим, а суду не було надано доказів такого твердження.

Вважає, що саме на позивачеві в даному випадку лежить обов'язок доведення можливостей відповідача надавати матеріальну допомогу.

Просить рішення Івано-Франківського міського суду змінити в частині розміру аліментів, що визначений судом, з 2 500 грн. на 1 300 грн. щомісячно. В іншій частині рішення залишити без змін.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, наведених у ній.

ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечила та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта та позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвали шлюб 06 червня 2007 року.

За час перебування у шлюбі у них народилася донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3). З копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Неповнолітня дочка проживає з матір'ю.

Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дитини, віком від 6 років до 18 років становив : з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн.

Згідно даних, що містяться у матеріалах справи вбачається, що відповідач перебуває за кордоном і працює періодично, про що в суді ствердив його представник.

Докази, які б підтверджували, що ОСОБА_4 є безробітним, або був безробітним на час ухвалення рішення, у матеріалах справи відсутні, а також змін матеріального становища або сімейного стану або погіршення його здоров'я не вбачається з матеріалів справи та таких не наведено сторонами.

Суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів врахував, що відповідач є працездатною особою та може і зобов'язаний виконувати обов'язок по утриманню дитини і сплачувати аліменти у розмірі по 2 500 грн щомісячно. Зазначений розмір аліментів є мінімально достатнім для забезпечення необхідного розвитку дитини. При цьому судом враховано стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, матеріальне становище позивача.

Доводи апелянта про те, що він не має можливості сплачувати аліменти у такому розмірі, а позивачу належить обов'язок доведення можливостей відповідача надати матеріальну допомогу не заслуговують на увагу, оскільки відповідач є молодою працездатною людиною, який повинен знати про обов'язок утримувати дітей, надаючи їм необхідну матеріальну допомогу для їх гармонійного розвитку та приймати участь у вихованні дитини. Мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку законодавчо змінюється у бік збільшення, тому визначений судом розмір аліментів є правильний.

Апеляційний суд приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованості рішення суду і підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 13 грудня 2018 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 березня 2019 року.

Суддя-доповідач І.В. Бойчук

Судді: В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк