Справа №718/3493/18
Провадження №2/718/1098/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2019 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

секретаря судових засідань ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Кіцмань цивільну справу за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця, мотивуючи позовні вимоги тим, що 15.02.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір №CVXRRX37010022, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 744 грн., зі сплатою відсотків розмірі 12% річних на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, ОСОБА_4 свої зобов'язання не виконував, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. 29.08.2013 року ОСОБА_4 помер.

Позивач зазначає, що спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є його батько ОСОБА_3, відповідач по справі, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується відповідною відміткою в паспортах вказаних осіб, а тому вважається таким, що прийняв спадщину.

08.02.2014 року позивачем до Кіцманської державної нотаріальної контори направлена претензія, на підставі чого 28.02.2014 року заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4

Зазначає, що 14.05.2018 року до спадкоємця ОСОБА_3 направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред'явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором спадкодавця в сумі 17990,57 грн. та 1762, 00 грн. судового збору на користь АТ КБ «ПриватБанк», оскільки в добровільному порядку відповідач борг не погашає.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та день розгляду справи. В позові та клопотанні він просить суд розглянути цивільну справу за його відсутності та задовольнити позов. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, однак скерував до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позову заперечує в повному обсязі, з підстав, зазначених у відзиві.

29.01.2019 року ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив, вказавши, що спадкового майна після смерті сина ОСОБА_4 не прийняв, а тому у нього відсутні зобовязання перед кредитором останнього. Крім того, вказав, що позивачем пропущено строк позовної давності, так як ОСОБА_4 помер 29.08.2013 року, а тому фактично термін дії кредитного договору припинився цього ж дня. Відповідач ОСОБА_3 також вказав, що позивачем надано неправильний розрахунок заборгованості, так як відсотки за кредитним договором продовжували нараховуватись і після смерті боржника, що також є підставою для відмови в задоволенні позову.

20.02.2019 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а лише інформаційним документом, тому ними подано виписку по рахунку, що фактично відображає рух коштів на рахунку ОСОБА_4 Також зазначив, що позовну давність ними не пропущено, оскільки кредитний договір чинний та продовжує дію, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 15.02.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір №CVXRRX37010022, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 744 грн., зі сплатою відсотків розмірі 12% річних на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з зобовязанням повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії, передбачених Умовами надання споживчого кредиту», які були йому надані для ознайомлення в письмовому вигляді. (а.с.5).

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, підписана банком та ОСОБА_4 заява свідчить, що останній приєднався і зобовязався виконувати умови, викладені в Умовах надання споживчого кредиту.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №CVXRRX37010022 від 15.02.2007, станом на 11.06.2018 року у ОСОБА_4 виникла заборгованість 17990,57 грн., яка складається з наступного: 594,00 грн. тіло кредиту; 8325,44 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 8961,75 грн. нараховано пені, 109,38 - комісія. (а.с.4)

У паспорті громадянина України ОСОБА_4 серії КР №293312 міститься відмітка про його реєстрацію з 17.12.1999 за адресою: с. Іванківці Кіцманського району Чернвецької області (а.с.10).

Відповідач ОСОБА_3, відповідно до паспорта громадянина України серії КР200345 також зареєстрований за вказаною адресою з 26.05.1997 р. (а.с.11-12)

Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-МИ №122271 ОСОБА_4 помер 29.08.2013 року у віці 40 років, актовий запис №16 (а.с.13).

25.01.2014 року до Кіцманської державної нотаріальної контори ПАТ КБ «ПриватБанк» направило письмову претензію кредитора з проханням повідомити, чи заводилась спадкова справа після померлого боржника ОСОБА_4; включити кредиторські вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 14545,07 грн.; надіслати інформацію стосовно звернення з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцями померлого боржника, відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, про осіб, які прийняли спадщину (а.с.16). У відповіді Кіцманської нотаріальної контори вказано, що 11.02.2014 року заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_4 (а.с.17).

Згідно з витягом зі Спадкового реєстру (станом на 11.02.2014 року в реєстрі за №36593427 зареєстрована Кіцманською державною нотаріальною конторою спадкова справа після померлого 29.08.2013 ОСОБА_4 (а.с.58).

15.04.2018 ПАТ КБ «ПриватБанк» на імя ОСОБА_3 направив лист-претензію про наявність заборгованості за кредитним договором №CVXRRX37010022 від 15.02.2007 р. у ОСОБА_4 перед банком у розмірі 17990,57 грн., просив звернутися до відділення Банку та сплатити заборгованість за вказаним договором (а.с.18). Додані квитанції та списки про направлення документів відповідачу (а.с.19-27).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.ст.1220,1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредитор спадкодавця має право звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини в шестимісячний строк з дня, як йому стало відомо або могло стати відомим про відкриття спадщини, з вимогами до спадкоємців, що прийняли спадщину, повернути йому борг, що був за спадкодавцем. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має пред'явити своїм вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між кредитором та спадкоємцями інше не встановлено.

Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб'єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва.

Борги спадкодавця - це майнові зобов'язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обовязок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов'язаний надати документи, що підтверджують його вимоги.

За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов'язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини.

Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. За наявності декількох спадкоємців настає частковий обов'язок виконання зобов'язань: кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, кредитор спадкодавця може пред'явити вимоги до будь-якого спадкоємця, але обсяг виконання боргового зобов'язання спадкоємцем не може перевищувати дійсної вартості отриманої ним спадщини і розміру боргів, що пропорційно припадають на його частку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги до ОСОБА_3, позивач посилався на те, що за паспортними даними відповідач зареєстрований за тією ж адресою, що і позичальник ОСОБА_4, але станом на який період дійсна ця інфорція не зазначено. Крім того, відомості про місце реєстрації боржника не можуть свідчити про право власності ОСОБА_4 на вказане майно.

Крім того, в судовому засіданні не здобуто доказів про наявність та обсяг спадкового майна, що належало ОСОБА_4 та було успадковане, та хто входить до кола спадкоємців, що позбавляє суд можливості встановити межі відповідальності спадкоємців.

Таким чином, надані позивачем докази не дозволяють встановити істотні обставини, а саме належність відповідача до кола спадкоємців померлого, факт прийняття ним спадщини, наявність спадкового майна, його вартість та частки належні кожному з спадкоємців, тобто банком не доведено підстав та обсягу відповідальності ОСОБА_3, що є обовязковим за вимогами закону.

Принцип диспозитивності цивільного процесу передбачає розгляд судом справи на підставі доказів, наданих сторонами. Предмет доказування (факти, що підлягають встановленню) міститься в диспозиції норми матеріального права та не потребує додаткового розяснення судом.

Враховуючи викладене та аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про відсутність підставдля задоволення позовних вимог про стягнення боргу кредитором спадкодавця за кредитним договором, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до ст.ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 608, 1049, 1054, 1218, 1220, 1221, 1268, 1273, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 15, 19, 60, 79-81, 133, 137, 141, 209, 235, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задовленні позову АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення чи дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13.03.2019 року.

Суддя: Л.О. Масюк

*