Провадження №2 /760/3539/19
В справі № 760/8360/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року Солом»янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

відповідача- Нестеренко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в в м. Києві цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачки 1 652, 86 гр. надмірно виплачених коштів.

Посилається в позові на те, що відповідачка перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 27 січня 2011 року позов відповідачки щодо перерахунку належної до виплати пенсії задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2012 року зазначена постанова було скасована, а в позові відповідачки відмовлено.

У зв'язку з цим, за період з 23 грудня 2013 року по 28 лютого 2014 року виникла переплата у розмірі 1 652, 86 гр.

19 лютого 2014 року Управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві направило до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва звернення в якому просило вирішити питання про відшкодування переплати пенсії з відповідачки.

На підставі розпорядження від 20 лютого 2014 року та протоколу №67 від 20 лютого 2014 року Управлінням було прийнято рішення про утримання з відповідачки надміру виплачених за період з 23 грудня 2013 року по 28 лютого 2014 року суми пенсії в розмірі 1 652, 86 гр.

Листами № 2594/06 від 20 лютого 2014 року та № 1032 від 27 жовтня 2016 року відповідачку було повідомлено про наявність факту переплати пенсії, однак надмірно сплачені кошти нею повернуті так і не були.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив.

Виходячи з цього, на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечила, посилаючись на те, що її вини в переплаті пенсії немає.

Крім того, зазначила, що листом № 13121/09/71-1462 від 13 жовтня 2014 року позивач повідомив її, що перерахунок пенсії у відповідності до рішення апеляційної інстанції вже було проведено.

Проте, незважаючи на ці обставини, позивач в 2017 році звернувся до неї з цим позовом.

Виходячи з цього, просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Судом встановлено, що відповідачка перебувала на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 27 січня 2011 року позов відповідачки до позивача щодо перерахунку належної до виплати пенсії задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2012 року зазначена постанова було скасована, а в позові відповідачки було відмовлено.

У зв'язку з цим за період з 23 грудня 2013 року по 28 лютого 2014 року виникла переплата у розмірі 1 652, 86 гр.

19 лютого 2014 року Управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві направило до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва звернення в якому просило вирішити питання про відшкодування переплати пенсії з відповідачки.

На підставі розпорядження від 20 лютого 2014 року та протоколу №67 від 20 лютого 2014 року позивачем було прийнято рішення про утримання з відповідачки надміру виплачених за період з 23 грудня 2013 року по 28 лютого 2014 року суми пенсії в розмірі 1 652, 86 гр.

Листами № 2594/06 від 20 лютого 2014 року та № 1032 від 27 жовтня 2016 року відповідачку було повідомлено про переплату пенсії, однак надмірно сплачені кошти нею повернуті не були.

Листом № 13121/09/71-1462 від 13 жовтня 2014 року позивач повідомив відповідачку, що перерахунок пенсії у відповідності до рішення апеляційної інстанції вже було проведено.

/ а.с. 6 - 14, 31 - 33 /

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тобто, згідно з даною нормою закону поверненню підлягають лише кошти, якщо їх виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, та в разі недобросовісності з боку набувача.

За відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, такі кошти поверненню не підлягають.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі №6-151цс13 та від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс 14, яка, з точки зору ч.4 ст.263ЦПК України, має враховуватися судом.

Виходячи з аналізу ст. 1215 ЦК України безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Крім того, порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року № 374/7695 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду № 25-3 від 25.11.2014).

Зі змісту п. 3 цієї постанови вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпаний і розширеному тлумаченню не підлягає.

Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (постанова Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-91цс14).

Будь-яких доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку Управління, так і надання відповідачкою завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії,а також зловживань з боку відповідачки при отриманні приведеної в позові суми, позивач суду не надав.

Виходячи з цього, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 15,16,1212, 1215 ЦК України, ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ч.1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 4, 12-13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 березня 2019 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва