ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1119/19 Номер провадження 22-ц/814/2492/19Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.

за участю секретаря Кальник А.М.

розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 липня 2019 року у складі судді Клименко С.М.

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

В березні 2019 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом та, посилаючись на порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором № б/н від 04.04.2011 року, просив про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, яка виникла станом на 28.02.2019 року у сумі 25 339,58 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту - 10834,26 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 2090,03 грн., заборгованості за пенею - 10732,45 грн., а також штрафів (фіксована частина) - 500 грн., (процентна складова) - 1182,84 грн., з покладенням на відповідача понесених по справі судових витрат - 1921 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору від 04 квітня 2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 13990 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась вищевказана заборгованість.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 липня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг № б/н від 04.04.2011 року станом на 19.03.2019 року, а саме: тіло кредиту в сумі 10 834,26 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 821,35 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також враховуючи вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої строк (термін) виконання відповідачем обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, позивач має право вимагати його виконання у будь-який час, що свідчить про порушення його прав і позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд. В частині відмови у стягненні відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, суд першої інстанції виходив з недоведеності АТ КБ «ПриватБанк» таких позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченим тілом кредиту, представник АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу та, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення в цій частині та ухвалити нове рішення про стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції безпідставно частково звільнив відповідача від виконання зобов`язань шляхом зменшення розміру заборгованості за кредитним договором, оскільки прострочене тіло кредиту є складовою заборгованості по кредиту.

Вказує, що встановивши, що АТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, суд першої інстанції не мав жодних підстав відмовляти у стягненні заборгованості по кредиту, у тому числі і визначеної як прострочене тіло кредиту. Механізм утворення вказаних сум було відображено в розрахунку заборгованості, якому суд не надав належної оцінки.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується та у відповідності до вимог частини першої статті 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Частина третя статті 3 ЦПК України встановлює, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що 04 квітня 2011 року відповідач ОСОБА_2 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

В анкеті-заяві своїм підписом відповідач підтвердив, що ця Заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг.

При укладенні даного договору відповідачем ОСОБА_2 було обрано банківський продукт - ощадкнижка (депозит), що вбачається з відповідної позначки у анкеті-заяві.

На підтвердження факту укладення кредитного договору та його умов АТ КБ «ПриватБанк» було надано суду копію вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» від 04.04.2011 року, копію витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, ресурс - архів, розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/, та розрахунок заборгованості за договором.

Проте, зазначені документи не підтверджують погодження між сторонами умов кредитування, оскільки не відповідають вимогам статей 207, 1055 ЦК України щодо письмової форми кредитного договору, недодержання якої тягне нікчемність такого договору, та статті 634 ЦК України щодо форми договору приєднання, на що обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції.

Висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 у подібних правовідносинах, яка у відповідності до частини четвертої статті 263 ЦПК України застосована судом при вирішенні даної справи.

У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду також вказала, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ КБ «ПриватБанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Кредитні кошти (кредит) - це грошова сума, яку банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати позичальникові, а позичальник зобов`язується повернути та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором (стаття 1054 ЦК України).

За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Судом по справі встановлено, та не спростовано апелянтом, що умови наданого договору не містять вказівки щодо строку повернення грошових коштів банку, такий строк визначений моментом пред`явлення кредитором вимоги до боржника, тому за відсутності доказів направлення боржнику досудової вимоги доводи АТ КБ «ПриватБанк» щодо наявності простроченої заборгованості за тілом кредиту на час пред`явлення позову є безпідставними.

Крім того, позивачем не доведено належними та допустимими доказами по справі, що саме за договором, укладеним шляхом підписання відповідачем анкети-заяви від 04.04.2011 року, 07 грудня 2012 року відповідачу відкрито кредитний рахунок та видано кредитну картку з кредитним лімітом, за яким виникла прострочена заборгованість.

Доводи апеляційної скарги позивача вказаних обставин не доводять та висновків суду першої інстанції не спростовують.

З мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: О.І. Обідіна

В.П. Пікуль