Справа № 131/527/17
Провадження № 2/131/234/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2019 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олексієнка О.Ю.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 господарства «Україна», ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання договору оренди землі недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що йому, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 061803, виданого 27 жовтня 2004 року Іллінецькою РДА на підставі розпорядження від 11 жовтня 2004 року № 313, належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,7146 га, кадастровий номер :02:000:0071, нормативною грошовою оцінкою 41856,35 гривень, що розташована на території Павлівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області.

07 листопада 2015 року він від ФГ «Україна» отримав примірник договору оренди належної йому землі, який зареєстрований у відділі держкомзему в Іллінецькому районі Вінницької області за номерами 00240 від 21 грудня 2011 року та 02490 від 18 січня 2012 року.

ОСОБА_2 вважає вказаний договір оренди землі недійсним, так як оспорюваний договір оренди землі за датою, часом, місцем його укладення, за вказаним у ньому змістом, строком дії особисто ним не укладався та не підписувався, а тому наявність такого договору, який пройшов державну реєстрацію та наявність договірних зобовязань порушує його права як власника земельної ділянки в частині користування, володіння та розпорядження належною йому земельною ділянкою. Жодних документів направлених на укладення оспорюваного договору оренди він як орендодавець орендарю не надавав.

У листопаді 2011 року до ОСОБА_2 звернулися представники ФГ «Україна» з пропозицією укласти договір оренди в новій редакції строком його дії на пять років. Ознайомившись зі змістом договору він запропонував внести до нього свої пропозиції, виклавши їх власноручно в примірнику, наданому йому. Через короткий проміжок часу інший представник ФГ «Україна» надав йому три примірники договору оренди землі, які він підписав після ознайомлення. За своєю формою зміст договору було викладено на чотирьох аркушах паперу формату А 4, які були скріплені між собою за допомогою канцелярського стиплера.

Так як примірники договору не були прошиті та скріплені печаткою відповідача, то він на власний розсуд підписав кожен аркуш договору оренди у трьох примірниках. Будь-якого додатку до договору оренди на час його підписання не було. Усі графи договору в частині порядкового номера договору, дати, місяця та року його укладення, відомості щодо земельної ділянки у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку, строку дії договору були заповнені типографським способом. На останньому, четвертому аркуші договору було записано кульковою ручкою паспортні дані орендодавця, тобто його. Будь-яких штампів, печаток, або інших відміток в примірниках договору не було.

Слід зазначити, що в підписаних ним договорах оренди була незаповнена лише графа в частині нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Представник ФГ «Україна» пояснив йому, що такі відомості будуть внесені до договору в день його державної реєстрації згідно відомостей отриманих від керівника Держкомзему ОСОБА_5 В графі орендна плата, на ряду з її формами було прописано типографським способом не менше 7% на рік від її нормативної грошової оцінки.

Представник відповідача пояснив, що після державної реєстрації один примірник договору оренди землі йому нададуть, але затримка в цьому не перешкоджає ОСОБА_2 отримувати орендну плату. Останній повністю довірився відповідачу, оскільки все життя пропрацював в сільському господарстві на керівних посадах, в тому числі, очолював господарство, в якому отримав у власність земельну ділянку.

Ознайомившись із оспорюваним договором оренди землі, який пройшов державну реєстрацію після довгих поневірянь в його отриманні, ОСОБА_2 виявив ознаки невідповідності договору оренди, який він підписував по відношенню до отриманого примірника договору за своєю формою та змістом, а відтак не брав на себе договірних зобовязань зазначених в ньому. Договір оренди, який є предметом спору без порядкового номера, дати, місяця та року його укладення, що унеможливлює визначення термін його дії, початок та закінчення договірних зобовязань.

Так, в п. 3.1 оспорюваного договору зазначено, що він укладений строком на 15 року, в той час, як ОСОБА_2 в листопаді 2011 року підписував договір оренди строком на 5 років.

До часу звернення ним до суду відповідач ФГ «Україна» на виконання вказаного пункту договору будь-якого повідомлення на його адресу не направляв, при цьому використовував земельну ділянку.

В п. 2.4 оспорюваного договору вказано нормативну грошову оцінку земельної ділянки в розмірі 41856,35 гривень, відповідно з якої і проводилося нарахування орендної плати. Натомість такі відомості неправдиві і занижені фактично в троє, оскільки згідно довідки відділу держгеокадастру в Іллінецькому районі Вінницької області від 02 березня 2017 року середня нормативна грошова оцінка земельної ділянки (паю) на території Павлівської сільської ради становить 110157,76 гривень.

Станом на листопад 2011 року, тобто на час укладення та підписання договору оренди землі, підписані позивачем примірники відповідали за своїм змістом та формою Типовому договору затвердженому Постановою КМУ від 03 березня 2004 року № 220. А оспорюваний договір таким вимогам не відповідає.

Підтвердженням того, що на момент укладення та підписання іншого примірника договору він не надавав будь-яких додатків до нього та не підписував їх, є наявність в його примірнику копії ідентифікаційного номера, належного йому. З тильної сторони паперового носія інформації наявна частина відтиску печатки ФГ «Україна» та ознаки наклеювання на печатку частини паперу. Єдиним поясненням цього є те, що дана копія вже була використана при реєстрації попереднього договору оренди землі, який втратив чинність.

Акт приймання передачі обєкта оренди підписаний орендодавцем, натомість без року, місяця та дати його складання. А від так неможливо дійти однозначного висновку чи передавався обєкт оренди та, на який термін порівняно з оспорюваним договором оренди без дати, місяця та року його укладення, що в свою чергу є порушенням статті 17 ЗУ «Про оренду землі» N 161-XIV від 06 жовтня 1998 року. Вказаний акт ОСОБА_2 не підписував у 2011 році, а наявний примірник використано з попереднього договору оренди землі.

Акт визначення меж земельної ділянки (на місцевості) немає даних про дату його складання, також на ньому відсутній його підпис як орендодавця, що також підтверджує недійсність договору оренди землі в цілому.

Про наявність оспорюваного договору саме в такій редакції та порушення його прав ОСОБА_2 дізнався 07 листопада 2015 року, зробивши відповідну відмітку в примірнику договору оренди землі, який зберігається у ФГ «Україна», при отриманні свого примірника. Державна реєстрація такого договору проведена 18.01.2012 року. Загальний строк позовної давності законодавством встановлений в три роки. При цьому, з часу, коли ОСОБА_2 дізнався про порушення свого права не пройшло трьох років.

Тому позивач просить поновити пропущений ним з поважних причин строк позовної давності та визнати недійсним договір оренди землі без номера та дати його укладення, укладений між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем ФГ «Україна» в особі голови господарства ОСОБА_6 щодо оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7146 га, кадастровий номер :02:000:0071, розташованої на території Павлівської сільської ради і зареєстрований відділом держкомзему в Іллінецькому районі Вінницької області за номером 02490 від 18 січня 2012 року та скасувати його державну реєстрацію.

В судове засідання представник позивач ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_7 не зявився, натомість подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задоволити.

Представник відповідача ФГ «Україна» в судове засідання не зявився.

Представник відповідача ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не зявився.

Суд, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши представлені докази приходить до слідуючого висновку.

Судом установлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 2,7146 га, яка розташована на території Павлівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується, зокрема, копією державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с.14).

18 січня 2012 року зареєстровано договір оренди земельної ділянки площею 2,7146 га, кадастровий номер :02:000:0071 призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без номера та дати укладання між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ФГ «Україна».

Вказаний договір не має номера та не містить дати його укладання (а.с.7,8).

Як вбачається з Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 та № НВ-017, між позивачем ОСОБА_2 та ФГ «Україна» укладено договір оренди земельної ділянки, строком на пять років (а.с. 89, 98).

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" згідно до частини першої статті 215 ЦК (435-15) підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК ( 435-15 ) тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо).

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ст. 16 ЗУ «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набути право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ч. 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

З аналізу даної норми вбачається, що в разі визнання недійсними договорів оренди землі, скасовується і запис про їх державну реєстрацію.

Таким чином позовна вимога про скасування державної реєстрації оспорюваного договору підлягає задоволенню.

При цьому, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704.80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 631 ЦК України, ст.ст. 141, 258, 259, 265 268, 280, 284 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :02:000:0071, площею 2,7146 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Павлівської сільської ради за межами населеного пункту с. Павлівка Іллінецького району Вінницької області без номера та дати укладання між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Господарством «Україна» зареєстрований у Державному реєстрі земель, запис від 18 січня 2012 року № 02490.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 Господарства «Україна» судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп. в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області.

Головуючий: