Пр.№2/155/50/19
Справа № 155/1553/18
Рішення

Іменем України

7 лютого 2019 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі:

головуючого Адамчук Г.М.,

з участю секретаря Ревуцької М.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Горохові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Горохівського району про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Горохівського району, в якому просить визнати в порядку спадкування за законом її, ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: с.Пірванче, вул.Івашка, 5, Горохівського району Волинської області, як на спадкове майно що залишилося по смерті ОСОБА_3, яка померла 22.12.2005 року; визнати в порядку спадкування за законом першої черги за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства та 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, які передавалися спадкодавцю у приватну власність згідно з випискою з рішення ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів Горохівського району Волинської області від 28.12.1993 року № 4/2, як на спадкове майно, що залишилося по смерті ОСОБА_3, яка померла 22.12.2005 року.

Мотивує свій позов тим, що 22 грудня 2005 року померла її мати, ОСОБА_3. Враховуючи, що позивач прийняла спадщину, є спадкоємцем ОСОБА_3 за законом першої черги, просить поданий позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Горохівського району в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає повністю.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_3 померла 22.12.2005 року.

Постановою державного нотаріуса від 22 серпня 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом першої черги на імя ОСОБА_1 було відмовлено.

Документами про родинні відносини стверджується, що спадкодавець ОСОБА_3 є матірю позивача ОСОБА_1

З довідки ОСОБА_2 сільської ради від 21.08.2018 року №201/1.11/2-18 видно, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_3, вступила у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання.

Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: с.Пірванче, вул.Івашка, 5, Горохівського району Волинської області, даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм.

З спадкової справи після померлої ОСОБА_3 видно, що ОСОБА_1 після її смерті прийняла спадщину, є спадкоємцем за законом першої черги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 після померлої ОСОБА_3 прийняла спадщину, є спадкоємцем за законом першої черги.

А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за законом першої черги право власності ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: с.Пірванче, вул.Івашка, 5, Горохівського району Волинської області, як на спадкове майно що залишилося по смерті ОСОБА_3, яка померла 22.12.2005 року.

Відповідно до виписки з рішення ОСОБА_2 сільської ради від 28 грудня 1993 року № 4/2 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян", ОСОБА_3 було передано земельну ділянку площею 0,60 для ведення особистого підсобного господарства, та площею 0.25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд.

Згідно п.7 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Таким чином, на думку суду, до складу спадкового майна, яке утворилося після смерті ОСОБА_3 входять вказані вище земельні ділянки.

Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за законом першої черги після померлої ОСОБА_3, має право на спадкування її майна, прийняла спадщину в установленому порядку, але у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів не має можливості належним чином оформити на себе спадщину та користуватися нею, а тому суд визнає за позивачем право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок, а також право на реєстрацію права власності на ці земельні ділянки на її імя в порядку спадкування за законом першої черги після померлої 22 грудня 2005 року ОСОБА_3

В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача ОСОБА_2 сільської ради відмовилася.

Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 392, 1235 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за законом першої черги право власності ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: с.Пірванче, вул.Івашка, 5, Горохівського району Волинської області, як на спадкове майно що залишилося по смерті ОСОБА_3, яка померла 22.12.2005 року.

Визнати в порядку спадкування за законом першої черги за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,60 для ведення особистого підсобного господарства, та площею 0.25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, які передавалися спадкодавцю у приватну власність згідно витягу з рішення ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів Горохівського району Волинської області від 28.12.1993 року № 4/2, як на спадкове майно, що залишилося по смерті ОСОБА_3, яка померла 22 грудня 2005 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.

Голова Горохівського

районного суду ОСОБА_4