Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8593/19 Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М.
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Трояновської Г.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/8593/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Банк Форвард, приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка Віктора Станіславовича, третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Банк Форвард на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 липня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Полонця С.М.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 10 травня 2019 року за місцем своєї роботи він отримав постанову приватного виконавця Вольф Т.Л. про стягнення з нього на користь АТ « Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором у розмірі 66016 грн. 88 коп.

В подальшому йому стало відомо про те, що 26 лютого 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. вчинено виконавчий напис про стягнення з нього на користь АТ « Банк Форвард» зазначеної заборгованості.

На думку позивача, виконавчий напис вчинений з порушенням вимог законодавства.

Так, нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості за кредитним договором та залишив поза увагою ту обставину, що з дня виникнення права вимоги банку минуло більше трьох років, що не узгоджується з положеннями ст. 88 Закону України « Про нотаріат» та п.3 глави 16 розділу 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Окрім того, банк не надав нотаріусу оригінал кредитного договору та посвідчену у встановленому законом порядку виписку з рахунку, а розрахунок штрафних санкцій здійснений однією сумою разом з комісією, що не відповідає вимогам законодавства. Також у виконавчому написі сума заборгованості за кредитом зазначена у розмірі 65166 грн., водночас зміст кредитного договору вказує на те, що розмір кредиту становив 1057 грн. 60 коп.

З урахуванням викладеного вище, просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 26 лютого 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22 липня 2019 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 26 лютого 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С., зареєстрований в реєстрі за № 281, про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ « Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором №83837865 від 22 червня 2010 року на загальну суму 66016 грн. 88 коп.

Стягнуто із АТ « Банк Форвард» та приватного нотаріуса Кондратюка В.С. на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі по 576 грн. 30 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі по 2000 грн., з кожного.

В апеляційній скарзі АТ « Банк Форвард» , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог до банку.

Зокрема, зазначає, що судом не було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви, чим порушено право банку на подання відзиву.

Також зазначає, що позивач не спростував розмір заборгованості та не довів, що сума боргу є спірною. Всі документи, які підтверджують розмір заборгованості, були надані нотаріусу.

Крім того, 2 лютого 2018 року на адресу ОСОБА_1 направлено заключний рахунок-виписку із вимогою погасити заборгованість за договором у розмірі 65166 грн. 88 коп.

Відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості повинно бути здійснене у строк не пізніше тридцяти календарних днів від дня направлення заключного рахунку-виписки. Однак, у передбачений угодою строк боржник не сплатив суму боргу, отже стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса відповідає вимогам законодавства.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22 червня 2010 року ОСОБА_1 підписав заяву №83837865, якою надав згоду на укладення з ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ « Банк Форвард», договору про надання та використання платіжної картки на умовах, викладених у цій заяві, а також Умовах надання та обслуговування платіжних карток банку та Тарифах банку.

У вказаній заяві сума кредиту визначена 1057 грн. 60 коп., а строк кредитування вказаний з 23 червня 2010 року 23 січня 2011 року.

26 лютого 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. вчинено виконавчий напис щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ « Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором №83837865 від 22 червня 2010 року у розмірі 65166 грн. 88 коп., яка виникла за період з 22 червня 2010 року по 2 березня 2018 року.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктами 3.1, 3.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 року за №1172.

Відповідно до пункту 2 зазначеного Переліку для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами до заяви додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Боржник в судовому порядку може оспорювати виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедур вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими він звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розмір заборгованості.

Окрім того, колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що виконавчий напис вчинено поза межами строку, визначеного ст. 88 Закону України « Про нотаріат», оскільки право вимоги у банку виникло з наступного дня після закінчення передбаченого у заяві строку виконання основного зобов`язання, а саме із 24 січня 2011 року. Умови кредитування та Тарифи банку не були підписані ОСОБА_1 , відтак відсутні підстави вважати їх складовою частиною кредитного договору й стверджувати, що строк повернення кредиту настав після закінчення тридцяти днів від дня направлення боржнику заключного рахунку-виписки.

Таким чином суд прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення позову до АТ « Банк Форвард».

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не направив на адресу банку ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву, не свідчить про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки відповідно до положень ст. 376 ЦПК України зазначене порушення вимог процесуального права не є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, рішення в частині задоволення позовних вимог до АТ « Банк Форвард» підлягає залишенню без змін.

Рішення в частині позовних вимог до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. не оскаржується, отже не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст.259, 268,367,368,374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Банк Форвард залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 липня 2019 року в частині задоволення позовних вимог до Акціонерного товариства « Банк Форвард»,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 14 листопада 2019 року.