ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 22-ц/807/20/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Бєлки В.Ю.

секретар Бабенко Т.І.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами «Ресурс-Інвест» про звернення стягнення на предмети іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні2014 року ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 13 березня 2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами «Ресурс - Інвест» укладено Кредитний договір № 04/08/06-КЛТ, що діє зі змінами та доповненнями внесеними додатковими угодами до кредитного договору, за умовами якого ТОВ «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами «Ресурс - Інвест» отримало кредит у вигляді кредитної лінії в межах максимального ліміту заборгованості 30 627 200 грн.,з кінцевим строком повернення до 14 жовтня 2013 року. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, було укладено між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 іпотечний договір № 06/01/101/06-НВклн від 17.03.2006 року (надалі за текстом «Іпотечний договір № 1»), за умовами якого ОСОБА_3 у забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором надав Банку в іпотеку нежиле приміщення, підвалу літ. А-9-11, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 867,0 кв.м.; а також між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_4 укладено іпотечний договір № 04/08/102/06-КЛТ від 24.07.2006 року (надалі за текстом «Іпотечний договір № 2), за умовами якого ОСОБА_4 у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором надав Банку в іпотеку нежиле приміщення, підвалу та першого поверху літ. А-5 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 405,8 кв.м.

19 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги (про заміну кредитора у зобов'язанні), нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., зареєстрований в реєстрі за № 1360, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги за вказаними кредитним та іпотечними договорами, отже, товариство стало новим кредитором. Оскільки позичальник та майнові поручителі зобов'язання за договорами не виконували, на вимоги не реагували, станом на 19.12.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 51 940 376 грн. 15 коп., з яких: загальна сума заборгованості за простроченим кредитом - 30 627 200 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 719 948 грн. 97 коп.; сума заборгованості по простроченим процентам - 16 964 591 грн. 94 коп.; пеня за несвоєчасне повернення процентів - 930 353 грн. 82 коп.; сума заборгованості за простроченими процентами (дол. США) - 2 551 097 грн. 99 коп.; пеня за несвоєчасне повернення процентів (у дол. США) - 147 183 грн. 42 коп.

Враховуючи наведене, позивач просив у рахунок погашення вказаної кредитної заборгованості звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме на вказане нерухоме майно, шляхом продажу предметів іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, яка визначена звітом про незалежну оцінку.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2016 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За ст. 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає таким вимогам.

Заперечуючи проти оскаржуваного судового рішення, ПАТ «Дельта Банк» зазначало, що внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору, ТОВ «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами «Ресурс - Інвест» має заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» в загальній сумі 59 873 137,68 грн., яка підлягає стягненню за рахунок переданого відповідачами в іпотеку майна.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 33 та статті 39 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV "Про іпотеку" передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Суд першої інстанції встановив, що 13 березня 2006 року між ВАТ "Кредитпромбанк" та ТОВ "Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами "Ресурс Інвест" укладено Кредитний договір № 04/08/06-КЛТ, що діє зі змінами та доповненнями внесеними додатковими угодами до кредитного договору.

За умовами кредитного договору (з урахуванням змін внесених додатковою угодою № 76 від 12.10.2012 року) позичальник отримав на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у вигляді кредитної лінії в межах максимального ліміту заборгованості 30 627 200 грн.

Пунктом 1.2. Кредитного договору встановлено, що зобов'язання Банку щодо надання кредитів та зобов'язання Позичальника щодо повернення кредитів та сплати процентів, а також інші права та зобов'язання Сторін, передбачені цим Договором, виникають з моменту укладання Сторонами додаткових угод про надання кредитів, які є невід'ємними частинами цього Договору, в сумах, зазначених в таких Додаткових угодах. Строк користування кожним окремим кредитом в межах загальної суми, встановленої пунктом 1.1. цього Договору та термін його кінцевого повернення, визначається Додатковими угодами, але не пізніше строку, встановленого пунктом 3.4.4 цього Договору.

Відповідно до п. 3.4.4. Кредитного договору (з урахуванням змін внесених додатковою угодою № 76 від 12.10.2012 оку) позичальник зобов'язаний повністю погасити заборгованість не пізніше 14.10.2013 року зі своїх поточних рахунків на рахунки Банку, що вказані у додаткових угодах.

Кредит надавався Позичальнику на закупівлю товарів, сировини і матеріалів послуг (п. 2.2 Кредитного договору).

Факт надання Банком позичальнику коштів в обсязі та на умовах визначених Кредитним договором не оспорений сторонами кредитного договору.

19 червня 2013 року між ПАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги (про заміну кредитора у зобов'язанні), нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 1360.

У відповідності до п. 7.1 Договору, цей Договір набуває чинності у момент підписання Сторонами та нотаріального посвідчення і залишатиметься чинним до моменту виконання Сторонами своїх зобов'язань за ним у повному обсязі.

Відповідно до Додатку №1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 19.06.2013 року, право вимоги за Кредитним договором № 04/08/06-КЛТ від 13.03.2006 року з усіма змінами та доповненнями до нього, укладеним між ПАТ "Кредитпромбанк" та ТОВ "Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами "Ресурс - Інвест" перейшло до АТ "Дельта Банк", що свідчить про те, що на підставі ст. ст. 512, 513, 514, 516, 517 Цивільного кодексу України, ПАТ "Дельта Банк" набув статус нового кредитора за кредитом укладеним між ТОВ "Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами "Ресурс - Інвест" та ВАТ "Кредитпромбанк".

26.06.2013 року на адресу Позичальника було направлено повідомлення про заміну кредитора та відступлення прав вимоги за кредитним договором, яке отримано 01.07.2013 року.

На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, було укладено між ПАТ "Кредитпромбанк" та ОСОБА_3 іпотечний договір № 06/01/101/06-НВклн від 17.03.2006 року (надалі за текстом "Іпотечний договір № 1"), за умовами якого ОСОБА_3 у забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором надав Банку в іпотеку нежиле приміщення, підвалу літ. А-9-11, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 867,0 кв.м.; а також між ПАТ "Кредитпромбанк" та ОСОБА_4 укладено іпотечний договір № 04/08/102/06-КЛТ від 24.07.2006 року (надалі за текстом "Іпотечний договір № 2), за умовами якого ОСОБА_4 у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором надав Банку в іпотеку нежиле приміщення, підвалу та першого поверху літ. А-5 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 405,8 кв.м.

Зобов'язання по погашенню заборгованості за Кредитним договором позичальником не виконуються, строк дії Кредитного договору закінчився 14 жовтня 2013 року, станом на 19.12.2013 року сума заборгованості ТОВ "Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами "Ресурс - Інвест" перед ПАТ "Дельта Банк" становить 51 940 376 грн. 15 коп., з яких: загальна сума заборгованості за простроченим кредитом - 30627200 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 719948 грн. 97 коп.; сума заборгованості по простроченим процентам 16964591 грн. 94 коп.; пеня за несвоєчасне повернення процентів 930353 грн. 82 коп.; сума заборгованості за простроченими процентами (дол. США) 2551097 грн. 99 коп.; пеня за несвоєчасне повернення процентів (у дол. США) 147183 грн. 42 коп.

Згідно висновку про незалежну оцінку, яка визначена звітом про незалежну оцінку від 31.07.2015 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "Е.Р.С.Т.Е." (а.с.66-136), ринкова вартість об'єкта оцінки - нежиле приміщення, підвалу та першого поверху літ. А-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 405,8 кв.м. та належить ОСОБА_4 складає без врахування ПДВ 3073350 грн.

Згідно висновку про незалежну оцінку, яка визначена звітом про незалежну оцінку від 31.07.2015 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "Е.Р.С.Т.Е." (а.с.66-136), ринкова вартість об'єкта оцінки - нежиле приміщення, підвалу літ. А-9-11, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 867,0 кв.м. та належить ОСОБА_3 на праві власності складає без врахування ПДВ 12 335 400,00 грн.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обраний не вірний спосіб захисту своїх інтересів, тому що позивач не здійснив всі заходи спрямовані на позасудове врегулювання погашення заборгованості шляхом набуття права від свого імені продати майно або прийняти його у власність, не надав доказів, що звернення стягнення на майно шляхом позасудового врегулювання унеможливлюється діями або бездіяльністю відповідачів, а тому звернення до суду є передчасним.

Такий висновок суду не узгоджується з положеннями закону.

Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання обома сторонами.

За змістом ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Отже, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов'язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов'язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов'язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов'язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов'язання (взаємні права й обов'язки) виникає між іпотекодержателем (кредитором за основним зобов'язанням) та іпотекодавцем.

Виконання забезпечувального зобов'язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Частиною 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Закінчення строку дії кредитного договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення (ч. 4 ст. 631 ЦК України).

У ст. 11 Закону України "Про іпотеку" зазначено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

В силу ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, іпотекодержатель вправі задовільнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За рахунок предмета іпотеки він має право задовольнити в повному обсязі свої вимоги з урахуванням сплати відсотків, неустойки, збитків та іншого. Звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

В разі невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ч.2 ст.36 Закону України "про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.38 Постанови Пленуму Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 30.03.2012 у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України "Про іпотеку"), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України "Про іпотеку" що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Досліджуючи належність розрахунків, наданих суду позивачем на підтвердження заборгованості за кредитним договором, судова колегія виходить з того, що строк дії кредитного договору закінчився 14 жовтня 2013 року.

Визначаючи розмір заборгованості, позивач зазначав, що розмір основного богу за кредитним договором (тіло кредиту) становить 30 627 200 гр. Зазначена сума не оспорена відповідачами та позичальником.

При апеляційному розгляді Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами «Ресурс-Інвест» посилалося на те, що борг за кредитом ними повністю погашений і навіть є переплата понад один мільйон гривень, хоча з вимогами про повернення зайво сплаченої грошової суми вони не зверталися.

Заперечуючи проти тверджень третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами «Ресурс-Інвест», позивач зазначав, що при здійснені розрахунку враховані всі платежі, протягом дії кредитного договору здійснювалася реструктуризація боргів, в ході якої були враховані взаємні розрахунки.

Судова колегія враховує відсутність будь-яких переконливих доказів на підтвердження заперечень проти розміру заборгованості за тілом кредиту, розмір якої становить 30 627 200 гр.

Також підтверджена відповідними розрахунками заборгованість по процентам за користування кредитними коштами яка становить 16 964 591, 94 гр.

Разом з тими, визначаючи розмір пені за прострочення виконання зобов'язань, як вбачається з розрахунку банку, він здійснив таке нарахування на суму 398 784,11 гр. після закінчення строку дії договору ( а.с. 5 т. 1).

Натомість право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Такі висновки містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).

Відтак судова колегія, при визначення розміру заборгованості враховує лише розмір пені, нарахований в межах строку дії договору, розмір якої становить 529 680, 82 гр.

Виходячи з положень ст. 526, 527 ЦК України, судова колегія вважає, що позовні вимоги щодо звернення стягнення на іпотечне майно підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 зазначеного Закону початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Згідно п.4.5 Іпотечного договору № 06/01/101/06-НВклн від 17.03.2006 року реалізація ОСОБА_7 здійснюється Іпотекодержателем самостійно шляхом укладення від свого імені договорів купівлі-продажу майна з третіми особами, а у разі звернення стягнення на підставі рішення суду, або виконавчого напису нотаріуса в порядку, визначеному Законом України "Про іпотеку". Ціна майна в разі його продажу визначається в розмірі 8756700,00 грн.

Згідно п.4.5 Іпотечного договору № 04/08/102/06-КЛТ від 24.07.2006 року реалізація майна здійснюється Іпотекодержателем самостійно шляхом укладення від свого імені договорів купівлі-продажу майа з третіми особами, а у разі звернення стягнення на підставі рішення суду, або виконавчого напису нотаріуса в порядку, визначеному Законом України "Про іпотеку". Таку ціну сторонами визначено п.1.4 Іпотечного договору, де зазначено, що заставна вартість майна за згодою сторін складає 1 766500,00 грн.

Враховуючи наявні у матеріалах справи докази, які підтверджують наявність договірних відносин між сторонами, заборгованість позичальника Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами "Ресурс-Інвест" перед банком за кредитним договором, внаслідок невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, у позивача виникло право задовольнити свої вимоги за рахунок нерухомого майна, переданого в іпотеку.

Таким чином, висновок суду про відсутність підстав для задоволення вимог Банку щодо звернення стягнення на майно шляхом продажу предметів іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження не можна визнати обґрунтованим, оскільки він не узгоджується як з фактичними обставинами справи, так і з вимогами норм матеріального права.

За таких обставин оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про звернення стягнення на предмети іпотеки за іпотечними договорами, шляхом продажу предметів іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, яка є не нижчою ніж визначена звітом про незалежну оцінку від 31.07.2015 року, складеним суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "Е.Р.С.Т.Е.", оскільки визначена експертом ціна об'єктів значно перевищує ціну об'єктів, визначену сторонами в Іпотечних договорах №06/01/101/06-НВклн від 17.03.2006 року та №04/08/102/06-КЛТ від 24.07.2006 року.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів з кожного окремо у відповідності до положень ст. 141 ЦПК.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2016 року по цій справі скасувати .

Ухвалити нове рішення..

Позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задовольнити частково .

В рахунок погашення заборгованості ТОВ "Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами "Ресурс - Інвест" перед ПАТ "Дельта Банк" за Кредитним договором № 04/08/06-КЛТ від 13.03.2006 року

в розмірі 48 121 472, 76 грн.,

що складається з : суми заборгованості за кредитом 30 627 200 грн.;

заборгованість по процентам 16 964 591,94 грн.;

та пені за несвоєчасне повернення процентів 529 680, 82 гр.,

звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №06/01/101/06-НВклн від 17.03.2006 року, зареєстрованим за № 216 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В., а саме: нежиле приміщення, підвалу літ. А-9-11, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 867,0 кв.м. та належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 17 березня 2006 року, Грибановою О.В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 213 та в Державному реєстрі правочинів за № 1201015; шляхом продажу предметів іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною не нижчою ніж 12 335 400,00 грн., яка визначена звітом про незалежну оцінку від 31.07.2015 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "Е.Р.С.Т.Е.";

а також звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №04/08/102/06-КЛТ від 24.07.2006 року, зареєстрованим за №4233 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бургазли І.І., а саме: нежиле приміщення, підвалу та першого поверху літ. А-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 405,8 кв.м. та належить ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 23 березня 2006 року Грибановою О.ВА., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованому в реєстрі за № 226 та зареєстрована у ОП "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації" 04.04.2006 р. в реєстраційній книзі № 7 за реєстраційним № 1647, шляхом продажу предметів іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною не нижчою ніж 3 073 350 грн., яка визначена звітом про незалежну оцінку від 31.07.2015 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "Е.Р.С.Т.Е.".

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ "Дельта Банк", судовий збір в розмірі по 3827 грн. з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 березня 2019 року

Головуючий: О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

В.Ю. Бєлка