Справа № 454/2176/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 листопада 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши в підготовчому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права на користування жилим приміщенням-,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права на користування жилим приміщенням з наступних підстав:

відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

У житловому будинку по АДРЕСА_2 не зареєстрована, але проживає ОСОБА_3 , яка являється матір`ю його малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у шлюбі не перебували. Реєстрація новонародженої дитини ОСОБА_4 проведена відповідно до статті 126 Сімейного Кодексу України.

Малолітня ОСОБА_4 ніде не зареєстрована.

У зв`язку із отриманням листа від КНП СРРЛО «Сокальська ЦРЛ» від 03 вересня 2018 року № 2737/01 -3 про загрозу для здоров`я дитини, малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до Розпорядження Сокальської районної державної адміністрації від 4 вересня 2018 року № 545 було влаштовано у Будинок дитини № 2 м.Львова, терміном до 1 року.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2018 року справа №454/2791/18 малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відібрано від батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , без позбавлення їх батьківських прав.

На даний час малолітня перебуває у Будинку дитини № 2 м. Львова.

Рішенням виконавчого комітету Жвирківської селищної ради від 28 листопада 2017 року № 132 ОСОБА_2 , як особу, із числа дітей позбавлених батьківського піклування було поставлено на квартирний облік для позачергового отримання житла.

Будинок, за адресою АДРЕСА_2 в якому проживає ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та власником якого являється ОСОБА_2 , був придбаний у 2017 році Сокальською районною державною адміністрацією на виконання «Районної програми забезпечення житлом дітей сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа у Сокальському районі на 2016-2018 року».

Служба у справах дітей Сокальської райдержадміністрації неодноразово зверталася до відповідача ОСОБА_2 , з проханням здійснити реєстрацію малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житловому будинку, власником якого він являється, за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до статті 29 Цивільного Кодексу України.

ОСОБА_2 реєстрацію не здійснив.

Службою у справах дітей Сокальської районної державної адміністрації направлялися листи у Стенятинську сільську раду посприяти у здійснені реєстрації малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житловому будинку, власником якого являється її батько.

В судових засіданнях представник позивача Сокальської РДА позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснення надала аналогічні викладеним у ньому та просить такий задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не прибули, однак належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані документи, об`єктивно оцінивши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що пред`явлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно до свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 про що зроблено відповідний актовий запис №82 та видано свідоцтво серії НОМЕР_1 , а також в графі батьки зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до Рішення Сокальського районного суду від 17.10.2018 року суд вирішив відібрати малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно до Розпорядження Сокальського РДА від 04.09.2018 року у зв`язку із безпосередньою загрозою життю та здоров`ю дитини слід відібрати малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідно до Розпорядження Сокальського РДА від 28.11.2018 року було надано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Під час розгляду цивільної справи № 6-60цс12 Верховний Суд України сформулював правову позицію, згідно з якою роз`яснив, що у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Одночасно, в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» вказано про те, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. При розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання.

Згідно положень ст. 310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Із зазначеного слідує висновок про те, що визначальним при вирішенні питання про право користування житловим приміщенням є не лише сам по собі факт реєстрації особи в цьому приміщенні, а й факт проживання цієї особи в цьому приміщенні та характер проживання як член сім`ї чи як інша особа, порядок вселення, наявність встановленого порядку користування житловим приміщенням, а також тривалість проживання.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЖК УРСР, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Вказане в сукупності свідчить про те, що позивачі, які були членами сім`ї основного квартиронаймача і які вселились у спірне приміщення у встановленому законом порядку набули права користування ним, адже за наведених вище обставин це житло слід вважати постійним місцем проживання останніх.

Відтак, з`ясувавши характер, суть та підстави заявлених позивачами вимог, норми права, якими вони регулюються, давши належну правову оцінку зібраним у справі доказам та поясненням сторін у їх сукупності, суд приходить до переконання про обґрунтованість та підставність позовних вимог, тому задовольняє позов повністю.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265,280,282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити .

Визнати за малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 .

Виконавчому комітету Стенятинської сільської ради провести реєстрацію малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук