Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3462/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Виноградівського району, третя особа: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Виноградівського району, третя особа: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно.

Позов мотивовано тим, що 14.04.2002 року помер батько позивача ОСОБА_4, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. На день смерті спадкодавця разом з ним була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3. В порядку цивільного законодавства позивач прийняв спадщину, оскільки з дня народження і по теперешній час проживає у вищевказаному спадковому будинку. Після смерті батька позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Державним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок і було рекомендовано звернутися до суду.

Враховуючи те, що позивач прийняла спадщину, але не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, вона змушена звернутись до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно.

Позивач у судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 23-24, 32-33, 43-44).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради у судове засідання не зявився, однак до суду подано письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечує (а.с. 29).

Третя особа державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 до суду не зявилась, були повідомлені належним чином.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 14.04.2002 року помер батько позивача ОСОБА_4, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

В порядку цивільного законодавства позивач прийняла спадщину оскільки на час смерті проживала разом із спадкодавцем.

Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» №885 від 27.10.2018 житловий будинок з надвірними будівлями, в с.Черна по вул. Гагаріна 32, будівництвом завершений та інвентаризаційна вартість станом на жовтень 2018 року становить: 77527 грн. Загальна корисна площа житлового будинку становить 56,5 кв.м., в тому числі житлова 17,6 кв.м. Згідно довідки Черняньської сільської ради №02-29/743 від 23.10.2018 року, житловий будинок з надвірними будівлями в с.Черна по вул. Гагаріна 32, згідно по господарської книги №0307 -1, рахується за ОСОБА_4, який помер 14.04.2002 року (а.с.10).

В порядку цивільного законодавства позивач прийняла спадщину, оскільки на момент смерті проживала разом з спадкодавцем, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради (а.с.9).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, право власності на житловий будинок №32, який розташований по вул. Гагаріна в с. Черна, Виноградівського району Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийОСОБА_5