РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/14208/19

Провадження № 2/643/4745/19

19.11.2019 р. м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Горбунової Я.М., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . У вищевказаній квартирі окрім неї, зареєстровані: її дочка - ОСОБА_3 , онука - ОСОБА_4 та онук - ОСОБА_5 , а також колишній чоловік її дочки ОСОБА_6 . Дочка, ОСОБА_3 , припинила шлюбні відносини з відповідачем та режим спільного проживання подружжя у квартирі задовго до прийняття Московським районним судом м. Харкова рішення від 06.02.2019 про розірвання їх шлюбу. Понад півтора року відповідач у квартирі не проживає, вибув у невідомому напрямку, житлом не користується, його речі в приміщенні відсутні, в оплаті комунальних платежів та в утриманні квартири участі не бере. Оскільки відповідач в спірній квартирі не проживає, комунальні платежі не оплачує, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються на нього.

Відповідач відзив до суду не надав.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підтвердження своїх вимог позивач надала суду такі докази, як свідоцтво про право власності від 29.05.2000 р. та технічний паспорт на квартиру, з яких вбачається, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій, відповідно до листа Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 27.06.2019 р. за № 3782/0/282-9, окрім неї зареєстровані: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , а також рішення Московського районного суду м. Харкова від 06.02.2019 року, відповідно до якого шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 розірвано.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються даним майном для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 155 ЖК України, житлові будинки (квартири), що знаходяться в особистій власності громадян, не можуть бути в них вилучені, власник не може бути позбавлений права користування житловим будинком.

Відповідно до вимог ст. 398 ЦК України право володіння чужим майном, в даному випадку квартирою, виникає на підставі договору з власником, а також на інших підставах встановлених законом

Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Суд вважає, що надані докази не є достатніми, які у своїй сукупності дають дійти висновку про те, що на час розгляду справи в суді відповідач не мешкає за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10- 13, 76-81, 89, 141, 264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 НОМЕР_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: Я.М. Горбунова