Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря Торчинович Н.М., розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 08.11.2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 18 листопада 2019 року.

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на утримання дітей.

Позов мотивує тим, що 06 жовтня 2007 року між позивачем, ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Галоцької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за №04 від 06.10.2007р. Свідоцтво про шлюб серія: НОМЕР_1 від 06.10.2007р., оригінал якого долучено до позовної заяви.

У вказаному шлюбі народилось двоє дітей: донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 від 18.12.2008р., копія якого долучена до позовної заяви, та син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3 від 20.02.2013р., копія якого долучена до позовної заяви.

Позивач вказує, що протягом останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, на даний час, відповідач, ОСОБА_2 проживає окремо від ОСОБА_1 та дітей, кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю.

Позивач вважає, що причини, які спонукають її звернутися до суду із даним позовом є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Строк для примирення передбачений ст. 111 СК України, позивач просить не надавати.

Позивач, зазначає, що відповідач проживає окремо, однак не заперечує щодо проживання дітей зі своєю матір`ю, а тому до органу опіки та піклування ОСОБА_1 , не зверталася із проханням щодо отримання висновку.

Окрім того, ОСОБА_1 , в позовній заяві вказує на те, що відповідач, ОСОБА_2 , офіційно не працевлаштований, однак має заробітки, так як працює у пекарні, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 1 250,00 грн. на кожну дитину, тобто 2 500,00 грн. на обох дітей. Також позивач зазначає, що її доходів не вистачає для того, щоб самостійно, без допомоги відповідача належно утримувати їх спільних дітей.

З огляду на вказане позивач просить суд:

Шлюб, зареєстрований виконкомом Галоцької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис за №04 від -06.10.2007р., укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (Свідоцтво про шлюб серія: НОМЕР_1 , видане 06.10.2007р.), - розірвати. Місцем проживання дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити місце проживання матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 250,00 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень 00 коп. щомісячно, починаючи із дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, із врахуванням індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 250,00 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень 00 коп. щомісячно, починаючи із дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, із врахуванням індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подала до суду заяву в якій просила розглянути справу за їх відсутності.

Представник позивача, в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Окрім того, вказала на те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила такі задоволити.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На адресу суду від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він просив, розглянути справу за його відсутності, вказує, що позовні вимоги визнає, в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечує.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Органу опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації, в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином. На адресу суду від представник третьої особи надійшла заява, в якій просить, розглянути справу за їх відсутності, вказує, що позовні вимоги залишають на розсуд суду.

Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає за можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2007 року між позивачем, ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Галоцької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за №04 від 06.10.2007р. Свідоцтво про шлюб серія: НОМЕР_1 від 06.10.2007р., оригінал якого долучено до позовної заяви.

Від даного шлюбу сторони мають дітей: доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 від 18.12.2008р., копія якого долучена до позовної заяви, та сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3 від 20.02.2013р., копія якого долучена до позовної заяви.

На даний час подружжя проживає окремо, діти проживають разом із матір`ю. Вказані обставини не заперечувались сторонами по справі.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності зі ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Шлюб між позивачем, ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2 , виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, проживають окремо, тобто даний шлюб існує тільки формально.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Спору щодо місця проживання дітей у позивача та відповідача не має.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між позивачем, ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2 слід розірвати.

Дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу дії ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Так, позивач просила стягнути з відповідача із ОСОБА_2 , на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 1 250,00 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень 00 коп. на кожну дитину щомісячно, починаючи із дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, із врахуванням індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 184, Сімейного кодексу України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища дитини, яка не має інших доходів, крім утримання батьків.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність у відповідача інших дітей чи непрацездатних батьків, стан його здоров`я, матеріальне становище відповідача, те, що він офіційно не працевлаштований, та матеріальне становище позивача, визнання позовних вимог відповідачем, а тому вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1250 грн. на кожну дитину щомісячно, тобто загальна сума стягнення з відповідача аліментів становить 2500 грн. починаючи із дня пред`явлення позову, а саме з 01.10.2019 року до досягнення дитиною повноліття - підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181 ч.1, 183, 184, 185, 191 ч.1 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року та, керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 258, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - 06 жовтня 2007 року, зареєстровано виконкомом Галоцької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за №04 - розірвати.

Визначити місце проживання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути із відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 250,00 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень 00 коп. на кожну дитину щомісячно, починаючи із 01.10.2019 до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір в сумі 1 536,80 грн.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.