Справа № 699/789/19
Номер провадження № 2/699/554/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.11.2019 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом і просить визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування свої вимог позивач вказала, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач є її онукою, зареєстрована за вказаною адресою, але не проживає у будинку, тому позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування даним житловим будинком.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з`явилися, направивши до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечили (а.с.24).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час, місце розгляду справи була повідомлена в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала (а.с.22, 24).

У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що даний позов підлягає до повного задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про право власності від 10.01.2006 року, виданого Дацьківською сільською радою ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними спорудами по в АДРЕСА_1 (а.с.6).

На підставі вказаного свідоцтва про право власності за позивачем зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 виробничим відділком комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації» (а.с.7).

Згідно акту обстеження, складеного виконавчим комітетом Стеблівської селищної ради Ганджа С.О. зареєстрована у будинковолодінні позивача, але з 2017 року не проживає за вказаною адресою (а.с.10).

Жодних інших домовленостей між відповідачем та позивачем щодо користування спірним будинком не встановлено.

Відповідно до ст.41, 55 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Відповідно до приписів ч.2.ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, враховуючи, що відповідач у строк понад один рік без поважних причин відсутня у житлі позивача, приймаючи до уваги, що інших домовленостей між сторонами немає, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням позивача.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280-289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , 27.05.1999 року народження , інші відомості суду не відомі, такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.

Апеляційна скарга може бути поданою до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення через Корсунь-Шевченківський районний суд.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Свитка С.Л.