Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Гребенюк В.В., за участю секретаря судового засідання Луценко К.І., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу.

Зазначив, що 11 липня 1974 р. між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджується наданим позивачем витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 7 від 16.08.2018 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що між подружжям втрачено почуття любові та поваги, часті конфліктні ситуації призвели до того, що подружжя останні п'ять років проживають в різних частинах будинку, у зв'язку з чим, спільне господарство ними не ведеться, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, позивач просив розірвати шлюб.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому. Додатково вказав, що з відповідачем вже 5 років як припинено спільне проживання, шлюбних стосунків сторони не підтримують. Категорично заперечив проти надання строку на примирення.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, просила надати строк на примирення, підтвердивши факт окремого проживання подружжя.

Суд, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши учасників даного судового розгляду, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач, в особі свого представника наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.07.1974 р. між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджено наданим позивачем витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 7 від 16.08.2018 року (а.с. 7).

Дітей у шлюбі сторони не мають.

В судовому засіданні відповідач просила суд у відповідності ст. 111 СК України вжити заходів щодо примирення подружжя.

При цьому, представник позивача висловлюючи позицію свого довірителя категорично заперечував проти примирення та просив відмовити в задоволенні клопотання відповідача, оскільки на час перебування справи в суді обставини, які викладені в позовній заяві не змінилися та сторони продовжують проживати окремо протягом останніх п'яти років. В той час же, позивачем не заперечувався той факт, що подружжя разом не проживає.

Так, суд дійшов висновку щодо відмови в клопотанні відповідача про надання строку на примирення, оскільки примирення само собою обумовлює спільне бажання подружжя зберегти сім'ю. На час розгляду позову в суді такої обопільної згоди не досягнуто.

Відмовляючи в клопотанні відповідача стосовно вжиття заходів щодо примирення подружжя у відповідності до ст. 111 СК України, суд виходив з наступного. Згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Тобто, надання можливості примирення є правом, а не обов'язком. Судом встановлено, що цивільна справа надійшла до суду 16.08.2018 року (а.с. 1), та до моменту розгляду справи та повідомлення сторін належним чином про судове засідання у справі (а.с. 14,15), підтвердження про досягнення згоди на примирення сторонами не надано.

А відтак, судом не було встановлено обставин щодо вжиття відповідачем дій щодо примирення сторін.

У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, зокрема не оспореного факту окремого проживання, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 24, 105, 110, 112, 114 - 115 СК України, ст. ст. 28, 141, 206, 258, 259, 265, 280-283, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу - задовольнити;

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 11 липня 1974 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2902 - розірвати;

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище «ОСОБА_2»;

Повне найменування:

позивач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_2

відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_1

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб;

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України);

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Суддя В.В. Гребенюк