КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1906/18
Провадження № 2/534/318/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Крикливого В.В., з участю секретаря судового засідання Клімової С.І.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в и р і ш и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/5 частини заробітку. Свої вимоги обґрунтовує змінами, які відбулись у його житті та зміною його сімейного та матеріального становища.

Ухвалою суду від 04.02.2019 (а.с.26) позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду з відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Будучи належним чином повідомленими про дату час і місце розгляду справи, сторони до суду не зявились, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач правом подання відзиву на позов не скористалася, натомість надала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю.

Суд зауважує, що згідно із ст.49 ЦПК України, до кола гарантованих процесуальних прав сторін належить право відповідача на визнання позову на будь-якій стадії судового процесу, а відповідно до ч.4 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Разом із тим, згідно із ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що на підставі рішення Комсомольського міського суду від 09 жовтня 2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ј частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.7).

Відповідно до наданої копії свідоцтва про народження серії І-КЕ №176509, 13.06.2013 у м.Комсомольську народилась ОСОБА_3, батьками якої зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_6, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського МУЮ складено актовий запис за №274 від 10.07.2013 (а.с.13).

Відповідно до наданої копії свідоцтва про народження серії І-КЕ №285383, 24.07.2018 у м.Горішні Плавні народилась ОСОБА_7, батьками якої зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_8, про що Горішньоплавнівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Комсомольського МУЮ складено актовий запис за №213 від 07.08.2018 (а.с.13 зворотній бік).

Згідно довідки про склад сімї № 101 від 20.11.2018 разом з ОСОБА_1 зареєстровані дружина ОСОБА_8, неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживає без реєстрації неповнолітня донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.16).

Розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши досліджені докази, враховуючи повне визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав.

Суд наголошує, що спірні відносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України, також судом взято до уваги положення Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, норми Закону України «Про охорону дитинства» та розяснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006.

За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

У відповідності до положень ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частини 1-3 статті 181 СК України).

За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Між тим, статтею 192 СК України, передбачено можливість зміни розміру аліментів. Так, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, визначеними сімейним законодавством підставами для зміни розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Згідно з частинами восьмою, дев'ятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З огляду на зазначене, з урахуванням встановленого Сімейним кодексом України обовязку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, який презюмується, суд доходить висновку, що із народженням доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_7, матеріальне та сімейне становище платника аліментів зазнало змін.

Між тим, надаючи правову оцінку наведеним позивачем аргументам в частині обґрунтування заявлених вимог наявністю кредитних зобовязань, суд зазначає, що в будь-якому випадку такі зобовязання не звільняють особу від виконання обовязку з утримання дитини.

Таким чином, суд доходить висновку про задоволення позову та, з урахуванням визначених ст.182 СК України обставин, вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на корить ОСОБА_2 і стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/5 частини заробітку щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів відповідатиме вимогам закону і не суперечитиме праву дітей на рівне забезпечення з боку батька.

Разом із тим, вирішуючи питання щодо часу, з якого будуть стягуватись аліменти у новому розмірі, суд зауважує, що згідно з розясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З огляду на наведене, суд присуджує аліменти у новому розмірі щомісячно з часу набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.180-182, ст.192 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити повністю.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів у новому розмірі проводити щомісячно з часу набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

Раніше виданий на підставі рішення Комсомольського міського суду Полтавської області виконавчий лист від 09 жовтня 2012 року - відізвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судововї інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Повне імя позивача: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, рнокпп НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1;
Повне імя відповідача: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, адреса: АДРЕСА_2.

Суддя підпис ОСОБА_9

Згідно з оригіналом.

Суддя В.В. Крикливий

Повне судове рішення складено 06.03.2019.