АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/416/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 302090000 Чубай В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року

м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

Новікова О.М., Сіренка Ю.В., Храпка В.Д.

секретар: Попова М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_5,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Силікат-1»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 2 січня 2019 року у складі судді Чубай В.В.,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Силікат-1» про визнання договору оренди землі припиненим та повернення земельної ділянки.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 серпня 2017 року № 818, спадкова справа № 168/2017, їй належить земельна ділянка площею 2,4459 га, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Чорнобаївської селищної ради.

Дана земельна ділянка перейшла їй у спадок від матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

11 березня 2004 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Силікат-1» було укладено договір оренди землі, у відповідності до умов якого вказана земельна ділянка перейшла у користування ТОВ «Силікат-1» строком на 10 років, початок дії договору - 1 січня 2004 року, закінчення - 31 грудня 2013 року.

20 листопада 2012 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Силікат -1» було укладено угоду про внесення змін до діючого договору оренди землі, у відповідності до умов якого було змінено нормативно - грошову оцінку земельної ділянки з 37367,00 грн. на 85181,45 грн. Строк дії договору не змінювався та зазначено -Договір укладено на 10 років.

Відповідно до п.9 договору оренди, відповідач зобов'язався виплачувати щорічно орендну плату у грошовій формі без визначеного відсоткового розміру від нормативно - грошової оцінки землі - 4320,00 грн.

Враховуючи вказані обставини та небажання відповідача в добровільному порядку збільшити розмір орендної плати та виконувати умови договору, небажання відповідача в добровільному порядку повернути земельну ділянку для власного обробітку, вважає необхідним вирішувати питання про визнання договору оренди землі припиненим та повернення земельної ділянки власнику в судовому порядку.

Просила визнати договір оренди земельної ділянки від 11 квітня 2004 року, укладений між ОСОБА_6 та ТОВ «Силікат-1», щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,45 га, кадастровий номер - НОМЕР_1, припиненим. Повернути ОСОБА_5, як власнику, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,45 га, кадастровий номер - НОМЕР_1, що в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 2 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач набула право власності на земельну ділянку з моменту його державної реєстрації, тобто з 15 серпня 2017 року, і саме з цього часу у позивача виникло право вимагати сплату орендної плати і захищати свої права, як власника земельної ділянки. Оцінюючи додаткову угоду суд, прийшов до висновку, що відповідно до статті 33 ЗУ «Про оренду землі» ОСОБА_6 поновила договір оренди земельної ділянки від 11 березня 2004 року, чим продовжила строк дії договору оренди на 10 років. Позивач не довела та не підтвердила належними і допустимими доказами, що строк дії договору оренди земельної ділянки від 11 березня 2004 року закінчився, а тому підстав для визнання його припиненим і, як наслідок, підстави для повернення спірної земельної ділянки відсутні.

У січні 2019 року ОСОБА_5 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 2 січня 2019 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків викладених у рішенні суду обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції помилково оцінив угоду про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20 листопада 2012 року, як угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 11 березня 2004 року, через призму статті 33 ЗУ «Про оренду землі», оскільки на момент підписання угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі, дія договору оренди землі від 11 березня 2004 року не закінчилася та в ній відсутні будь - які відомості, що це угода про поновлення договору на майбутній строк, тим більше за два роки до закінчення діючого договору.

Вказує, що відповідно до статті 33 ЗУ «Про оренду землі» встановлено виключний порядок для поновлення договору оренди землі, який був недотриманий відповідачем. Також, представник відповідача взагалі не визнав, що укладена угода про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20 листопада 2012 року є угодою про поновлення договору, а навпаки стверджував, що це окремий договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований належним чином.

Вказує, що суд помилково взяв за основу позицію та оцінку викладену в Постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 709/1700/16-ц, оскільки дані справи різняться предметом спору та правовідносинами.

Судом не взято до уваги рішення Чорнобаївського районного суду від 4 травня 2018 року (справа № 709/350/18), яке набрало законної сили.

21 лютого 2019 року директором ТОВ «Силікат-1» - ОСОБА_7 подано відзив на апеляційну скаргу в якому посилаючись на те, що апеляційна скарга ОСОБА_5 є безпідставною та необґрунтованою, просив залишити її без задоволення, а рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 2 січня 2019 року - без змін.

Вказував, що судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального та процесуального права, в повному обсязі з'ясовані всі обставини справи та надано належну оцінку всім доказам.

Разом з цим зазначив, що хоча в назві договору вказано, що це угода про внесення змін до діючого договору оренди землі, однак сторонами 20 листопада 2012 року укладено самостійний договір оренди землі, який містить всі істотні умови передбачені статтею 15 ЗУ «Про оренду землі».

Посилався також і на те, що ОСОБА_5 набула права власності на земельну ділянку 15 серпня 2017 року, тобто після державної реєстрації такого права. Зазначає, що особисто звертаючись за отриманням коштів та отримуючи орендну плату за земельну ділянку протягом 2014 - 2017 років, позивач визнала, що договір оренди землі діє, його строк не закінчився, оскільки якщо б договір був припинений, то і не було б і підстав звернення з виплатою по орендній платі. Орендна плата за 2017 рік внесена на банківський рахунок позивача 27 грудня 2017 року.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 11 березня 2004 року між ОСОБА_6 і ТОВ «Силікат - 1» було укладено договір оренди земельної ділянки, розміром 2,45 га, вартістю 37367 грн., яка розташована на території Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, строком на 10 років. (а.с.7).

Відповідно до пункту 2.2 Договору, за користування вказаною в Договорі земельною ділянкою орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 1,5 % вартості земельної ділянки.

Відповідно до пункту 2.3 Договору початок дії договору 1 січня 2004 року, закінчення 31 грудня 2013 року.

1 квітня 2004 року даний договір був зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди земельних ділянок за № 598 районного відділу Черкаської регіональної філії Центру ДЗК.

Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 11 березня 2004 року ОСОБА_6 передала, а відповідач прийняв в оренду спірну земельну ділянку (а.с. 8).

Також, 20 листопада 2012 року між ОСОБА_6 і ТОВ «Силікат - 1» укладено угоду про внесення змін до діючого договору оренди землі. (а.с. 9-10).

Відповідно до пункту 1 Угоди, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради.

Відповідно до пункту 2 Угоди, в оренду передається земельна ділянка площею 2,45 га у тому числі рілля, яка належить згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № б/н від 27 березня 2001 року.

Відповідно до пункту 5 Угоди, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 85 181,45 грн. станом на 1 січня 2012 року.

Відповідно до пункту 8 Угоди, договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до пункту 9 Угоди, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі у гривнях від нормативно грошової оцінки земельної ділянки у формі за бажанням орендаря, що становить у грошовому виразі 4320,00 грн.

Відповідно до п. 11 Угоди орендна плата вноситься з 1 вересня по 31 грудня поточного року.

Відповідно до пункту 44 Угоди, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

18 березня 2014 року, дана угода була зареєстрована, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 24 березня 2014 року № 19430078 (а.с. 32).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 серпня 2017 року спадкоємцем майна ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є її дочка ОСОБА_5 Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 2,4459 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Чорнобаївської селищної ради (а.с.12).

Згідно з частиною 1 статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Частиною 2 цієї статті Кодексу встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до частини 4 статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно до статті 1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно частини 1 статті 4 ЗУ «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Статтею 13 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до статті 32 ЗУ «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Звертаючись в суд з даним позовом, а саме про визнання договору оренди земельної ділянки від 11 квітня 2004 року припиненим, ОСОБА_5 посилалася на норму статті 31 ЗУ «Про оренду землі», яка передбачає, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Тобто, саме з 15 серпня 2017 року у ОСОБА_5 виникло право вимагати сплати орендної плати і захищати свої права, як власника земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що укладення угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20 листопада 2012 року є такою, що в порядку ст. 33 Закону України "Про оренду землі" поновила договір оренди земельної ділянки від 11 березня 2004 року та продовжила його строк дії на 10 років.

Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 709/1700/16-ц, відповідно до змісту якої касаційна інстанція погодилася з висновком судів першої й апеляційної інстанцій про те, що 20 листопада 2012 року ТОВ "Силікат-1" (відповідач), користуючись переважним правом на укладання договору оренди землі на новий строк, уклав з орендодавцем угоду про внесення змін до чинного договору оренди землі, згідно з якою строк дії договору оренди продовжено на

10 років.

Враховуючи вищевикладене, позивач не надав належних та допустимих доказів у відповідності до статей 12, 76 - 78 ЦПК України, щодо закінчення строку дії договору оренди землі від 11 березня 2004 року, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого та вмотивованого висновку про відсутність підстав для визнання його припиненим та повернення спірної земельної ділянки.

Колегія суддів не погоджується з доводами скаржника, як на підставу для скасування рішення суду, що суд першої інстанції помилково оцінив угоду про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20 листопада 2012 року, як угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 11 березня 2004 року, через призму статті 33 ЗУ «Про оренду землі», оскільки даний висновок суду узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 709/1700/16-ц.

Також колегія суддів не погоджується з доводами скаржника, як на підставу для скасування рішення суду, стосовно того, що відповідно до статті 33 ЗУ «Про оренду землі» встановлено виключний порядок для поновлення договору оренди землі, який був недотриманий відповідачем, оскільки відповідно до частини першої статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Посилання скаржника на рішення Чорнобаївського районного суду від 4 травня 2018 року (справа № 709/350/18), яке набрало законної сили не дає підстав для задоволення скарги, оскільки стосується інших предмету спору та правовідносин.

Враховуючи викладене, постановлене у справі рішення є законним та обгрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб'єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 2 січня 2019 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 13 березня 2019 року

Судді: О.М. Новіков

Ю.В. Сіренко

В.Д. Храпко