Справа № 716/2255/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.19 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Стрільця Я.С.

за участю секретаря Климус Г.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади с.Кадубівці в особі Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до територіальної громади с.Кадубівці в особі Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за законом.

Посилається на те, що 14.12.2017 року в с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області померла її сестра ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 22, розташованого по вулиці Сагайдачного в с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області.

Заповіту ОСОБА_2 не вчиняла, позивач являється спадкоємцем другої черги за законом. Іншими спадкоємцями за законом являються сестри померлої ОСОБА_3, ОСОБА_4, які спадщину після смерті сестри не прийняли, так як із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживали, із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не зверталися, натомість надали нотаріусу заяву, що на спадщину за законом після смерті сестри не претендують, тому вважаються такими, що не є учасником даних цивільних спадкових правовідносин.

Вказує на те, що спадщину після смерті сестри прийняла, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_5

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявилася, у поданій до суду заяві її представник ОСОБА_6 просить розгляд справи провести у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача від територіальної громади с.Кадубівці в особі Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області в підготовче судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову, в якій просить розгляд справи провести в їх відсутності.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Судом встановлено, що 14.12.017 року в с. Кадубівці померла рідна сестра позивача ОСОБА_2, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №179843 від 19.12.2017 року (а.с.12). Внаслідок смерті останньої відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул.. Сагайдачного.22 в с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області.

Заповіту померла ОСОБА_2 не вчиняла. Спадкоємццями за законом після смерті ОСОБА_2 є її сестри ОСОБА_3, ОСОБА_4, які спадщину після смерті сестри не прийняли, так як із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживали, із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не зверталися, натомість надали нотаріусу заяву, що на спадщину за законом після смерті сестри не претендують, тому вважаються такими, що не є учасниками даних цивільних спадкових правовідносин.

Позивач ОСОБА_1 також є спадкоємцем другої черги на спадщину після смерті ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті сестри ОСОБА_2 спадщину прийняла вчасно, що вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №52247540 від 12.06.2018 року (а.с.26) та змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.12.2018 року (а.с.27).

З метою оформлення спадщини позивач у встановлений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №52247540 від 12.06.2018 року (а.с.26), однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_2, що вбачається з вищевказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 27).

Судом встановлено, що житловий будинок, розташований по вулиці Сагайдачного, 22 в с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області належав ОСОБА_7, померлому 25.07.2004 року, який побудував його власною працею та коштами, що підтверджується довідками виконкому Кадубовецької сільської ради №152 від 11.09.2018 р., №3623 від 21.12.2018 р., облікової картки обєкта по господарського обліку на 2016-2020 роки (а.с.29-32), довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ №357 від 03.12.2018 року (а.с.18). Спадкоємцем майна померлого ОСОБА_7 за заповітом була його дочка ОСОБА_2, яка спадщину після його смерті прийняла, в установлений законом термін, однак не оформила її належним чином.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

Згідно довідок виконкому Кадубовецької сільської ради №152 від 11.09.2018 р., №3623 від 21.12.2018 р., облікової картки обєкта по господарського обліку на 2016-2020 роки (а.с.29-32), довідки-характеристики Заставнівського РБТІ №357 від 03.12.2018 року (а.с., 18, 29-32) житловий будинок, розташований в с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області по вулиці Сагайдачного, 22 побудований ОСОБА_7 за власні кошти у 1960-1974 роки, не є колгоспним двором, правовстановлюючі документи на нього не видавались.

В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 за законом виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.14-18). Згідно довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №357 від 03.12.2018 року (а.с.18) його вартість становить 112791 (сто дванадцять тисяч сімсот девяносто одну) гривню, 00 копійок.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. ст. 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області по вулиці Сагайдачного, №22, загальною площею 50,10 м. кв., житловою площею 38,10 м.кв. і складається з: житлового будинку під літ. «А»; літньої кухні під літ. «Б.»; сараю під літ. «В»; сараю під літ. «Г»; криниця під літ. «К», всього інвентаризаційною вартістю 112791 грн., в порядку спадщини за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 14.12.2017 року в с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис про смерть №34.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черніецького апеляційного суду в порядку визначеному главою першою розділу п'ятого та п.15.5 розділу тринадцятого ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Я.С.Стрілець