Дата документу 11.03.2019 Справа № 336/9024/15-ц
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 336/9024/15 Головуючий у 1-й інстанції: Артемова Л.Г.
Пр. №22-ц/807/1476/19
УХВАЛА

11 березня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі головуючого судді - доповідача Гончар М.С.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2015 року

у справі за поданням головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Харченко Ольги Григорівни, погодженим з начальником відділу, про тимчасове обмеження виїзду за кордон фізичної особи - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2015 року вищезазначене подання головного державного виконавця Шевченківського ВДВС Запорізького міського управління юстиції Харченко О.Г. задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Проте, апеляційне провадження у справі не може бути відкрито з наступних підстав.

Скаржником при подачі вищезазначеної апеляційної скарги пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

В силу вимог п. 11 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VІІ, якій набрав чинності з 15.12.2017 року, скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 перехідних положень ЦПК України в новій редакції судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тому, відповідно до ст. 294 ч. 2 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент постановлення остаржуємої ухвали суду) апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржується ухвала суду першої інстанції постановлена 18.12.2015 року, без участі ОСОБА_1

Апеляційну скаргу скаржник відправив поштою до суду першої інстанції лише 22.02.2019 року (конверт а.с. 64), тобто із пропуском 5-денного строку на її подачу.

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційні скарзі заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції у цій справі та просив поновити строк на апеляційне оскарження останньої. Клопотання обґрунтоване тим, що скаржник отримав копію повного тексту оскаржуваної ухвали суду через систему «Електронний суд» лише 15 лютого 2019 року.

Однак, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов'язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

За приписами ст. 126 ч. 1 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

В силу вимог ст. 127 ч. 1 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вказані ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали суду першої інстанції не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення з апеляційною скаргою в передбачені законом строки.

Дійсно із матеріалів справи вбачається, що 08.02.2019 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про отримання оскаржуємої ухвали суду першої інстанції.

Встановлено, що 15.02.2019 року представник ОСОБА_2 отримав копію повного тексту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, на свою електронну адресу через систему «Електронний суд» (а.с. 43).

Звідси, строк п'ять днів на подачу апеляційної скарги з дня отримання ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 (15.02.2019 року) копії ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2015 року розпочався для останнього з 16.02.2019 року, та збіг 20.02.2019 року.

Проте, апеляційну скаргу скаржник відправив поштою до суду першої інстанції лише 22.02.2019 року (конверт а.с. 64),

При вищевикладених обставинах, вказані скаржником причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення з апеляційною скаргою в передбачені законом строки, тому визнані неповажними.

Згідно із ст. 357 ч. 3 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, на підставі ст. 357 ч. 4 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, керуючись ст. ст. 185, 354, 357 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без руху.

Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2015 року у цій справі в межах строку, встановленого судом, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог до апеляційної скарги будуть застосовані правила ст. 357 ч. 4 ЦПК України.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя - доповідач М.С. Гончар