БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2-п/356/1/19
Справа № 758/189/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2019 року Суддя Березанського міського суду Київської області Лялик Р. М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови та гарантії реалізації процесуальних прав і обов`язків усіма суб`єктами цивільно-процесуальних правовідносин.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Вимоги до змісту заяви про перегляд заочного рішення закріплені в ст. 285 ЦПК України.

За змістом ч. 8 ст. 285 ЦПК України, до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються правила статті 185 цього Кодексу.

Проаналізувавши подану заяву про перегляд заочного рішення, суд прийшов до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху у зв`язку з тим, що подана без додержання вимог ст. 285 ЦПК України.

Так, за приписами п. 4 ч. 2 ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено, зокрема, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, цивільне процесуальне законодавство у ч. 1 ст. 288 закріплює юридичну сукупність, за наявності всіх елементів якої заочне рішення підлягає скасуванню.

Під доказами, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, в контексті ч. 1 ст. 288 ЦПК України, вважаються такі фактичні дані, на підставі яких суд може встановити обставини, що обґрунтовують заперечення відповідача проти вимог позивача, а також інші обставини, які могли б вплинути на зміст ухваленого за результатами заочного розгляду справи рішення суду.

За змістом п. 5 ч. 3 ст. 2 ЦПК України диспозитивність віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Згідно з ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом з тим, подана до суду заява про перегляд заочного рішення, всупереч вимогам ст. 285 ЦПК України, не містить жодних конкретних посилань на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача та які мають істотне значення для правильного вирішення справи, в той час як наведені в заяві обґрунтування носять загальний характер, відтак, самі по собі не можуть вплинути на зміст ухваленого за результатами заочного розгляду справи рішення суду.

Окрім того, у відповідності до ч. 4 ст. 285 ЦПК України, до заяви про перегляд заочного рішення додаються її копії за кількістю учасників справи та копії всіх доданих до неї матеріалів.

Разом з тим, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, заявником при зверненні до суду, всупереч таким вимогам ч. 4 ст. 285 ЦПК України, до заяви про перегляд заочного рішення не додано копій вказаних в додатках до заяви доданих документів для іншої сторони АТ КБ «Приватбанк».

При цьому, за змістом ст.ст. 47, 48 ЦПК України, цивільною процесуальною право- та дієздатністю наділені виключно фізичні і юридичні особи.

Разом з тим, враховуючи відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які є відкритими і загальнодоступними згідно ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», на момент звернення до суду із заявою повне найменування юридичної особи позивача значиться як акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», відтак, не відповідає вказаному в заяві.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За змістом положень ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 4 ст. 10 ЦПК України, при розгляді справ суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що, реалізуючи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Прецедентними в цьому відношенні є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

За таких обставин, з врахуванням положень ч. 1 ст. 286 ЦПК України, вказані в ухвалі недоліки перешкоджають прийняттю заяви про перегляд заочного рішення до розгляду, відтак, мають бути усунуті заявником, а саме: необхідно зазначити посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, уточнити найменування сторони позивача, а також долучити копії вказаних в додатках до заяви документів для іншої сторони.

Суд наголошує, що згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відтак, з системного аналізу положень норм ст. 185, ч. 8 ст. 285 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву про перегляд заочного рішення подано без додержання вимог, викладених у статті 285 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду вказаної заяви постановляє ухвалу про залишення її без руху, в якій зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12-13, 185, 284-286, 288 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без руху, надавши заявнику строк в 10 (десять) днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити заявнику, що в разі невиконання ухвали заява про перегляд заочного рішення буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: Р. М. Лялик