"18" листопада 2019 р.
Ленінський районний суд м. Харкова
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

13 листопада 2019 року Справа 642/6362/19; Провадження №2-о/642/332/19

Суд у складі: Головуючого судді Євтіфієва В.М.;

за участю Секретаря Пшеничної Т.М.;

представника заявника ОСОБА_1 , представника зацікавленої особи Коваленко М.В.; розглянув у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:
Звертаючись до суду заявник вимагає встановлення факту родинних відносин, в саме:

- встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван Р. Вірменія, на території України до 24 серпня 1991 року.

У мотивуванні заяви заявник зазначив, що він ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Єреван Р. Вірменія. У часи радянського союзу у зв`язку з тим, що у м. Харкові проживало багато його родичів, він переїхав в Україну.

Так, з 09 лютого 1983 року по 16 жовтня 1985 року він постійно проживав та був прописаний за адресою: АДРЕСА_1 , у гуртожитку, що підтверджується довідкою форми А (карточка прописки). Також цей факт підтверджується довідкою №179/3, виданою 16.08.2019 гуртожитком №1 ХНТУСГ ім. П. Василенка.

Вищезазначена інформація підтверджена також перебуванням на військовому обліку з 08.02.1983 по 15.10.1985 року та пропискою за адресою: АДРЕСА_2 , зазначено у довідці №1231 виданою 20.08.2019 Московським об`єднаним військовим комісаріатом. За сімейними обставинами у 1985 року він повернувся на постійне проживання до своєї родини до Вірменії та був виписаний.

Після розпаду радянського союзу він отримав паспорт громадянина Республіки Вірменії, та паспорт громадянина СРСР зразка 1974 року, в якому також зазначався факт його проживання на території України, який в мене вилучено при обміні паспорта. Зараз всі його близькі родичі померли та він все своє життя мріяв проживати в Україні, боротись за незалежність та територіальну цілісність Держави. З метою отримання громадянства звернувся до міграційної служби та мені було відмовлено в усній формі та роз`яснено, що згідно наданої ним інформації встановити його особу та належність до громадянства України не вбачається можливим та необхідно надати до ДМС документ, що підтверджує факт постійного проживання на території України його чи його близьких родичів до 24 серпня 1991 року. В зв`язку з чим йому необхідно звертатися до суду для встановлення цього факту.

Рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України його батька йому необхідно для отримання паспорту громадянина України за місцем фактичного проживання відповідно до постанови КМУ від 25.03.2015 №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України».

У заяві заявник посилається на те, що за положеннями ч. 1 ст. 8 Закону та п. 25. Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. У разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 , підтримав заяву та просив її задовольнити.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_3 зазначила, що документи, які знаходяться у матеріалах справи свідчать про те, що ОСОБА_2 у зазначений період перебував на території України.

Дослідивши докази матеріалів справи судом встановлені наступні факти та обставини:

Відповідно до довідки № 179/3 від 16.08.2019, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Єреван Р. Вірменія, дійсно, згідно архівної картотеки був зареєстрований постійно за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 09.02.1983 р.н. по 16.10.1985 р. виписаний за власним бажанням.

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_2 є громадянином Вірменії, ІНФОРМАЦІЯ_3 , у Республіці Вірменія, дата видачі 22.02.2011, дійсний до 22.02.2021.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.VI.1960, ОСОБА_2 народився 1960 року у місті Єреван.

Відповідно до довідки № 1231 від 20.08.2019, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був прописаний за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час пр.-т. Ювілейний) та перебував на військовому обліку в Московському РВК м. Харкова з 08.02.1983 р. по 15.10.1985 р., інших даних Московський РВК м. Харкова надати не має можливості.

Відповідно до копії картки прописки форми А, ОСОБА_2 був прописаний за адресою: АДРЕСА_1 , гуртожиток з 09.02.1983 року, вибув з прописки 16.10.1985 року.

Відповідно до копії договору найму житла ОСОБА_2 був наймодавцем будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 99 кв.м.

Відповідно до копії договору дарування від 30.07.2013, ОСОБА_2 був власником будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 99 кв.м. та подарував його ОСОБА_4 .

Відповідно до копії Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником будинку АДРЕСА_3 , загальною площею 99 кв.м. став ОСОБА_4 .

Оцінив в сукупності досліджені докази, суд вважає:

У п. 7 ППВСУ № 5 от 31.03.1995 року зі змінами № 15 от 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до абзацу 2 п. 2 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику по справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася по 01 січня 2004 року.

Аналогічні положення є у п. 9 Роз`яснень ВСС України з розгляду цивільних : кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року.

За п. 1,3,15 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин.

Згідно вимог ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Керуючись ст. 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити повністю.

Вважати, постійне проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Р. Вірменія, на території України до 24 серпня 1991 року.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського Апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.М.Євтіфієв