Справа № 639/348/19
Провадження № 2/639/844/19
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 639/348/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

18 січня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відповідно до якої позивач просила суд визнати ОСОБА_2 втратившим право користування житловим приміщенням квартирою № 94 в будинку № 1 по вул. Петра Свинаренка у м. Харкові.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. З відповідачем позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 03.10.1984 року. На прохання колишнього чоловіка, відповідача у справі, позивач зареєструвала його в належній їй на праві власності квартирі. Позивач зазначає, що відповідач фактично у квартирі жодного дня не проживав, його речей у квартирі немає. На теперішній час позивач з відповідачем стосунків не підтримує, він не цікавиться житлом, комунальні платежі не сплачує. Реєстрація відповідача за спірною адресою є формальною.

Вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не зявилася, в позовній заяві просила суд провести розгляд справи у її відсутність., проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач по справі в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Договором купівлі-продажу від 14.02.2017 року, посвідченим Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованим в реєстрі за № 268 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.02.2017 року № 80312246. (а.с. 6, 7)

Відповідно до ч. 1ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Позивач в своїй позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 03.10.1984 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу ОСОБА_2 ІІ-ВЛ № 283487, виданим Жовтневим районним РАЦС м. Харкова 03 жовтня 1984 року. (а.с. 16)

На прохання колишнього чоловіка, відповідача у справі, позивач зареєструвала його в належній їй на праві власності квартирі. Позивач зазначає, що відповідач фактично у квартирі жодного дня не проживав, його речей у квартирі немає. На теперішній час позивач з відповідачем стосунків не підтримує, він не цікавиться житлом, комунальні платежі не сплачує. Реєстрація відповідача за спірною адресою є формальною.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач в розумінні ст. 3 СК України є членом сімї позивача, незважаючи на те, що шлюб між ними було розірвано.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разу відсутності члена сімї без поважним причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Стаття 150 ЖК України передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Всупереч вказаним вимогам закону, позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а саме, що відповідач за спірною адресою не проживає, нею не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, що його речі в квартирі відсутні.

Окрім того, суд знаходить безпідставним посилання позивача на положення ст. 71, 72 ЖК України, оскільки вказані положення регулюють відносини щодо державного житлового фонду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням слід відмовити у звязку з його недоведеністю.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір залишається за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, 223, ч.4 ст. 223, 259, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 150 ЖК України, ст. 405 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ :

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії ММ № 837374, виданий 1 МВМ Жовтневого РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 12 січня 2001 року, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 28, кв. 144.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії ММ № 720688, виданий Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 22 жовтня 2004 року, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 1, кв. 94.

Повний текст рішення складено 14.03.2019 року.

Суддя В. В. Труханович