Справа № 504/2111/19
Провадження № 6/504/56/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2019 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

секретаря - Мельниковій В.М.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича, про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерій Миколайович звернувся до суду із заявою в порядку ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», яким просив суд звернути стягнення на майно боржника, право на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме - земельну ділянку, площею 0,10 га, яка розташована на території Красносільської сільської АДРЕСА_1 Комінтернівського АДРЕСА_2 Лиманського АДРЕСА_3 Одеської області, АДРЕСА_4 , вул АДРЕСА_5 Садова АДРЕСА_6 , кадастровий номер :01:001:1377, цільове призначення «ведення садівництва».

Приватний виконавець подав письмове клопотання, яким свою заяву підтримав, просив її задовольнити з визначених у ній підстав, справу просив розглядати у свою відсутність.

Крім того, відповідно до заяви від 11.09.2019 року виконавець надав письмові пояснення по суті, та подав копії матеріалів виконавчого провадження, які були уважно дослідженні судом в судовому засіданні.

За правилом ч.11 ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю приватного виконавця.

Вивчивши доводи приватного виконавця, перевіривши матеріали виконавчого провадження ВП № 58965053 (що додані до матеріалів), суд дійшов до висновку, що подання приватного виконавця підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Приватного виконавця Притуляк В.М. перебуває виконавче провадження ВП № 58965053 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 20.03.2014 року на виконання рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.10.2013 року про звернення стягнення на нерухоме майно земельну ділянку, площею 0,10 га, яка розташована на території Красносільської сільської АДРЕСА_1 Комінтернівського АДРЕСА_2 Лиманського АДРЕСА_7 району Одеської АДРЕСА_8 , АДРЕСА_6 , кадастровий номер :01:001:1377, цільове призначення «ведення садівництва».

Боржником за вказаним виконавчим листом вказаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувачем ПАТ АБ «Укргазбанк» код за .

Постановою Приватного виконавця Притуляк В.М. від 22.04.2019 року відкрито виконавче провадження ВП № 58965053.

Постанова направлена рекомендованою поштою на адресу боржника ( ОСОБА_1 ), яка вказана у виконавчому документі, що підтверджено реєстром згрупованих відправлень та договором виконавця з установою поштових відправлень.

В силу ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) однією із засад виконавчого провадження є верховенство права.

Положенням ч. 1 ст. 18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зі змісту завдань принципу верховенства права відкривається обов`язок державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Гарантією є можливість оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця в порядку, встановленому цим Законом.

За правилами ст.. 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний (приватний) виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону копії постанов державного (приватного) виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний (приватний) виконавець зобов`язаний довести до відому сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, яка вказана у виконавчому документі.

Суд враховує, що приватним виконавцем Притуляк В.М. в повній мірі дотримано положення наведеної норми закону, виконавцем було направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу боржника, яка вказана у виконавчому документі рекомендованою кореспонденцією.

Суд враховує, що законодавцем гарантовано боржнику право на самостійне виконання рішення суду (виконавчого документу), яке, виходячи з вищенаведених норм Закону, розпочинається з дня отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, суд вважає, що боржник з власної ініціативи, позбавив себе можливості в законний спосіб бути повідомленим виконавцем про необхідність добровільного (самостійного) виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається та діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими для виконання на всій території України.

Отже, право стягувача на примусове виконання рішення суду гарантовано Основним Законом, і підлягає захисту судом в загальному порядку.

Разом із тим, відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Суд повторює, що рішення суду гарантовано має бути виконано, але у спосіб, встановлений законом, з дотриманням прав, свобод та інтересів сторін та інших учасників виконавчого провадження.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначений ст. 48 Закону.

Так, в першу чергу стягнення за виконавчими документами звертається на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

У разі, якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчими документами, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець вживає заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Відповідно до правила ст. 50 Закону звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу стягнення звертається на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Дослідженими судом матеріалами виконавчого провадження ВП № 58965053 встановлена наявність іпотечного договору від 08.07.2008 року, який укладений на забезпечення виконання кредитного договору № 287-08/П-38 від 08.07.2008 року, та яким ОСОБА_1 передав в іпотеку банку ВАТ АБ «Укргазбанк» вищевказану земельну ділянку.

Предметом іпотеки є земельна ділянка, площею 0,10 га, яка розташована на території Красносільської сільської АДРЕСА_1 АДРЕСА_6 , кадастровий номер :01:001:1377, цільове призначення «ведення садівництва», що стане власністю іпотекодавця у майбутньому після отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку, що придбана іпотекодавцем на підставі договорів купівлі- продажу від 08.07.2008 року.

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 23.04.2019 року земельна ділянка з кадастровим номером :01:001: НОМЕР_1 до теперішнього часу не зареєстрована за ОСОБА_1

25.04.2019 року приватним виконавцем Притуляк В.М. винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника (опис та арешт майна боржника).

Таким чином виконавець розпочав процедуру звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно, що належить боржнику, але не зареєстровано в установленому порядку.

В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд наголошує, що у рішенні від 27 листопада 2008 року у справі «Крутько проти України» (№2), Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (no.1) (GC), no. 36813/97, п.197 ЄСПЛ 2006).

Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «Джорж Естіма проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998*II, п. 35, та «Сіка проти Словакії» (Sica v. Slovakia), №2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).

Застосовуючи процедуру «пілотного рішення» у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (рішення від 15 жовтня 2009 року, остаточне від 15.01.2010 року) Європейський суд з прав людини знову констатував, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» ( Immobiliare Saffi v. Italy), (GC), №22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Суд констатує, що боржник не зареєстрував своє право власності на придбану ним земельну ділянку, не отримав державного акту на право власності на земельну ділянку, і, тим самим вказане істотно ускладнює процедуру виконання остаточного рішення суду, що неминуче призводить до порушень законних очікувань стягувача (позивача).

Таким чином, суд вважає, що приватний виконавець обгрунтовано звернувся до суду із даним поданням, оскільки відсутність реєстрації права власності за боржником на майно, що йому належить на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі- продажу унеможливлює подальше примусове виконання судового рішення у спосіб та порядку, передбачений законом.

Отже подання підлягає задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст. 8, т. 55, ч.5 ст. 124 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 18, 26, 28, 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 208-210, 293, 294, 296, 353, 440 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича, - задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , а саме, на земельну ділянку, площею 0,10 га, яка розташована на території Красносільської сільської АДРЕСА_1 АДРЕСА_6 , кадастровий номер :01:001:1377, цільове призначення «ведення садівництва», право власності на яку не зареєстровано за ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з часу її проголошення через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя В.К. Барвенко