Справа № 214/1620/19
2-н/214/339/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

13 березня 2019 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території за період з 01.02.2016 року по 01.02.2019 року в розмірі 1619 грн. 66 коп., інфляційні втрати 554 грн. 10 коп., 3% річних від простроченої суми 124 грн. 58 коп., а також судовий збір 192 грн. 10 коп.

13.03.2019 року на запит суду надійшли відомості з адресно-довідкового органу відносно боржника, згідно з якими ОСОБА_2 не значиться зареєстрованою на території Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Дослідивши матеріали справи, зміст та вимоги заяви про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Як визначено ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших відносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, в порядку наказного, позовного (загального або спрощеного) та окремого провадження.

Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг; телекомунікаційних послуг; послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Положеннями ч.9 ст.165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити місце проживання (перебування) фізичної особи боржника.

Враховуючи, що відомості про дійсне зареєстроване місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_2 відсутні, встановити її дійсне місцезнаходження суд не має можливості з огляду на відсутність такої інформації, підстав для застосування альтернативної підсудності з огляду на специфіку наказного провадження та відсутність доказів виникнення між сторонами договірних відносин суд не вбачає, тому приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу в силу ч.9 ст.165 ЦПК України.

На підставі ст.166 ЦПК України суд розяснює заявникові, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення до суду з вимогами в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст.160-164, ч.9 ст.165, ст.ст.166-168, 353-354, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її підписання суддею.

Суддя Гринь Н.Г.