________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1012/19
УХВАЛА

11.03.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Ганєві А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження клопотання позивача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про зупинення провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2018 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики серії НОМЕР_1 від 10.04.2015 року, яка складається з: відсотків за неправомірне користування грошовими коштами та безпідставне їх збереження за період з 01.09.2018 року по 12.12.2018 року в сумі 18332 гривні 35 копійок; пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 01.09.2018 року по 12.12.2018 року в розмірі 18332 гривні 35 копійок; трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов`язань за період з 01.09.2018 року по 12.12.2018 року в сумі 3142 гривні 69 копійок; інфляційних витрат за період з вересень-листопад 2018 року в сумі 11804 гривні 92 копійки, а також витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 28.12.2018 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

29 січня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1., в якій остання просить суд відмовити у задоволенні позову.

18 лютого 2019 року до суду надійшла заява від позивача про збільшення позовних вимог, в якій ОСОБА_7 - ОСОБА_2 просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики серії НОМЕР_1 від 10.04.2015 року, яка складається з: відсотків за безпідставне зберігання грошових коштів за період з 01.09.2018 року по 21.02.2019 року в сумі 32105 гривень 16 копійок; пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 01.09.2018 року по 21.02.2019 року в розмірі 32105 гривень 16 копійок; трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов`язань за період з 01.09.2018 року по 21.02.2019 року в сумі 5357 гривень 62 копійки; інфляційних витрат за період з вересень-січень 2019 року в сумі 26148 гривень 69 копійок, а також витрати по сплаті судового збору.

Судом в судовому засіданні 21.02.2019 року було ухвалено прийняти вказану уточнену позовну заяву до розгляду та відкладено судове засідання для надання часу представнику відповідача надати відзив на уточнену заяву.

11 березня 2019 року до суду надійшли клопотання від позивача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про зупинення провадження по цій справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі №520/11113/18 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним. Сторони у зазначених клопотаннях зазначили, що по вказаній справі 13.12.2018 року ухвалено Київським районним судом міста Одеси рішення, на яке сторонами подано апеляційні скарги та матеріали справи надіслані до Одеського апеляційного суду.

Сторони по справі у судове засідання призначене на 11.03.2019 року не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи та надані до суду клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Так суд зазначає, що в цій цивільній справі позивачем заявлені вимоги про стягнення зі ОСОБА_3 відсотків за неправомірне користування грошовими коштами, пені, трьох відсотків річних, інфляційних витрат, в якості заборгованості за договором позики серії НОМЕР_1 від 10.04.2015 року.

На підтвердження своїх посилань, позивач стверджує, що 10 квітня 2015 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., зареєстрований в реєстрі за №1166, відповідно до умов якого, позикодавець передав у власність позичальнику, а позичальник прийняв у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 200000 гривень, що за офіційним курсом НБУ становило 2343,5369 гривні до 1 долару США, що було еквівалентом 8532,42 доларів США за офіційним валютним курсом Національного банку України, встановленим на момент укладення даного договору, та позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів за офіційним валютним курсом НБУ, встановленим на момент повернення грошових коштів за вимогою позикодавця.

Позивачка вказує, що положенням п.2 та п.4 договору позики підтверджено, що сума боргу, встановлена в п.1, отримана позичальником від позикодавця в момент підписання даного договору в повному обсязі та позичальник зобов`язався повернути

позикодавцеві суму позики, визначену в п.1 даного договору, а відповідно до п.9 договору позики, у випадку повернення суми позики, визначеної в п.1 даного договору, з урахуванням відсотків, нарахованих за користування грошовими коштами, позичальником готівкою, позикодавець має право видати позичальнику розписку про одержання суми позики в повному обсязі або частково, а після повного виконання зобов`язання позичальником за даним договором позикодавець зобов`язується також передати позичальнику примірник даного договору. У разі неможливості повернення примірника даного договору, позикодавець повинен вказати про це у розписці.

Також, позивачка зазначає, що сторонами було обумовлено в п.5 договору, що позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми на розрахунковий рахунок позикодавця.

Так, позивачка вказує, що в листі-вимозі від 31 липня 2018 року, яка була надіслана на адресу відповідача, встановлено строк виконання боргового зобов`язання до 10 серпня 2018 року та надано реквізити для зарахування коштів.

У зазначеному листі-вимозі, як стверджує позивачка, також було повідомлено, що позичальник може надійти за адресою: 65000, Одеська область, місто Одеса, вулиця Успенська, 29, до відділення Банку Клірінговий Дім, у зв`язку з чим зарахування буде проводитись без комісії. Також, позичальнику було надано можливість, у разі виникнення труднощів, виконати своє зобов`язання шляхом внесення грошових коштів у строк до 10 серпня 2018 року у депозит будь-якого нотаріуса, нотаріальної контори за його вибором у місті Одесі, Одеської області , відповідно до вимог ст. 537 Цивільного кодексу України, про що повідомити позикодавця цінним листом із повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, в порушення умов укладеного договору позики, відповідач ухиляється від виконання зобов`язань, борг у встановлений строк не повертає, у зв`язку з чим, ОСОБА_7 - ОСОБА_2 27.08.2018 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , в якому просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її - ОСОБА_2 користь суму боргу за договором позики у розмірі 237655,18грн., що є еквівалентом 8532,42 доларів США за офіційним валютним курсом Національного банку України станом на 27.08.2018 року, відсотки за користування грошовими коштами в період з 10.04.2015р. по 10.08.2018р. у розмірі 133568,78 грн.; відсотки за користування грошовими коштами за період з 11.08.2018 р. по 27.08.2018 р. в розмірі 2889,17грн.; пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань з 11.08.2018р. по 27.08.2018р. в розмірі 5948,28 грн.; 3% річних за прострочення виконання зобов`язання за період з 11.08.2018р. по 27.08.018р. в розмірі 509,85 грн., та судові витрати, відповідно до наданих квитанцій.

За наслідком вказаного позову було заведено справу №520/11113/18.

У зв`язку з подальшим невиконанням відповідачем умов договору позики серії НОМЕР_1 від 10.04.2015 року, позивач звернулась 12.12.2018 року до суду з цим позовом про стягнення з відповідача відсотків за безпідставне зберігання грошових коштів, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань, трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов`язань та інфляційних витрат за період з вересень-21.02.2019 року.

З наданих сторонами по справі документів, судом встановлено, що 13 грудня 2018 року Київським районним судом міста Одеси за наслідком розгляду справи №520/11113/18 ухвалено рішення, яким позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 заборгованість за договором позики серії НОМЕР_2 від 10.04.2015року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1166, у загальному розмірі 374622 грн. 98 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 746 (три тисячі сімсот сорок шість) грн. 23 коп. В решті позовних вимог - відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним - відмовлено.

З вказаного рішення суду вбачається, що відповідачем оспорювався зазначений договір позики від 10 квітня 2015 року, який ОСОБА_3 вважав безгрошовим, тобто таким, який не породжує цивільні права та обов`язки сторін, а підписання сторонами тексту договору позики без фактичної передачі грошей не породжує в майбутньому у позичальника обов`язку повернення обумовленої угодою цю суму грошей.

На цей час зазначене рішення суду по справі №520/11113/18 не набрало законної сили та матеріали справи скеровано до Одеського апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги на зазначене рішення суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Диспозиція приведеної норми свідчить про те, що обов`язок суду зупинити провадження у справі виникає винятково у випадку, коли інша пов`язана справа перебуває у провадженні суду (тобто у ній відкрите провадження) і за своїм характером є конституційною, адміністративною, цивільною, господарською або кримінальною.

Згідно ч. 1 п. 5 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Крім того, у рішенні від 25 липня 2002 року по справі " Совтрансавто - Холдинг " проти України " Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Гарантована Конституцією України рівність усіх людей в їх правах і свободах означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей як матеріального, так і процесуального характеру для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод. У правовій державі звернення до суду є універсальним механізмом захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що вимоги позивача в цій справі ґрунтуються на виниклих зобов`язань сторін по справі на підставі договору позики серії НОМЕР_2 від 10.04.2015року, дійсність якого оспорюється відповідачем в рамках розгляду цивільної справи №520/11113/18, рішення за наслідком розгляду якої не набрало законної сили, а матеріали справи перебувають в Одеському апеляційному суді, суд доходить до висновку про необхідність зупинити провадження по даній цивільній справі, оскільки рішення суду по цивільній справі №520/11113/18 та встановлені судом факти за наслідком її розгляду, будуть мати важливе значення для вирішення спору в цій справі та надані до суду докази не дозволяють суду повноцінно та об`єктивно встановити і оцінити обставини, які є предметом судового розгляду в цій справі.

Керуючись ст.ст. 251, 253, 352, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про зупинення провадження по справі - задовольнити.

Зупинити провадження по цивільній справі №520/20175/18 за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики до набранням законної сили судового рішення за наслідком розгляду цивільної справи № 520/11113/18 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено - 11 березня 2019 року.

Головуючий Калініченко Л. В.