печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Винник С. М.,

за участі осіб: представник позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Чехоєвої Н. М.,

третьої особи ОСОБА_4,

представник позивача (за зустрічним позовом) ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву (клопотання) про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_6 до Ритуальної служби Спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська правиця» про стягнення заборгованості за договором,

за зустрічним позовом Ритуальної служби Спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська правиця» про визнання недійсним договору та додаткової угоди до нього,позовом третьої особи, що висуває самостійні вимоги, ОСОБА_7 до Ритуальної служби Спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи ОСОБА_6, Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська правиця» про визнання недійсним договору,

за об'єднаним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_9, Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська правиця», Ритуальної служби Спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - ОСОБА_4, про визнання правочинів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2019 року у підготовчому судовому засіданні представник позивача за об'єднаним позовом подав суду заяву (клопотання) про забезпечення позову шляхом відсторонення від участі неналежного, на думку сторони, представника у справі - Чехоєвої Н. М., яка на підставі довіреності представляє інтереси юридичної особи Ритуальної служби Спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій» та заборони ОСОБА_10, ОСОБА_11 виконувати обов'язки директора РС СКП, оскільки довіреність підписана першим заступником директора ОСОБА_10, який згідно з Статутом не має права її підписувати.

У підготовчому судовому засіданні представник ОСОБА_8 своє клопотання підтримав та просив задовольнити, з підстав наведених у ньому.

Представник відповідача РС СКП «Київський крематорій» Чехоєва Н. М. заперечувала проти задоволення, просила суд відмовити у його задоволенні.

Третя особа у справі за об'єднаним позовом ОСОБА_4 підтримав клопотання сторони позивача, просив задовольнити.

Суд, вивчивши заяву та заслухавши обґрунтування учасників справи, вирішив залишити її без задоволення, виходячи з наступного.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що з ОСОБА_10 вже впродовж трьох років не укладається контракт, він не має будь-яких довіреностей від КМДА на вчинення будь-яких дій, в нього відсутні об'єми повноважень, що мали б бути зазначені у контракті, що є особливою формою трудового договору згідно ст. 21 КЗпП України, тому він не мав права підписувати довіреність Чехоєвій Н. М. на представлення інтересів Ритуальної служби СКП «Київський крематорій», як і виконуючий обов'язки директора ОСОБА_11 не має повноважень на направлення Чехоєвої Н. М. у суд як представника.

Частиною першою ст. 150 ЦПК України передбачено, які види заходів забезпечення позову суд може застосувати, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, відповідно до роз'яснень у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Виходячи з наведених положень закону, слід дійти висновку, що відсторонення від участі у розгляді справи та заборона виконувати обов'язки директора виходять за межі повноважень, якими наділений суд при розгляді справи. Окрім того, такі вимоги не є предметом спору у справі, вжиття заходів забезпечення позову щодо якого має гарантувати виконання судового рішення за результатом повного, об'єктивного і неупередженого розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 261, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача за об'єднаним позовом ОСОБА_8 - ОСОБА_5 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Суддя І. В. Литвинова