ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1474/18
"13" березня 2019 р. смт. Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., за участю секретаря судового засідання
ОСОБА_1, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
23.10.2018 року до суду звернувся АТ КБ «Приватбанк» з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідач звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у звязку із чим підписала заяву від 01.08.2012 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 2 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
АТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_3 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідачем було порушені зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, ОСОБА_3 станом на 30.09.2018 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 12 511.33 грн, яка складається із наступного: 2 499.03 грн тіло кредиту; 2 460.39 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 6 479.94 грн. нараховано пені; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) і 571.97 грн. - штраф (процентна складова).
З урахуванням наданих до суду уточнень, позивач просить суд стягнути із відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості 12 511.33 грн і судові витрати по справі в розмірі 1762 грн.
Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності за наявними в матеріалах справи доказами, позов підтримала в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі (а.с. 37).
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явилась, не повідомивши про причини неявки. Про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчать: поштові відправлення, що були повернуті до суду з довідкою «за закінченням встановленого строку зберігання», оголошення про розгляд справи (а.с. 44,46,48,49, 51). При цьому від неї до суду не надійшло відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень або клопотань.
Крім того, ОСОБА_3 не надано до суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростовування доводів позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
За загальним правилом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості.
Всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані представником позивача докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Підписавши анкету-заяву 01.08.2012 року ОСОБА_3 підтвердила свою згоду, що така заява разом Умовами та правилами надання банківських послуг, Памяткою клієнта та Тарифами Банку складає між нею та Банком Договір. Також, підтвердила той факт, що вона була ознайомленою та згодною з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 11).
Надано копію витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.12)
Відповідно до укладеного договору від 01.08.2012 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 2 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Пунктом 1.1.2.1.7 витягу з Умов та правил надання банківських послуг встановлено обовязок клієнта погашати заборгованість за Кредитом, відсоткам за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, сплачувати комісії на умовах передбачених цим договором.
Відповідно до п.1.1.5.21. витягу з Умов та правил надання банківських послуг, якщо в інших розділах не встановлено іншого, у разі непогашення кредиту у термін, встановлений Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої здійснюється відповідно до розміру, встановленого у заяві на приєднання до Договору для відсотків, від дня виникнення простроченої заборгованості. У разі непогашення зазначеного простроченого зобовязання протягом 30 календарних днів усі платежі, що сплачуються після вказаної дати, є пенею, крім платежів, що направляються з урахуванням встановленої Договором черговості на погашення тіла кредиту. У період нарахування пені на всю суму заборгованості за кредитним договором відсотки не нараховуються.
Згідно п.1.1.5.25. витягу з Умов та правил надання банківських послуг, за несвоєчасну оплату послуг передбачених цим Договором, Умовами та правилами клієнт платить Банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період за який платиться пеня, за кожний день прострочення.
Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 витягу з Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6. витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф розмір якого встановлюється тарифами договору.
На боргові зобов'язання за Кредитом і ОСОБА_5 нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 ( п. 2.1.1.12.6 витягу з Умов та правил надання банківських послуг).
У разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом в розмірі, вказаному в Пам'ятці клієнта / Довідці про умови кредитування та Тарифах, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 100 відсотків від розміру неналежно сплачених відсотків, встановлених у Пам'ятці клієнта / Довідці про умови кредитування та Тарифах. Сплата штрафу здійснюється позичальником за кожен місяць порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання позичальником зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом, що відображено у п. 2.1.1.12.7.4 витягу з Умов та правил надання банківських послуг.
Однак зазначені умови договору ОСОБА_3 належним чином не виконала у зв'язку з чим станом на 30.09.2018 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 12 511.33 грн, яка складається із наступного: 2 499.03 грн тіло кредиту; 2 460.39 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 6 479.94 грн. нараховано пені; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) і 571.97 грн. - штраф (процентна складова).
За вимогами статей 527, 530 Цивільного Кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
Договір є обовязковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України)
Разом з цим вирішуючи позовні вимоги про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Так, умовами спірного договору передбачено нарахування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання боржником грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбулося, у звязку із простроченням.
У той самий час, згідно Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року
№ 6-1374цс17.
З огляду на викладене з ОСОБА_3 на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути заборгованість в розмірі 11 439.36 грн, яка включає в себе: 2 499.03 грн тіло кредиту; 2 460.39 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 6 479.94 грн. нараховано пені; позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) і 571.97 грн. - штраф (процентна складова), з підстав викладених вище, задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.
Позивачем долучено платіжне доручення від 03.10.2018 року про сплату ним судового збору у сумі 1762 грн. за подання до суду даного позову.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому, слід стягнути з ОСОБА_3 на користь АТ КБ «Приватбанк» понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 1762 грн.
Керуючись ст.ст. 549, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України, 80, 81, 141, 263-265, 280 ЦПК України,
Позовну заяву Акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 01.08.2012 року, яка станом на 30.09.2018 року становить суму 11 439.36 грн, та включає в себе: 2 499.03 грн тіло кредиту, 2 460.39 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 6 479.94 грн. нараховано пені; та судові витрати в розмірі 1762 грн, а всього: 13 201.36 грн (тринадцять тисяч двісті одну гривню 36 коп.)
В іншій частині позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: ОСОБА_6