Справа № 452/2004/17 Головуючий у 1 інстанції: Кунцік О.С.
Провадження № 22-ц/811/77/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколота Т.І.,

секретаря: Фейір К.О. без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на заочне рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення невиплаченої заробітної плати, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення невиплаченої заробітної плати.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що працював у відповідача з 28 вересня 1981 року на посаді екскаваторника VІ розряду Самбірського ВУВКГ, згідно наказу №52 від 27 грудня 2000 року йому присвоєно кваліфікацію машиніст - екскаватора VІ розряду.

Відповідач з квітня 2010 року по грудень 2016 року проводив йому нарахування та виплату заробітної плати в порушення чинного законодавства України, зокрема Конституції України, Кодексу законів про працю, Закону України «Про оплату праці», Колективного договору Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на 2010-2014 рік, прийнятого на зборах трудового колективу 15 квітня 2010 року протокол №1, чинний до 18 квітня 2017 року.

Також відповідачем без правового обґрунтування була встановлена тарифна ставка робітника першого розряду без урахування коефіцієнту співвідношення 1,2 до мінімальної тарифної ставки робітника першого розряду встановленої Територіальною угодою між Львівською обласною державною адміністрацією, об»єднанням роботодавців та профспілковими об»єднаннями Львівської області.

Крім того, відповідачем при встановленні місячного посадового окладу, формування тарифної ставки робітника першого розряду проводилася з розрахунку нижче законодавчо встановленої мінімальної заробітної плати, зокрема станом на 01 січня 2013 року в розмірі 907 гривень, а не 1147 гривень, як передбачено Законом України «Про державний бюджет на 2013 рік».

За період роботи з квітня 2010 року по грудень 2016 року заборгованість неодержаної заробітної плати становить 61563 грн.63 коп, а по відпускних згідно розрахунку 4883,17 гривень.

Згідно додатку до колективного договору Самбірського ВУВКГ на 2010-2012 роки, прийнятого на зборах трудового колективу 15 квітня 2010 року йому, як машиністу екскаватора VІ розряду була встановила доплата за класність у розмірі 20% до заробітної плати.

З квітня 2013 року відповідач безпідставно припинив нарахування та виплату доплати за класність у розмірі 20% до заробітної плати, в результаті чого заборгованість становить 40009 гривень 96 коп.

Загальна сума заборгованості неодержаної заробітної плати становить 106456,76 гривень (61563,63+4883,17+40009,96).

Просив позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 вересня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто із Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (ідентифікаційний код юридичної особи: 05514293, адреса місця знаходження: 81400, Львівська область місто Самбір вулиця Шевченка, 59«а») на користь ОСОБА_2 недоплачену заробітну плату у розмірі 106456 (сто шість тисяч чотириста п'ятдесят шість гривень 76 коп.)

Стягнуто із Самбірського ВУВКГ у дохід держави судовий збір 640 (шістсот сорок гривень) грн.

Рішення суду оскаржило Самбірське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства. Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

В апеляційній скарзі посилається на те, що вимога стягнути невиплачену заробітну плату за період з травня 2010 року по червень 2014 року вже була предметом судового розгляду між тими ж сторонами та з тих же підстав, за результатом якого ухвалене рішення, що набрало законної сили.

Вказує, що провадження у справі в частині стягнення невиплаченої заробітної плати за період з травня 2010 року по червень 2014 року слід закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЩІК України.

Крім того зазначає, що усі розрахунки невиплаченої заробітної плати та відпускних, здійснені за період з 2015 року по 2016 рік є необгрунтованими та в задоволенні таких вимог слід відмовити, оскільки зазначені розрахунки проведені на підставі згаданої територіальної угоди на 2012-2014 роки, строк дії якої закінчився у 2014 році.

Просить заочне рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 вересня 2017 року скасувати, провадження у справі в частині стягнення невиплаченої заробітної плати закрити, у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

03 серпня 2018 року на адресу суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 вересня 2017 року. Звертає увагу, що рішенням суду обґрунтовано стягнуто належну йому заробітну плату в розмірі 106456,76 грн. Звертає увагу, що в період роботи з квітня 2010 року по грудень 2016 року він недоодержав заробітної плати в сумі 61563 грн. 63 коп., відпускних на суму 4883 грн. 17 коп. та доплати за класність на суму 40009 грн. 96 коп. Просить залишити апеляційну скаргу Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на заочне рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 вересня 2017 року без задоволення, а рішення суду без змін.

Сторони в судове засідання не з»явилися, хоча про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої заробітної плати суд виходив з тих обставин, що відповідачем за період з квітня 2010 року по грудень 2016 року було порушено норми трудового законодавства, в зв»язку з чим позивачу безпідставно не було виплачено заробітної плати у розмірі 106456,76 грн.

З такими висновками колегія суддів повністю погодитися не може з наступних обставин.

Статтею 43 Конституції України регламентовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КЗпП України визначено право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі: тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати; міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Згідно з ч. 3 ст. 96 КЗпП України формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оплату праці» організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів.

Як урегульовано ч. 2 ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами; а згідно частини четвертої цієї норми Закону, власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 28 вересня 1981 року прийнятий ескаваторником VI розряду Самбірського ВУВКГ та згідно наказу №52 від 27 грудня 2000 року на підставі засідання кваліфікаційної комісії ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію машиніст - ескаватора VI розряду.

15 квітня 2010 року на зборах трудового колективу Самбірського ВУВКГ був укладений за участю керівника ВУВКГ та погоджений головою профкому даного підприємства колективний договір на 2010-2012рр. П.1 розділу «Оплата праці» колективного договору Самбірського ВУВКГ на 2010-2012рр. встановлено здійснювати оплату праці робітників на основі тарифної системи: погодинних тарифних ставок згідно з Додатком 1 Тарифної частини Регіональної угоди; місячних посадових окладів для керівників, професіоналів, фахівців, техніків усіх спеціальностей згідно Додатку 6 Тарифної частини Регіональної угоди.

Згідно Додатку 6 Тарифної частини Територіальної угоди на 2010-2012 рр., місячні посадові оклади керівників, професіоналів, фахівців, розраховуються за наступною формулою: «мінімальна зарплата*1.2*Z (коефіцієнт співвідношення по галузях за видами робіт)*Х(коефіцієнт співвідношення по професії, посаді)».

30 жовтня 2012 року між Львівською обласною державною адміністрацією, об'єднаннями роботодавців та профспілковими об'єднаннями Львівської області укладена територіальна угода на 2012-2014 роки.

Даними угодами визначені умови оплати праці працівників Самбірського ВУВКГ і працівників підприємств житлово-комунального господарства області та встановлені відповідні коефіцієнти співвідношень мінімальної тарифної ставки. Зміни до колективного договору Самбірського ВУВКГ в 2010-2012 роках не вносилось.

Відповідачем із квітня 2010 року при визначенні місячного посадового окладу робітника першого розряду проведено оплату заробітної плати позивачу з розрахунку нижче законодавчо-встановленої мінімальної заробітної плати, що вбачається із нарахованих сум, довідки про заробітну плату та розміру мінімальної заробітної плати встановленої Законами України «Про державний бюджет» на 2010-2014 рр.

Крім того, позивачу не проводилось донарахування до мінімальної тарифної ставки робітника першого розряду коефіцієнтної ставки визначеної територіальною угодою між Львівською обласною державною адміністрацією, об'єднаннями роботодавців та профспілковими об'єднаннями Львівської області на 2012-2014 рр.

Вказані обставини підтверджуються копіями колективного договору Самбірського ВУВКГ на 2010-2012рр., територіальної угоди на 2012-2014рр., довідкою відповідача про заробітну плату позивача на займаній посаді, частково листами територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області, постановою головного державного інспектора праці територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області від 24 лютого 2014 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_4 - начальника Самбірського ВУВКГ за ст. 188-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1003 грн., постановою судді Самбірського міськрайонного суду від 27 лютого 2014 року, якою він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення - штраф в розмірі 510 грн. (згідно платіжних доручень - штрафи керівником Самбірського ВУВКГ оплачені), актом перевірки територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області від 20 - 22 січня 2014 року, про що суду наведено позивачем та представлено фотокопії відповідних документів і, чого не спростовано представником відповідача.

Крім цього, згідно додатку до Колективного договору Самбірського ВУВКГ на 2010- 2012 роки, прийнятого на зборах трудового колективу 15 квітня 2010 року ОСОБА_2 машиністу екскаватора VI розряду встановлена доплата за класність в розмірі 20 % до заробітної плати, яка з квітня 2013 року ОСОБА_2 безпідставно не виплачувалась.

Згідно умов колективного договору Самбірського ВУВКГ на 2010-2012 роки передбачено, що договір укладено на два роки і діє до укладення нового колективного договору.

Зміни до колективного договору Самбірського ВУВКГ на 2010-2012 роки не вносились.

Частиною 2 ст. 17 КЗпП України передбачено, що після закінчення строку чинності колективний договір продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний, якщо інше не передбачено договором.

Новий колективний договір Самбірського ВУВКГ на 2017 - 2022 роки укладено на зборах трудового колективу 18 квітня 2017 року. До цього моменту продовжував діяти колективний договір Самбірського ВУВКГ на 2010-2012 роки.

Згідно наведеного позивачем розрахунку (який не спростовано відповідачем) заборгованість неодержаної заробітної плати (доплати) у розмірі 20% за класність за період з квітня 2010 року по грудень 2016 року становить 40009 гривень 96 коп.

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 квітня 2015 року в цивільній справ №452/1937/14-ц позовом ОСОБА_2 до Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення невиплаченої заробітної плати позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто із Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на користь ОСОБА_2 невиплачену заробітну плату у розмірі 16655 грн. 69 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду в частині стягнення заробітної плати ОСОБА_2 за один місяць в розмірі 2115 грн. 50 коп. допущено до негайного виконання.

Рішення суду набрало законної сили, оскільки таке було предметом розгляду в суді апеляційної та касаційної інстанції, за результатами розгляду яких, рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 квітня 2015 року залишено без змін.

Судом встановлено, що предметом розгляду цивільної справи 452/1937/14-ц була заробітна плата ОСОБА_2 не виплачена Самбірським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства за період з 15 квітня 2010 року по 30 травня 2014 року.

У даній справі ОСОБА_2 звернувшись до суду в серпні 2017 року просив стягнути з Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на його користь недоотриману заробітну плату за період з квітня 2010 року по жовтень 2012 року та з січня 2014 року по грудень 2016 року.

Задовольняючи даний позов в повному обсязі, поза увагою суду першої інстанції залишилася та обставина, що рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 квітня 2015 року в цивільній справ №452/1937/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення невиплаченої заробітної плати позов вирішено питання стягнення заробітної плати за період з 15 квітня 2010 року по 30 травня 2014 року, а отже позовна вимога ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати за такий період не підлягає задоволення, оскільки таке питання було вже вирішено судом шляхом ухвалення рішення Самбірським міськрайонним судом Львівської області від 29 квітня 2015 року яке набрало законної сили.

З наданих ОСОБА_2 розрахунків неодержаної ним заробітної плати, як машиністом екскаватора ЕО2621 VI розряду Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства вбачається, розмір невиплаченої заробітної плати становить, за період з червня 2014 року по грудень 2016 року - 33530 гривень 42 коп.

Згідно розрахунку неодержаних відпускних з врахуванням одержаних відпускних, нарахованих відпускних по перерахунку, сума недоодержаних відпускних за період з 2010 року по 2015 рік, де позивач був у відпустці, становить 4883 гривень 17 коп.

Разом, 40009 гривень 96 коп +33530 гривень 42 коп + 4883 гривень 17 коп.= 78423 гривень 55 коп.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем при нарахуванні заробітної плати позивачу в період з квітня 2010 року по грудень 2016 року були порушено вимоги ст. 43 Конституції України, ст. ст. 2, 95 - 97 КЗпП України, ст. ст. 5, 6 Закону України «Про оплату праці», тому з відповідача згідно умов оплати праці визначених колективним договором Самбірського ВУВКГ на 2010-2012рр. та територіальною угодою між Львівською обласною державною адміністрацією, об'єднанням роботодавців та профспілковими об'єднаннями Львівської області на 2012-2014роки, зареєстрованою в Міністерстві соціальної політики України 30 жовтня 2012 року за №30 (посадовий оклад = мін. з/плата*1,2*Z (коефіцієнт співвідношення по підгалузях та за видами робіт)*X (коефіцієнт співвідношення по професії, посаді) (Додаток №6 до Територіальної угоди), слід стягнути в користь позивача недоплачену заробітну плату з червня 2014 року по грудень 2016 року, недоодержані відпускні за період з 2010 року по 2015 рік, а також доплату за класність за період з квітня 2010 року по грудень 2016 року в розмірі 20 %, що разом становить 78423 гривень 55 коп.

Враховуючи ту обставину, що суд першої інстанції прийшов помилкового до висновку, що відповідачем допущено заборгованість по заробітній платі перед позивачем в розмірі 106456 грн. 76 коп., рішення суду підлягає зміні, шляхом стягнення правильно визначеної суми заборгованості в розмірі 78423 гривень 55 коп.

Згідно ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи розмір судового збору сплаченого позивачем під час розгляду справи, а також розмір задоволених позовних вимог, з Самбірського ВУВКГ на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 430,98 грн.

Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст., 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376 - 380, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства задовольнити частково.

Заочне рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 вересня 2017 року змінити.

Стягнути із Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (ідентифікаційний код юридичної особи: 05514293, адреса місця знаходження: 81400, Львівська область місто Самбір вулиця Шевченка, 59«а») на користь ОСОБА_2 недоплачену заробітну плату у розмірі 78423 гривень 55 коп.

Стягнути із Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарствау дохід держави судовий збір 430 грн. 98 коп.

В решті вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07 березня 2019 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.