Справа №: 398/815/19
провадження №: 2-о/398/54/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" березня 2019 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді - Коліуш Г.В., з участю секретаря судового засідання Замкової Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрія цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Олександрійський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області, про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Довжанськ, Луганської області; мати дитини: ОСОБА_1, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Свердловським МВУДМС України в Луганській області, Україна, РНОКПП НОМЕР_1; батько дитини ОСОБА_3, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_5, виданий Свердловським МВ УМВС України в Луганській області, Україна, РНОКПП НОМЕР_2.

Заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 перебуваючи на тимчасово окупованій території України у смт. Комсомольський м. Свердловськ Луганської області у неї з чоловіком - ОСОБА_3 народилась донька - ОСОБА_2. 28.02.2019 року вона звернулась до Олександрійського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області щодо реєстрації своєї доньки. Проте, їй було відмовлено в реєстрації ОСОБА_2. Яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 з причин відсутності підстави для державної реєстрації народження та видачі свідоцтва про народження українського зразка відповідно до законодавства України на підставі наданих документів. Додатково їй було роз'яснено, що рішення суду про встановлення факту народження дитини є єдиною підставою для державної реєстрації народження особи на підставі медичних документів, оформлених медичними закладами на території непідконтрольній українській владі.

В судове засідання заявник не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник заявника в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі та участі заявника, просив задовольнити вимоги заяви.

Представник заінтересованої особи - Олександрійського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній ВРУ, підлягає негайному виконанню.

Згідно медичного свідоцтва про народження № 677 від 12.10.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 народила ІНФОРМАЦІЯ_5 о 12 годині 25 хвилин у пологовому відділенні дитину - дівчинку, вагою 3100,0 г., дитина народилася доношеною, на 39 тижні вагітності, при одноплідних пологах, дана вагітність друга, пологи - другі.

Відповідно до листа керівника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області №690-14,19-04-10 від 28.02.2019 року ОСОБА_1 відмовлено в проведенні державної реєстрації народження, оскільки пред'явленні документи не входять до переліку документів, які є підставою для державної реєстрації народження дитини.

Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та його дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянину України ОСОБА_1 свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 264, 265, 273, 293, 315, 317 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Олександрійський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області про встановлення факту народження дитини - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Свердловським МВ УДМС України в Луганській області 11 вересня 2012 року, уродженкою смт. Комсомольський м. Свердловськ Луганської області, громадянкою України, дитини жіночої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Довжанськ Луганської області, Україна, батьком якої є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, паспорт серії НОМЕР_5, виданий Свердловським МВ УМВС України в Луганській області 26 січня 2008 року, уродженець с. Комсомольський м. Свердловськ Луганської області, громадянин України.

Рішення про встановлення факту народження підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Коліуш Г.В.