ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1574/19 Справа № 205/7751/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Шавула В.С. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Деркач Н.М.,

суддів: Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі Лященко С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк (на теперішній час Акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк) на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в обгрунтування якого зазначив, що відповідно до укладеного договору № DNU0GK00000685 від 06.03.2006 року банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 39 655,86 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.03.2021 року.

В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 30.09.2016 року виникла заборгованість у сумі 29 370,49 доларів США, з якої: 21 298,28 доларів США заборгованість по кредиту; 4 503,10 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 323 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 2 246,11 доларів США пеня.

На підставі наведеного банк просив суд стягнути з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості за кредитом у розмірі 21 298,28 доларів США та судові витрати по справі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2018 рокуу задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з указаним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було взято до уваги, що направлення претензії боржнику- це досудова процедура і вона є правом, а не обовязком банку. Крім того, умовами кредитного договору, укладеного між банком та відповідачем, передбачено можливість дострокового стягнення кредиту за наявності у позичальника заборгованості.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд, який забезпечує здійснення правосуддя на відповідній території.

Дану цивільну справу передано до Дніпровського апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення у даній справі не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 06 березня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № DNU0GK00000685, відповідно до умов якого банк зобовязався надати останньому кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк до 09.03.2021 року включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 35 000,00 доларів США, на купівлю квартири, а також 4 655,86 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3., 2.2.7. даного договору, зі сплатою відсотків за користування в розмірі 12,0% річних (а.с.11-12).

Звертаючись до суду з позовом, банк посилався на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, у звязку з чим станом на 30.09.2016 року у нього виникла заборгованість у сумі 29 370,49 доларів США, що у еквіваленті становить 760 989,40 грн., з якої: тіло кредиту - 21 298,28 доларів США; заборгованість по відсоткам 4 503,10 доларів США; заборгованість по комісії 1 323,00 доларів США; пеня 2 246,11 доларів США.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено направлення відповідачу повідомлення про дострокове повернення кредиту згідно вимог п.п. а) п.2.2.7. кредитного договору. Крім того, згідно п.1.1. кредитного договору зазначено, що банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу, але жодних підтверджень та доказів цього ним не надано взагалі.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За змістом ст.ст.525,526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Матеріалами справи встановлено, що 06 березня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № DNU0GK00000685, відповідно до умов якого банк зобовязався надати останньому кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк до 09.03.2021 року включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 35 000,00 доларів США, на купівлю квартири, а також 4 655,86 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3., 2.2.7. даного договору, зі сплатою відсотків за користування в розмірі 12,0% річних (а.с.11-12).

Пунктом 2.3.7 кредитного договору передбачено, що банк має право стягнути кредит до настання вказаної у п.1.1 дати договору, якщо настали умови за п.п.2.3.3 та 3.1, 3.2, у тому числі, порушення позичальником зобовязань за кредитним договором.

З наведеного вбачається помилковість висновку суду про відмову у позові банку з підстав ненаправлення відповідачу вимоги про погашення заборгованості, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Згідно наданого позивачем розрахунку, ОСОБА_1 станом на 30.09.2016 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 29 370,49 доларів США, що у еквіваленті становить 760 989,40 грн., з якої: тіло кредиту - 21 298,28 доларів США; заборгованість по відсоткам 4 503,10 доларів США; заборгованість по комісії 1 323,00 доларів США; пеня 2 246,11 доларів США.

До стягнення позивач заявив лише суму заборгованості по тілу кредиту в розмірі 21 298,28 доларів США, що еквівалентно 551838,43 грн.

Наявність факту заборгованості у ОСОБА_1 у звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору підтверджується розрахунком, наданим банком, та не спростовано відповідачем.

Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором. У звязку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог банку та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПриватБанк (на теперішній час АТ КБ ПриватБанк) заборгованості за кредитним договором від 06.03.2006 року станом на 30.09.2016 року у сумі 21298,28 доларів США, що в межах позовних вимог еквівалентно 551838,43 грн.

Що стосується посилань відповідача у запереченнях на позовну заяву на те, що банком не надано доказів отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором, то вони спростовуються копією платіжного доручення№ 45 від 06.03.2006 року, наявним у матеріалах справи. (а.с.103)

Посилання відповідача на те, що з розрахунку банку вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 30.09.2016 року становить 17734,83 доларів США, а не 21298,28 доларів США, як зазначив банк, спростовуються тим, що ПАТ КБ ПриватБанк просив стягнути з відповідача загальну суму заборгованості, до складу якої входить поточна заборгованість у сумі 17734,83 доларів США та прострочена заборгованість у сумі 3563,45 доларів США, що при складанні становить 21298,28 доларів США.

З огляду на наведені норми закону та фактичні обставини справи колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу банку задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 у сумі 21298,28 доларів США, що в межах позовних вимог еквівалентно 551838,43 грн.

На підставі статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПриватБанк (на теперішній час АТ КБ ПриватБанк) підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанції у сумі 8810 грн.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк (на теперішній час Акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк) задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2018 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк (на теперішній час Акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк) заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № DNU0GK00000685 від 06.03.2006 року, яка станом на 30.09.2016 року складає 21298,28 доларів США, що еквівалентно 551838,43 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк (на теперішній час Акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк) судовий збір у сумі 8810 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Судді: Н.М.Деркач

ОСОБА_2

ОСОБА_3