РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 повідомлені належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, до початку судового засідання представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, просив суд визнати виконавчий напис від 05 червня 2013 року №1279 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, щодо звернення стягнення на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_5 повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявились, до початку судового засідання представник відповідача ОСОБА_5 подав до суду заяву про визнання позову в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні, 20 березня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №ROS0AK10130201, відповідно до якого позивачем ОСОБА_1був отриманий кредит в розмірі 46000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення 19 березня 2018 року.

Для забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір №1701/0308//88-026-Z-1 від 20 березня 2008 року, предметом якого є двокімнатна квартира АДРЕСА_2.

На підставі купівлі-продажу прав вимог між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта банк» посвідченого приватним нотаріусом 25 травня 2012 року по кредитному та іпотечному договору укладеному між ОСОБА_1 та ПАТ «Сведбанк» перейшло до ПАТ «Дельта банк» та згідно Договору №922/К від 22 жовтня 2018 року Купівлі-продажу майнових прав, право вимоги за кредитним договором №1701/0308/88-026 від 20 березня 2008 року, та Договору відступлення права вимоги за іпотечним договором від 22 жовтня 2018 р. право вимоги за іпотечним договором №1701/0308/88-026-Z-1 від 20.03.2008 року перейшло до ОСОБА_2

05 червня 2013 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 по договору іпотеки №1701/0308/88-026-Z-1 від 20 березня .2008 року вчинено Виконавчий напис та зареєстровано в реєстрі за №1279, яким стягнено борг шляхом примусової реалізації іпотечного майна.

Таким чином, іпотека є - видом забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, імя, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк предявлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобовязання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Як вбачається з Договору №922/К від 22 жовтня 2018 року Купівлі-продажу майнових прав, право вимоги за кредитним договором №1701/0308/88-026 від 20 березня 2008 року, та Договору відступлення права вимоги за іпотечним договором від 22 жовтня 2018 р. право вимоги за іпотечним договором №1701/0308/88-026-Z-1 від 20.03.2008 року перейшло до ОСОБА_2.

На адресу позивача надійшов лист від нового іпотекодержателя, щодо погашення заборгованості по кредитному договору. В повідомлені зазначалося, якщо борг не буде сплачено до іпотекодержателя переходить право власності на іпотечне майно, а саме заставну квартиру.

Як зазначено в позовній заяві, в звязку із відсутністю коштів ОСОБА_1 не заперечував проти переходу права власності до ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу.

23.11.2018 року Державним реєстратором було здійснено перереєстрацію права власності на іпотечне майно за ОСОБА_2, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27 листопада 2018 року Індексний номер витягу: 146994398.

При таких обставинах, у відповідності до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до офіційного тлумачення частини першої статті 55 в Рішенні Конституційного Суду № 9-зп від 25.12.97 частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В звязку із ти, що право власності на іпотечне майно перейшло до Іпотекодержателя ОСОБА_2 на даний час відсутній спір між сторонами.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З огляду на викладене, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 по договору іпотеки №1701/0308/88-026-Z-1 від 20.03.2008 року про звернення стягнення на предмет іпотеки від 05 червня 2013 року за № 1279 підлягає скасуванню шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при подачі позову

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (місцезнаходження: м.Київ, вул..Євгена Коновальця, 32»А», кв.51) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволити повністю.

Визнати виконавчий напис від 05 червня 2013 року №1279 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, щодо звернення стягнення на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського міського суду Бердій М.А.