Постанова

Іменем України

13 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 642/9271/15-ц

провадження № 61-34635св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Акціонерна компанія «Харківобленерго»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 07 лютого 2017 року у складі суддів: Бурлака І. В., Карімової Л. В., Швецової Л. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2015 року Акціонерна компанія «Харківобленерго» (далі - АК «Харківобленерго») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Позовна заява мотивована тим, що під час проведення 16 вересня 2015 року перевірки електроустановки у квартирі АДРЕСА_1, де мешкає відповідач, працівниками позивача виявлено самовільне підключення до мереж АК «Харківобленерго» шляхом монтажу схованої електропроводки поза приладом обліку, що свідчить про споживання необлікованої електричної енергії та порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - ПКЕЕН).

Виявлені порушення зафіксовано в акті № 205799 від 16 вересня 2015 року, на підставі якого проведено нарахування завданих збитків в розмірі 11876,43 грн відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (далі - Методика), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь АК «Харківобленерго» заборгованість з електроенергії в розмірі 5000,00 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що заборгованість за спожиту, але необліковану електричну енергію підлягає стягненню з відповідача на користь енергопостачальника, проте з урахуванням майнового становища відповідача, розмір заборгованості на підставі частини четвертої статті 1193 ЦК України підлягає зменшенню.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2016 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2015 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що судом першої інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2016 року постановлену ухвалу апеляційного суду скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду касаційної інстанції мотивоване тим, що судом апеляційної інстанції помилково застосовано до спірних правовідносин положення статті 1193 ЦК України.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07 лютого 2017 року апеляційну скаргу АК «Харківобленерго» задоволено частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2015 року скасовано.

Позов АК «Харківобленерго» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 11876,43 грн заборгованості за спожитий обсяг електричної енергії.

Вирішено питання про судові витрати.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції правильно встановив факт розкрадання відповідачем електричної енергії через самовільне підключення до електромереж та безоблікового споживання електроенергії без дозволу постачальника, однак не звернув уваги, що виниклі між сторонами правовідносини не є деліктними (позадоговірними) й помилково застосував до них положення статті 1193 ЦК України, зменшивши розмір заподіяних позивачу збитків.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

06 березня 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивачем, який не реагував на її неодноразові звернення щодо несправності розетки, неправомірно та безпідставно нараховані збитки за необліковану електричну енергію.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

У грудні 2017 року АК «Харківобленерго» подала відзив на касаційну скаргу, у якому посилаючись на відповідність ухваленого у справі судового рішення апеляційного суду нормам матеріального та процесуального права, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційного суду - без змін.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

05 червня 2018 року справу № 642/9271/15-ц та матеріали касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про залишення касаційної скарги ОСОБА_4 без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Фактичні обставини справи встановлені судами

Судами встановлено, що відповідач ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1 та є споживачем електричної енергії, яку постачає АК «Харківобленерго».

16 вересня 2015 року представниками АК «Харківобленерго» під час проведення перевірки електроустановок у квартирі відповідача виявлено факт порушення ПКЕЕН у вигляді розкрадання електричної енергії через самовільне підключення до електромереж та безоблікового споживання електричної енергії без дозволу постачальника, про що складено акт від 16 вересня 2015 року № 205799.

На підставі вказаного акта й відповідно до Методики, проведено нарахування завданих позивачу збитків за розкрадання електричної енергії в розмірі 11876,43 грн.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до пункту 1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетики та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Пунктом 11 ПКЕЕНпередбачено, що відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач.

Згідно з пунктом 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов'язаний забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача.

Відповідно до пункту 48 ПКЕЕНспоживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Підставами відповідальності споживача електроенергії за пунктом 48 ПКЕЕН, є зокрема порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно з пунктом 53 ПКЕЕН, пункту 4.1 Методики у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем; один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника; споживач має право внести до акта свої зауваження; факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом порушень споживачем вимог ПКЕЕНоформлюється актом про порушення.

Частиною четвертою статті 338 ЦПК України 2004 року визначено, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Виконавши висновки і мотиви, викладені в ухвалі суду касаційної інстанції, суд апеляційної інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини відповідача у порушенні ПКЕЕН, у зв'язку із чим наявні правові підстави для стягнення з неї на користь АК «Харківобленерго» збитків, спричинених безобліковим споживанням електричної енергії.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваних рішень суду, так як зводяться до переоцінки доказів, такі доводи були предметом розгляду суду апеляційної інстанцій і не знайшли свого підтвердження.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 07 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. О. Кузнєцов
А. С. Олійник
Г. І. Усик