Постанова

Іменем України

27 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 199/1000/15-ц

провадження № 61-11011св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крат В. І.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В.І., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач -акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Дніпропетровськоїобласті від 19 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Демченко Е. Л., Максюта Ж. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 07 листопада 2006 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4. укладено кредитний договір № DNZ0GK00000042, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 25 тис. дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом та терміном виконання до 08 листопада 2016 року.

В забезпечення належного виконання позичальником умов кредитного договору між банком та ОСОБА_5 07 листопада 2006 року укладено договір поруки.

В результаті неналежного виконання позичальником умов кредитного договору станом на 12 листопада 2014 року виникла заборгованість у розмірі 67 937,29 дол. США, яка складається з: 21 743,79 дол. США заборгованості за кредитом; 16 515,01 дол. США заборгованості з процентів за користування кредитом; 2 843,51 дол. США заборгованості з комісії; 23 584,74 дол. США пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 15,88 дол. США штрафу (фіксованої частини); 3 234,35 дол. США штрафу (процентної складової).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2015 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач вже скористався своїм правом та обрав спосіб захисту порушеного права, звернувшись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, який судовим рішенням задоволено. Доказів реалізації майна та суми, якої не вистачило для погашення кредиту не надав, а тому звернення з цим позов є передчасним.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2015 року скасовано, позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 38 258,80 дол. США та 60 тис. грн заборгованості за кредитним договором від 07 листопада 2006 року № DNZ0GK00000042, з яких: 21 743,79 дол. США заборгованості за кредитом, 16 515,01 дол. США заборгованості за процентами за користування кредитом, 60 тис. грн пені. В задоволенні іншої частини позовних вимог банку відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь АТ КБ «ПриватБанк» по 2 377,28 грн судового збору з кожного.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне, а тому задоволення вимог за дійсним основним зобов'язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов'язанням. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положення статті 61 Конституції України про заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій 26 січня 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_4 просить скасувати постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року, і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська

29 березня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення суду апеляційної інстанції є незаконним та несправедливим, ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором до банку як до іпотекодержателя перейшло право власності на будинок та земельну ділянку, які були предметом іпотеки за договором іпотеки, який укладено між банком та позичальником на забезпечення належного виконання умов кредитного договору, а тому зобов'язання за кредитним договором позичальником виконано.

На час розгляду справи Верховним Судом відзивів на касаційну скаргу не надійшло.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що 07 листопада 2006 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № DNZ0GK00000042, за умовами якого позичальник отримав 25 тис. дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, передбаченому договором, та кінцевим терміном повернення до 08 листопада 2016 року.

В забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_5 07 листопада 2006 року укладено договір поруки № DNZ0GK00000042/1.

В забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 07 листопада 2006 року укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_4 передав в іпотеку банку будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій знаходиться будинок.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору у квітні 2012 року АТ КБ «ПриватБанк» зверталося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на іпотечне майно у рахунок дострокового погашення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 13 січня 2012 року становила 32 078,68 дол. США, що є еквівалентом 255 667,08 грн, за наслідками розгляду якого заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2012 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором № DNZ0GK00000042 у розмірі 255 667,08 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки - будинок АДРЕСА_1

У лютому 2015 року АТ КБ «ПриватБанк», звертаючись до суду з цим позовом, просило стягнути з відповідачів заборгованість станом на 12 листопада 2014 року у розмірі 67 937,29 дол. США, яка складається з: 21 743,79 дол. США заборгованості за кредитом; 16 515,01 дол. США заборгованості з процентів за користування кредитом; 2 843,51 дол. США заборгованості з комісії; 23 584,74 дол. США пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 15,88 дол. США штрафу (фіксованої частини); 3 234,35 дол. США штрафу (процентної складової).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на наступне.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Звернувшись у 2012 році до суду з позовом про стягнення усієї заборгованості за кредитним договором, АТ КБ «ПриватБанк» змінило строк виконання основного зобов'язання з 08 листопада 2016 року на квітень 2012 року, а тому саме з цього часу припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, штрафи, пеню та комісію за кредитом. Права та інтереси банку в спірних правовідносинах забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

Ураховуючи наведене, позовні вимоги банку в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами, комісії, пені, штрафів нарахованих позивачем на підставі умов кредитного договору після квітня 2012 року, задоволенню не підлягають.

АТ КБ «ПриватБанк» у квітні 2012 року звернулося до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, який рішенням суду задоволено, а у лютому 2015 року звернулося з цим позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, при цьому банк не повідомив про виконання/не виконання цього судового рішення.

Для вирішення спору правове значення має встановлення підстави, на якій банк 24 жовтня 2016 року зареєстрував право власності на предмет іпотеки, що підтверджується наявними в матеріалах справи відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно і яка залишена судом апеляційної інстанції поза уваго. З огляду на положення статті 36 Закону України «Про іпотеку» (в чинній на час оформлення банком права власності на іпотечне майно редакції) після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

У порушення статей 212-214, 303, 316 ЦПК України (в чинній на час розгляду справи апеляційним судом редакції) апеляційний суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку, на наведене уваги не звернув, не повно встановив обставини справи, що мають значення для вирішення спору, не визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, що їх регулюють, та дійшов передчасних висновків про наявність підстав для часткового задоволення позову банку.

Перевірка доводів касаційної скарги, пов'язаних з установленням фактичних обставин справи та оцінкою доказів у ній, перебуває поза визначеними статтею 400 ЦПК України повноваженнями суду касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог процесуального права, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, з наведенням відповідних обґрунтувань, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне і справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судовоїпалати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову апеляційного суду Дніпропетровськоїобласті від 19 грудня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В. М.Коротун

В. П.Курило