Постанова

Іменем України

18 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 757/54464/16-ц

провадження № 61-25434св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-ресурси»,

треті особи: південна міжрегіональна філія Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-ресурси», відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсон,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-ресурси» на рішення Апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Немировської О. В., Чобіток А. О., Українець Л. Д.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-ресурси», треті особи - південна міжрегіональна філія Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-ресурси», відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсон, в якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 22 111,66 грн, які були сплачені за зберігання придбаного ним автомобіля на майданчику тимчасового утримання, моральну шкоду - 10 000 грн. та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що суду не надано доказів оплати послуг зберігача за рахунок коштів виконавчого провадження, а з позовними вимогами до ДП МВСУ «Інформ-ресурс» виконавча служба не зверталась.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 06 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто на користь ОСОБА_1 з ДП МВСУ «Інформ-ресурси» 21 600,00 грн та судовий збір в сумі 1 156,33 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що позивач своєчасно звернувся до зберігача за отриманням придбаного майна, однак йому було відмовлено у видачі. Покладення обов`язку сплатити витрати за зберігання майна на позивача як до проведення електронних торгів, так і після цього є безпідставними. Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення витрат за послуги банку та на проїзд за місцем зберігання придбаного автомобіля, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ці кошти не були сплачені на користь відповідача. Крім того, позивачем не доведено щодо оплати витрат на правову допомогу на підставі договору від 14 квітня 2016 року.

Короткий зміст вимог наведених у касаційній скарзі

У жовтні 2017 року ДП МВСУ «Інформ-ресурси»через засоби поштового зв`язку подало касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року та залишити в силі рішення Печерського районного суду міста Києва від 06 лютого 2017 року.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги, що суду не надано доказів оплати послуг зберігача за рахунок коштів виконавчого провадження, з позовними вимогами до ДП МВСУ «Інформ-Ресурси» виконавча служба не зверталась. Судом не прийнято до уваги, що ухвалою Цюрупинським районним судом Херсонської області встановлено, що на виконанні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона ГТУЮ у Херсонській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом звернення стягнення на автомобіль на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Державним виконавцем складено акт опису й арешту майна боржника та акт пошкодження, некомплектності, відсутності майна за адресою місто Цюрупинськ (штраф майдан) вул. Гвардійська, 160. В ході прийняття майна від органів ДВС встановлено, що не можливо забрати транспортний засіб без відшкодування витрат, пов`язаних з попереднім його зберіганням.

Отже судове рішення оскаржується лише в частині задоволення позовних вимог, тому в іншій частині судом касаційної інстанції не переглядається.

Аргументи учасників справи

Заперечення на касаційну скаргу від учасників справи не надходили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції. Зупинено виконання рішення апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року.

Підпунктом 4 пунктом 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У статті 388 ЦПК України зазначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У лютому 2018 року матеріали цивільної справи № 757/54464/16-ц надійшли до Верховного Суду.

03 червня 2019 року матеріали справи передано судді-доповідачу.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 . придбав транспортний засіб - автомобіль марки «Honda Accord», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з електронних торгів, які завершились 27 березня 2016 року, про що було складено протокол № 151281 та 13 квітня 2016 року складено Акт.

Позивачем було своєчасно сплачено кошти за придбане майно в сумі 281 960,00 грн з урахуванням гарантійного внеску.

14 квітня 2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні було видано постанову про звільнення майна боржника - вказаного автомобіля з-під арешту та направлено до Південної міжрегіональної філії ДП «Інформ-ресурси» вимогу про безоплатну видачу автомобіля ОСОБА_1

15 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача за видачею автомобіля, однак йому було відмовлено у видачі автомобіля.

Зберігання арештованого майна органами державної виконавчої служби до передачі зберігачу, а також оплата послуг зберігання арештованого майна іншими особами, крім боржника та членів його сім`ї, організатора, залучених ним третіх осіб, здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження (пункт 5 частини ІІ Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом МЮ України № 2710/5 від 22 грудня 2015 року (втратив чинність на підставі наказу МЮ України № 2831/5 від 29 вересня 2016 року).

Переможець електронних торгів зобов`язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з дати отримання акту. У разі отримання майна пізніше семи робочих днів з дати отримання акту витрати на зберігання майна за період, що перевищує вказані вище сім робочих днів, покладаються на переможця електронних торгів (пункт 10 частини Х вказаного Порядку).

Отже суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав у позивача для проведення оплати за зберігання автомобіля.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи що позивач своєчасно - протягом двох днів після складання акта звернувся до зберігача за отриманням придбаного майна, йому було відмовлено у його видачі. Тому покладення на нього обов`язку сплатити витрати за зберігання майна як до проведення електронних торгів, так і після цього, є безпідставним.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, судове рішення в оскаржуваній частині - без змін.

За змістом частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення в оскаржуваній частині вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2019 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року до закінчення її перегляду у касаційному порядку.

Враховуючи те, що касаційна скарга ДП МВСУ «Інформ-ресурси» підлягає залишенню без задоволення, відповідно до положень частини третьої статті 436 ЦПК України Верховний Суд поновлює виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-ресурси» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-ресурси», треті особи - південна міжрегіональна філія Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-ресурси», відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсон, про стягнення матеріальної шкоди та судових витрат залишити без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат