Справа № 500/411/19
Провадження № 2-о/500/37/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за заявою

ОСОБА_1

заінтересованої особи

Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області

про

встановлення факту постійного проживання на території України

В С Т А Н О В И В:

Заявник пояснив, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Болграді Одеської області, але паспорт зразка СРСР був втрачений. Між тим він працював з 08 травня 1986 року на території Болградського району Одеської області, що підтверджено архівною довідкою за №Г-528 від 03 жовтня 2013 року. Разом із тим вказані обставини є неприйнятними для видачі паспорта нового зразку та отримання громадянства України, у зв?язку із чим просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Представник заінтересованої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в судове засідання не з`явився, оповіщений у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, надав заяву про відсутність заперечень та про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення, показання свідків, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими.

У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України.

Вимогою ст. 3 Закону України «Про громадянство» в частині, яка стосується предмету дослідження, громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що заявника знає за місцем роботи з 1986 року та підтвердила втрату заявником паспорта зразка СРСР.

У відповідності до Порядку провадження по заявах і поданням з питань громадянства України й виконання ухвалених рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 /2001, для встановлення приналежності до громадянства України відповідно до п.2.ч.1.ст.3 Закону України «Про громадянство України» особа, що проживала на території України станом на 13 листопада 1991 року й перебувала в громадянстві колишнього СРСР, але не має в паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт проживання на території України на зазначену дату, повинен представити заяву про встановлення приналежності до громадянства України, копію паспорта громадянина колишнього СРСР і рішення суду, що підтверджує проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Пунктом 8 вказаного Порядку визначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка органу внутрішніх справ про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР ;

в) рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Втрата заявником паспорта громадянина колишнього СРСР підтверджена довідкою від 29 листопада 2013 року про зверненням заявника до Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про заміну паспорта замість утраченого, а також листом вказаної установи на адресу заявника за №5119-14/9-6475 від 27 серпня 2018 року.

Архивною довідкою за №Г-528 від 03 жовтня 2013 року архівного відділу Ізмаїльської міської ради Одеської області підтверджена робота, а відповідно і постійне проживання заявника з 08 травня 1986 року на території Болградського району Одеської області з датою звільнення 23 червня 1992 року.

За вказаних обставин суд у відповідності до вимог ст. 256-259 ЦПК України вважає доведеним обставини, визначені заявником для належного вирішення питання про громадянство України.

Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 263-267 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Заявлені вимоги задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку у порядку, передбаченому ст.354 ч.2 ЦПК України.

Суддя: С.М.Жигулін