Справа № 275/131/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року смт Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Дубчак Н.В.,

за участю: позивача- ОСОБА_1 , представника позивача- ОСОБА_2

відповідача- ОСОБА_3 , представника відповідача- ОСОБА_4 ,

представника третьої особи- Олексюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів Житомирської області цивільну справу № 275/131/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, про відібрання неповнолітньої дитини та повернення її за попереднім місцем проживання до матері,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини.

В обгрунтування позову вказав, що він перебував з ОСОБА_3 у шлюбі з 09 лютого 2008 року до 06 вересня 2010 року. Від шюбу мають дочку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала разом з матір`ю.

14 січня 2019 року йому зателефонувала донька та повідомила, що до школи вона не ходить, проживає у сторонніх людей, оскільки мати зловживає алкоголем.

Після цього він забрав її проживати до себе. Дитина розповіла йому, що мама не займається її вихованням, не піклується про її розвиток та здоров`я, зловживає спиртними напоями та бували випадки, що била її та виганяла з будинку. За період навчання за перший семестр 2018/2019 років без поважних причин донька не відвідувала школу двадцять один день.

З 14 січня 2019 року донька проживає з ним та його сім"єю за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач просив визначити місце проживання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 з ним, за місцем його постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Понесені ним судові витрати просив стягнути з відповідачки.

ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, про відібрання неповнолітньої дитини та повернення її за попереднім місцем проживання до матері.

Позов мотивувала тим, що від шлюбу з ОСОБА_1 мають доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Ще під час шлюбу ОСОБА_1 будь-якої допомоги на утримання дочки не надавав, рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання доньки. ОСОБА_1 добровільно не сплачує встановлені судом аліменти на утримання доньки та станом на 31.12.2018 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 119587,52 гривень. Фактично весь цей період дочка перебувала на повному її утриманні.

14 січня 2019 року донька під час зимових канікул, з її дозволу, перебувала разом із іншою її малолітньою дитиною ОСОБА_6 у її колишньої свекрухи. В цей день ОСОБА_1 без її згоди забрав доньку до себе. З того часу він на неодноразові її прохання повернути дитину ніяк не реагує. Її звернення до Брусилівського відділення поліції про повернення дитини результату не принесло. На теперішній час донька проживає разом зі своїм батьком по АДРЕСА_1 .

Вона має всі умови для належного проживання та виховання доньки: має постійне місце проживання, має дохід від здавання земельної ділянки (паю) в оренду, працює і отримує заробітну плату, на обліку в лікаря нарколога, психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно; вона бажає виховувати та утримувати свою малолітню дочку ОСОБА_5 .

Просила відібрати неповнолітню дочку ОСОБА_5 , 2008 р.н. , у її батька - ОСОБА_1 та повернути за попереднім місцем її проживання.

В відзиві на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 зустрічний позов не визнав з тих підстав, що до 14 січня 2019 року ніхто та ніщо не перешкоджало ОСОБА_3 виховувати та утримувати малолітню дочку ОСОБА_5 . До цього часу дочка проживала з матір`ю. Присуджені по рішенню суду з нього на утримання дочки аліменти він сплачував. 14.01.2019 року донька зателефонувала йому та повідомила, що вона не ходить до школи, проживає у сторонніх людей, мати зловживає спиртними напоями, нею не опікається, вона повідомила, що не хоче проживати з матір"ю, попросила забрати її жити до себе. Він забрав доньку і звернувся до працівників органів опіки та піклування Брусилівської селищної ради та в цей же день завіз дитину до лікарні на обстеження. Лікарями районної лікарні було встановлено, що дочка хворіє на інфекційну хворобу. Він на обліку у лікарня психіатра та нарколога не перебуває. Має дохід та має можливість утримувати дочку. З 14 січня 2019 року дочка проживає з ним в селі Хомутець, у неї є окрема кімната, вона має усі умови для навчання та розвитку. Донька навчається в Хомутецькій загальноосвітній школі 1-111- ступенів, школу відвідує регулярно,навчатися почала краще. Донька не бажає проживати з матір`ю. Просив у задоволені зустрічного позову відмовити.

У відповіді на відзив ОСОБА_3 вказала, що відзив є необгрунтованим та підлягає відхиленню, так як ОСОБА_1 не надав доказів того, що він сплачував аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 та те, що існує реальна загроза життю та здоров`ю доньки та донька не бажає проживати з матір`ю і про це вона розповіла працівникам органу опіки та піклування, однак будь-яких доказів які б це підтверджували ним подано не було.Також ОСОБА_1 не надав доказів, що він має дохід та має можливість утримувати свою дочку ОСОБА_5 , Він має значну суму заборгованості по сплаті аліментів, що може вказувати на відсутність у нього самостійного заробітку, тим більше він будь-яких документів з місця своєї роботи не надав і взагалі про свою роботу він у позовній заяві та відзиві не згадує.

Просила відхилити наведені відповідачем у відзиві заперечення проти зустрічного позову та не брати їх до уваги під час розгляду справи.

У запереченні на відповідь на відзив ОСОБА_3 вказала, що до 14.01.2019 року ОСОБА_1 його дитина була не цікавою, він ніякої участі у її вихованні не приймав, будь-якої допомоги на її утримання не надавав, аліменти присуджені судом не сплачував, через що виникла значна сума заборгованості, яка на даний час становить більше 120 000 гривень. ОСОБА_1 вводить суд в оману, стверджуючи про те, що його дочка ОСОБА_5 проживала у сторонніх людей, оскільки вона проживала під час зимових канікул тимчасово, з дозволу матері, разом із своєю сестрою ОСОБА_10 у її колишньої свекрухи, яка фактично є бабою даних дітей. При цьому діти школу не відвідували , так як були зимові канікули. Вона має усі умови та можливості для виховання доньки, що також підтверджується актом обстеження житлових умов. Просила відхилити наведені ОСОБА_1 у відповіді на відзив пояснення, міркування і аргументи та не брати їх до уваги під час розгляду справи.

В суді позивач (за зустрічною позовною заявою відповідач) ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили позов задовольнити, визначити місце проживання неповнолітньої дитини з батьком, стягнути з відповідачки на його користь сплачений судовий збіра та відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви.

В суді відповідачка (за зустрічною позовною заявою позивач)ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, просили відмовити у його задоволенні, свою зустрічну позовну заяву підтримали, просили її задовольнти та відібрати неповнолітню дитину у батька і повернути її за попереднім місцем проживання до матері.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області Олексюк О.О. в суді пояснила, що неповнолітня дитина - ОСОБА_5 , 2008 р.н., з якою вони неодноразово спілкувались, виявила бажання проживати з батьком, тому вважає, що суд повинен урахувати думку дитини при винесенні рішення у справі.

Суд, вислухавши сторони, неповнолітню дитину ОСОБА_5 , дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 необхідно відмовити з наступних підстав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6).

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 06.09.2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з матір`ю (а.с. 10).

Відповідно до довідок Брусилівської селищної ради ОСОБА_3 зареєстрована в будинку АДРЕСА_2 , до складу її сім`ї входять: син - ОСОБА_15 , 2002 р.н., донька - ОСОБА_5 ,2008 р.н., донька - ОСОБА_6 , 2012 р.н.(а.с.63,65).

З довідок Брусилівської селищної ради слідує, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в будинку АДРЕСА_1 з 12.09.2007 року, його склад сім`ї складається з: дружини- ОСОБА_16 ,1989 р.н., пасинка- ОСОБА_17 ,2008 р.н., сина - ОСОБА_5 , 2013 р.н. (а.с.4).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебувають.

Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мають умови для проживання та виховання дітей.

З довідки - розрахунку Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирської області вбачається, що у боржника ОСОБА_1 згідно виконавчого листа №2-130/09 року, виданого Брусилівським районним судом Житомирської області 20.09.2010 року, станом на 01.08.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 111294,74 грн. (а.с.54).

Відповідно до довідки від 15.01.2019 року, виданої лікарем дерматологом слідує, що дитина ОСОБА_5 ,2008 р.н., хворіла на педикульоз волосняної частини голови (а.с.8,74,78).

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_5 , проживаючи з матір"ю, у першому семестрі 2018/2019 року мала 21 день пропуску занять без поважних причин.

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_5 з січня 2019 рорку навчається у Хомутецькій ЗОШ 1-111 ступенів та пропусків занять без поважних причин немає, успішність її покращилась.

Відповідно до висновку психолога Хомутецької загальноосвітньої школи 1-111 ступеню ОСОБА_5 , 2008 р.н., комфортно у родині батька ОСОБА_1 (а.с.32).

Згідно характеристики від 10.05.2019 року, виданої Хомутецькою загальноосвітньою школою 1-111 ступеню Брусилівського району, табелю успішності за 2018/2019 навчальний рік та бесіди проведеної головним спеціалістом служби у справах дітей, дитина ОСОБА_5 , 2008 р.н., навчається в 5 класі, має достатній рівень знань, систиматично відвідує школу, має охайний вигляд, старанно відноситься до навчання. Дитина забезпечена харчуванням, одягом, взуттям, шкільним приладдям. Стосунки учениці з батьком та його дружиною доброзичливі, теплі, дружні. Сім`я приймає активну участь у вихованні дитини, відвідує батьківські збори, та постійно цікавиться життям класу та школи. Дитина з мамою не спілкується, в сім`ї батька почуває себе захищеною (а.с.79,80,82,98,99).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області від 11.04.2019 року з метою захисту прав та особистих інтересів малолітньої ОСОБА_5 ,2008 р.н., доцільнл відібрати дитину без позбавлення батьківських прав у матері ОСОБА_3 (а.с.95-96).

В суді неповнолітня ОСОБА_5 , 2008 р.н., за участю педагога, повідомила , що бажає проживати з батьком, так як там її ніхто не ображає, її всі люблять, у неї є все необхідне для навчання та розвитку. З матір"ю не бажає проживати, так як мати любить випити,у сім"ї матері відбувалися часті сімейні суперечки, що часто супроводжувалися бійками, мати часто на неї кричала та ображала її, декілька разів виганяла її з будинку.

Частиною 7 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 2 статті 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (1991) предметом цієї Конвенції є підтримка у найвищих інтересах дітей їхніх прав.

Зі змісту статті 3 цієї Конвенції вбачається, що першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випападку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір"ю.

Зі змісту ст. 150 СК України вбачається, що одним із основних батьківських обов`язків є обов`язок по належному вихованню дитини, прищеплення їй моральних цінностей, духовності, культури своєї нації. Саме батьки повинні навчити дитину формувати систему пріоритетів та ні в якому разі не дати їй спотворити існуюче світосприйняття. Батьки повинні виховувати особистість, яка б із повагою ставилася б до прав та свобод інших людей, любила б свою сім`ю та родину.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Взявши до уваги вищевикладене, суд на основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених ними доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає первинний позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, а зустрічний позов таким, що не підлягає задоволенню..

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо місця проживання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_5 ,2008р.н., якій відповідно до рішення суду визначено місце проживання разом із матірю. З 14.01. 2019 року дитина проживає разом з батьком.

Суд бере до уваги, що визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 з батьком, відповідає інтересам дитини, оскільки батько належно доглядає її та піклується про неї, вона постійно відвідує навчальний заклад, має все необхідне для проживання, розвитку та навчання. Неповнолітня дитина ОСОБА_5 бажає проживати з батьком, про що сама заявила в судовому засіданні, після чого її мати ОСОБА_3 не заперечувала проти проживання дитини з батьком.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі ст.ст. 7,150, 155, 160,162-163 Сімейного кодексу України, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, та керуючись ст. ст. 12- 13, 81,141, 259, 263-265, 352,354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини - задовольнити

Визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 за місцем його постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 768грн.40коп.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, про відібрання неповнолітньої дитини та повернення її за попереднім місцем проживання до матері - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду безпосередньо або через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення, яке складено 08.11.2019 року.

Суддя Л. І. Лівочка