Справа № 373/1420/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 листопада 2019 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Опанасюка І.О.,

при секретарі Олійник Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 373/1420/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користуванням житловим приміщенням,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з названим позовом та просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилається на те, вона відповідно до договору купівлі-продажу від 01.09.1998 року є власником квартири АДРЕСА_1 . У 2004 році ОСОБА_1 зареєструвала в будинку ОСОБА_2 Позивач за даною адресою фактично ніколи не проживала, оскільки там проживав її син ОСОБА_3 , який був одружений з відповідачкою. 31.05.2019 року рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Однак фактично ще до розірвання шлюбу відповідач 27.04.2019 виселилася з даної квартири. На даний час відповідач проживає у своєї матері за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідач не проживає, не оплачує комунальні послуги та не проявляє інтересу до вказаного житла, її особистих речей в квартирі також не має. Даний факт порушує права та інтереси позивача, як власника майна.

Факт належності позивачу квартири за адресою: АДРЕСА_1 підтверджує: договором купівлі-продажу від 01.09.1998 року; будинковою книгою.

Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджує: довідкою виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради №1704 від 16.08.2019 та відповідними записами в будинковій книзі.

Факт не проживання відповідача за вищезазначеною адресою підтверджує актом депутата Переяслав-Хмельницької міської ради від 19 серпня 2019 року №687.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Заяв на адресу суд не направляла.

Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 та ст.280 ЦПК України.

Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Поскільки відповідач не є членом сім`ї позивача, то до правовідносин, що виникли між сторонами, слід застосовувати норми Цивільного кодексу України, що регулюють права власника на своє майно, зокрема, право володіння, користування, розпорядження своїм майном та усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 пояснив суду, що з відповідачем він перебував у шлюбі 16 років. Квартира належить ОСОБА_1 , яка є його матір`ю. З квітня 2019 року відповідач не проживає в квартирі, оскільки шлюб розірвано. Речі вона вивезла. Спілкуватись не бажає, добровільно не виписується з квартири.

Такі ж свідчення надала суду свідок ОСОБА_4

КЦС ВС у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.10.2018 у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок по застосуванню статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Отже, саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивачем в судовому засіданні доведено.

Таким чином, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 81,141, 211, 263-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд , -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користуванням житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , проживаюча по АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована: по АДРЕСА_1 .

Суддя І. О. Опанасюк