Ухвала

Іменем України

17 травня 2019 року

м. Київ

справа № 758/9796/17

провадження № 61-7421ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року, постановлену у складі судді Олійника В. І. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог та ухвалених судових рішень попередніх інстанцій

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СП МДМ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 11 вересня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 14 березня

2019 року в шостий раз подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 11 вересня 2015 року.

Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до апеляційного суду з апеляційними скаргами на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 11 вересня 2015 року, а тому, керуючись пунктом 3 частини першої статті 358 ЦПК України суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження (є ухвала суду про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення). Судом попереджено ОСОБА_1 щодо подальшого зловживання процесуальними правами на оскарження та роз`яснено наслідки такого зловживання, передбачені статтею 148 ЦПК України.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , в якій він просив скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки він, попередньо звертаючись до суду, не оскаржував ухвалу з одних і тих саме підстав, як вказав апеляційний суд. Зазначає, що предмет оскарження по даній апеляційній скарзі не відповідає предмету оскарження попередніх апеляційних скарг, а отже не є тотожним. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, судом порушено основоположні принципи судочинства, а також норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необгрунтованою.

На підставі вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необгрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необгрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Пунктом першим частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Судом апеляційної інстанції установлено, що ухвалами Апеляційного суду міста Києва від 17 березня 2016 року, від 30 травня 2016 року, від 30 січня 2018 року та від 21 березня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду

м. Києва від 11 вересня 2015 року.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

У силу вказаної імперативної норми процесуального права повторне апеляційне оскарження судових рішень заборонено, а тому у відкритті апеляційного провадження у справі відмовлено.

Доводи касаційної скарги про обмеження права на суд не заслуговують на увагу, оскільки прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвизнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи наведене, ухвала Київського апеляційного суду від 02 квітня

2019 року постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення норм матеріального і процесуального права судом апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необгрунтованість скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п`ятою статті

394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від

02 квітня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник