"06" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 18.11.1989 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають повнолітню дитину. У зв'язку з тим, що вони з відповідачем мали різні погляди на життя та принципи існування сім'ї, з літа 2002 року їх шлюб фактично розпався. З того часу і по теперішній час вони не ведуть спільного господарства, проживають за різними адресами, стосунки не підтримують. Шлюб існує формально. Поновлювати стосунки з відповідачем не вважає можливим, збереження шлюбу суперечить її інтересам.
Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Не заперечувала щодо заочного порядку розгляду справи в разі неявки відповідача в судове засідання. На розірванні шлюбу наполягала.
Відповідач в судове засідання, не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм чинного законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Даний позов зареєстровано в суді 19.11.2018 року. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 30.11.2018 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою від 31.01.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Клопотання по суті спору сторонами не подавалися.
В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.11.1989 року. Неповнолітніх дітей не мають.
Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.
Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
З літа 2002 року сторони шлюбні стосунки не підтримують. Позивач не бажає зберегти сім'ю, подальше сумісне життя з відповідачем вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідач до суду не з'явився, та не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які спростовують твердження позивача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 704,80 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 56, 110-112 СК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18.11.1989 року в Дніпровському в/ЗАГС м. Київ, актовий запис № 655.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, проживає: АДРЕСА_2) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 копійок.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: