КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 360/1993/18-ц

Апеляційне провадження 22-ц/824/3035/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А, Мазурик О.Ф.

при секретарі Борисенко Д.В.

сторони

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», поданою через представника Литвиненко ОленуЛеонідівну, на рішення Бородянського районного суду Київської області від 21 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням судді Унятицького Д.Є., у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

у вересні 2018 рокуАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3,в якому просило стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 18 737,67 грн.

В обґрунтування позову зазначало, що з метою отримання банківських послуг, відповідач підписала заяву № б/н від 23.02.2016, згідно з якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту. Проте свої зобов`язання за договором відповідач не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 21.11.2018 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 2 909,65 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» через представника подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, відповідач висловив згоду про укладання договору та особистим підписом засвідчив, що згоден з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Сторони погодили усі істотні умови кредитного договору, що підтверджується особистим підписом відповідача в кредитному договорі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін, оскільки оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Вважає доводи позивача безпідставними, оскільки позивач не додав до позовної заяви кредитного договору, виписки з особового рахунку, первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт надання кредиту, а документи, які додані до позову відповідачем не підписані, а тому не свідчать про укладення договору на умовах, про які вказує позивач. Наявність боргу є недоведеною належними та допустимими доказами. Кредитний ліміт надавався у сумі 1 500 грн, а надалі кредитний ліміт збільшено до 3 500 грн без її відома. Вона відкрила у ПАТ «Приватбанк» платіжну картку для отримання пенсії, оскільки є інвалідом другої групи та підписала заяву - анкету на видачу банківських карток в електронному вигляді. Вважає, що заява - анкета надана позивачем не має до неї ніякого відношення і стосується іншої особи.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.02.2016 відповідач підписала анкету-заяву, в якій, крім іншого, зазначено, що вона згодна з тим, що зазначена заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування, загальними умовами обслуговування та кредитування, що містяться на рекламних буклетах складають між нею та банком договір про надання банківських послуг та що вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до йогоукладення та згодна з його умовами.

Відповідно до розрахунку заборгованості, складеному позивачем станом на 21.06.2018 сума заборгованості по кредитному договору складає 18 737,67 грн. з яких: 2 909,65 грн - тіло кредиту; 5 988,39 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 8 471,17 грн - пеня, 1 368,46 грн - штрафи.

Рішення суду в частині стягнення 2 909,65 грн заборгованості по тілу кредиту не оскаржується, а відтак в апеляційному порядку не перевіряється.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, пені та штрафу суд першої інстанції виходив с того, що позивачем не надано доказів встановлення договором відсотків та штрафних санкцій за користування кредитом в розмірі, вказаному в розрахунку заборгованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу; інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Кредитний договір є двостороннім правочином. Це добровільне і належним чином оформлене волевиявлення обох сторін, які дійшли згоди стосовно всіх істотних умов, наслідком чого стало підписання кредитного договору.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію заяви - анкети про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умови) та виписка з рахунку ОСОБА_3

У копії анкети - заяви, яка надана позивачем на підтвердження доводів про укладення з відповідачкою кредитного договору на умовах сплати процентів за користування кредитними коштами у сумі 3,6 % за місяць та про порядок нарахування пені та штрафів таких умов не зазначено.

У анкеті - заяві також не вказано, який вид картки отримала відповідач, а тому доводи апеляційної скарги про те, що проценти нараховувалися по тарифу картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» колегія суддів вважає безпідставними. Доказів про те, що сторони досягли домовленості про отримання відповідачкою картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та що відповідачці була видана саме така картка матеріали справи не містять.

Оскільки для вирішення питання про стягнення процентів за користування кредитом основним питанням, яке підлягає встановленню є розмір процентів, який визначений сторонами при укладенні договору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за відсутності доказів про погодження умов договору про розмір процентів, а також про те, яка кредитна картка була видана відповідачці такі вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Разом з тим, вимог про стягнення процентів відповідно до положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України позивач не заявляв, розрахунок не надавав та це питання не будо предметом розгляду у даній справі.

Суд першої інстанції, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, дійшов правильних висновків про те, що ці докази не підтверджують доводи позивача про умови, на яких укладено кредитний договір.

Незважаючи на те, що анкета - заява підписана відповідачем, у ній відсутні дані про те, яку картку видано, який кредитний ліміт встановлено, строк дії картки, дані про видачу відповідачу пам`ятки клієнта тощо.

Сам по собі розрахунок заборгованості без надання доказів про те, які умови кредитування досягнуто між сторонами на час укладення договору не є підтвердженням правильності такого розрахунку.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач не довів обставин щодо укладення договору на умовах, які зазначені у позові та на підставі яких нараховані проценти та штрафні санкції.

Доводи апеляційної скарги про те, що сторони погодили усі істотні умови кредитного договору, що підтверджується особистим підписом відповідача в кредитному договорі не спростовують висновків суду, оскільки у анкеті - заяві про будь - які умови договору та про вид кредитної картки не зазначено.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні процентів та штрафних санкцій є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Разом з тим, суд першої інстанції стягуючи з відповідачки судовий збір не звернув уваги на те, що відповідач є інвалідом другої групи та відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Такі правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду України 01.03.2017 № 6-152 цс17 та від 16.08.2017 № 6-1065 цс 17.

Оскільки відповідач звільнена від сплати судового збору, суд першої інстанції безпідставно стягнув з останньої судовий збір у розмірі 1 762 грн.

Відтак рішення в частині стягнення судового збору підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України,суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 21 листопада 2018 року в частині стягнення судового збору скасувати.

Компенсувати за рахунок держави Державною судовою адміністрацією понесені акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1 762 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 12.03.2019.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О.Ф. Мазурик