ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/804/15-ц
номер провадження 4-с/695/7/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю

секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши в судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_2 щодо передачі нерухомого майна, в якому зареєстровані малолітні діти, на примусову реалізацію (електронні торги), -

В С Т А Н О В И В:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшла скарга ОСОБА_1 на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_2 щодо передачі нерухомого майна, в якому зареєстровані малолітні діти, на примусову реалізацію (електронні торги).

Вимоги вказаної скарги мотивовані тим, що 26.11.2015 р. заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області в цивільній справі №695/804/15-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» заборгованість за кредитним договором №354411/4669/0067-7 від 09.02.2007 року в сумі 8534,44 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 218123,79 грн.

У травні 2018 року ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» предявив виконавчий лист у справі №695/804/15-ц (провадження №2/695/556/15) від 17.02.2016 р. до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_2 до примусового виконання.

ОСОБА_2 прийняв до примусового виконання вказаний виконавчий документ та відкрив виконавче провадження ВП №56501330.

Скаржник наполягає, що до складу сімї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є боржником по справі, входять онук ОСОБА_5 та чотири малолітні правнуки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, які зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_6 із самого свого народження.

Разом з тим, приватний виконавець ОСОБА_2 в грудні 2018 року подав до Державного підприємства «СЕТАМ» заявку на реалізацію арештованого нерухомого майна - квартири, загальною площею 52,1, житловою площею 27,9 кв.м., реєстраційний номер 15928519, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

На офіційному сайті ДТ «СЕТАМ» зареєстрована заявка приватного виконавця ОСОБА_2 щодо примусової реалізації на електронних торгах квартири АДРЕСА_2 (номер лоту 331792). Вказана на сайті ДП «СЕТАМ» інформація по лоту 331792 свідчила про підготовку та подачу приватним виконавцем ОСОБА_2 заявки на реалізацію арештованого майна - спірної квартири, а також було зафіксовано дату проведення електронних торгів 11 березня 2019 року.

Скаржник наполягає, що із вказаним рішенням приватного виконавця про підготовку та подачу до ДП «СЕТАМ» заявки на продаж квартири вона не погоджується та вважає такі дії протиправними та такими, що суперечить чинному законодавству про виконавче провадження.

Так на час розгляду даної скарги в суді діє мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, крім того в даній квартирі зареєстровані четверо малолітніх дітей, дозвіл на виселення яких приватний виконавець не отримував.

Також ОСОБА_1 наполягала, що її не повідомляли з приводу підготовки документів на реалізацію її квартири, а тому вона звернулася до суду із даною скаргою лише тоді коли дізналася про вказані обставини, та просила поновити строк на звернення до суду із даною скаргою.

Окрім того представник скаржника за дорученням ОСОБА_10 також звернувся до суду із заявою відповідно до якої зазначав, що до моменту прийняття рішення по розгляду вказаної справи можуть відбутися електронні торги з продажу спірної квартири та в такому разі виникне реальна загроза виселення чотирьох малолітніх дітей, у яких іншого придатного для проживання приміщення не має, окрім того в разі відчуження з електронних торгів квартири скаржнику ОСОБА_1 практично нереально буде відновити свої права без додаткових зусиль та звернення в судові органи зі скаргами та позовами до ДП «СЕТАМ».

За таких обставин представник скаржника звернувся до суду із вказаною заявою, якою, з метою недопущення порушення прав як заявника так і малолітніх дітей, до набранння рішення по вказаній справі законної сили, просив зупинити реалізацію арештованого майна боржника, а також розгляд скарги просив проводити за його відсутності та відсутності скаржника.

У судове засідання інші учасники по справі не зявились із невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши вказану скаргу та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із свідоцтвом на право власності на житло від 19.12.1998 року ОСОБА_1 є власником квартири №33, що знаходиться по вул. Шевченка, 233 в м. Золотоноша Черкаської області.

Як вбачається із постанови про арешт майна боржника від 31.05.2018 року у приватно виконавця ОСОБА_2 на примусовому виконанні знаходяться матеріали виконавчого провадження №56501330 із виконання виконавчого листа №2/695/556/15 від 17.02.2016 року, виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області.

У рамках виконання вказаного вище виконавчого провадження приватним виконавцем було накладено арешт на вказану вище квартиру ОСОБА_1.

Окрім того, 14.12.2018 року приватний виконавець ОСОБА_2 провів опис квартири, загальною площею 52,1, житловою площею 27,9 кв.м., реєстраційний номер 15928519 за адресою: АДРЕСА_1. Під час проведення 14.12.2018 р. опису квартири приватний виконавець ознайомився із житловими умовами сімї ОСОБА_1 та довідався про проживання в цьому житловому приміщенні чотирьох малолітніх дітей.

Як вбачається із матеріалів справи на офіційному сайті ДТ «СЕТАМ», зареєстрована заявка приватного виконавця ОСОБА_2 щодо примусової реалізації на електронних торгах квартири АДРЕСА_2 (номер лоту 331792). Вказана на сайті ДП «СЕТАМ» інформація по лоту 331792 свідчить про підготовку та подачу приватним виконавцем ОСОБА_2 заявки на реалізацію арештованого майна - спірної квартири, з датою проведення електронних торгів 11 березня 2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; водночас основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законами України«Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження».

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області було видано виконавчий лист відповідно до якого із ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» стягнуто заборгованість за кредитним договором №354411/4669/0067-7 від 09.02.2007 року в сумі 8534,44 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 218123,79 грн., судовий збір в сумі 2181,24 грн..

Таким чином вбачається, що заборгованість скаржника виникла із валютного кредиту.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Як вбачається із вказаного вище опису майна боржника, який складений самим же приватним виконавцем, загальна площа квартири складає 52,1 кв.м.

Як вбачається із довідки виданої ПАТ «Янтарь» від 06.02.2019 року за №183 ОСОБА_1 зареєстрована в будинку за адресою: АДРЕСА_3. Із вказаної довідки також вбачається, що разом із скаржником по справі у вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 (свідоцтво про народження серії 1-СР №105883), ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_8 (свідоцтво про народження серії 1-СР №244621), ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_9 (свідоцтво про народження серії І-СР №180826), а також ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_10 (свідоцтво про народження серії І-СР №244620).

Таким чином, площа квартири на яку звернуто стягнення не перевищує площу визначену в одній з умов Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», іншого нерухомого майна за ОСОБА_1 не зареєстровано, дана квартира є постійним та єдиним місцем проживання боржника, а отже, дана нерухомість підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Тому приватному виконавцю слід було перевірити наявність обставин, які в силу закону виключають можливість примусового виконання рішення суду

Суд зважає, що установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки, проводити стягнення на майно окремої категорії боржників, які підпадають під дію цього Закону на період його чинності.

Разом із тим суд не може також залишити і поза увагою ту обставину, що у вказаній квартирі зареєстровані малолітні діти, які користуються особливим захистом з боку держави в тому числі і щодо питань позбавлення останніх місця проживання.

Так відповідно до п.,п. 1 та 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за №489/20802, ця Інструкція розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 Закону, здійснюють державні виконавці та приватні виконавці (крім рішень, передбачених частиною другою статті 5 Закону) (далі - виконавці).

Згідно з п. 28 розділу VІІІ вказаної вище Інструкції у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Разом із тим суд бере до уваги, що згідно з довідкою Служби у справах дітей, молоді та спорту від 12.02.2019 року №54/01-11, до останньої запити на продаж квартири скаржника по справі не надходили і відповідної згоди орган опіки та піклування з даного приводу не надавав.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи діяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Відповідно до ч.,ч. 1, 2 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Виходячи з наведеного суд приходить до обґрунтованого висновку, що матеріали справи містять достатньо правових підстав для визнання судом незаконними дій приватного виконавця ОСОБА_2 щодо подання до Державного підприємства «СЕТАМ» заявки на реалізацію арештованого нерухомого майна - квартири, загальною площею 52,1, житловою площею 27,9 кв.м., реєстраційний номер 15928519, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішуючи питання про відновлення пропущеного строку на оскарження дій державного виконавця суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний термін, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

У силу ч.2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З матеріалів справи судом вбачається, що скаржником оскаржуються саме дії приватного виконавця щодо подання до Державного підприємства «СЕТАМ» заявки на реалізацію на електронних торгах арештованого нерухомого майна, а також дії приватного виконавця щодо оцінки нерухомого майна боржника та примусової реалізації на торгах без згоди органу опіки та піклування.

Матеріали справи не містять жодної інформації з приводу повідомлення приватним виконавцем боржника про передачу матеріалів до ДП «СЕТАМ» для провадження відповідних торгів, а тому є законні підстави для поновлення скаржнику процесуального строку звернення до суду зі скаргою на незаконні дії приватного виконавця, оскільки боржник не знала та не могла знати про вчинення приватним виконавцем вказаних дій.

Разом з тим суд не може погодитися з доводами скаржника стосовно визнання противоправними дій приватного виконавця ОСОБА_2 щодо оцінки нерухомого майна боржника, оскільки матеріали справи не містять достатніх доказів, які б свідчили, що сам боржник не мала змоги оскаржити дії приватного виконавця раніше.

Так матеріали справи містять супровідний лист від 14.12.2018 року №1954, а також оцінку вартості квартири, які надані самим же скаржником, із яких вбачається, що приватним виконавцем ОСОБА_2 були направлені скаржнику результати оцінки її майна.

Таким чином скаржник достеменно знала про проведення оцінки її майна та не зверталася до суду за захистом своїх порушених прав раніше, у строки визначені ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

Тому суд, в цій частині вимог скаржника, приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку.

У відповідності до ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

При розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав, суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (п.15 постанови №6 ПВССУ від 07.02.2014 р ).

За вказаних обставин, враховуючи, що судом встановлено неправомірні дії державного виконавця щодо передачі майна боржника на реалізацію, а за час, доки рішення суду набере законної сили, вказане майно може бути реалізоване, що безумовно приведе до порушення прав як боржника, так і малолітніх дітей, які проживають у вказаній квартирі, а тому суд вважає за необхідне, до набрання судовим рішенням по вказаній справі законної сили зупинити зупинити стягнення на підставі виконавчого листа 17.02.2016 року № 2-695-556/15.

Керуючись ст.,ст. 447, 448, 449, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_2 щодо передачі нерухомого майна, в якому зареєстровані малолітні діти, на примусову реалізацію (електронні торги) -задовольнити частково.

Поновити скаржнику ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця ОСОБА_2 щодо передачі нерухомого майна , в якому зареєстровані малолітні діти, на примусову реалізацію (електронні торги).

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області ОСОБА_2 щодо подання до Державного підприємства «СЕТАМ» заявки на реалізацію на електронних торгах (аукціоні) арештованого нерухомого майна - квартири, загальною площею 52,1, житловою площею 27,9 кв. м., реєстраційний номер 15928519, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, яка належить на праві власності ОСОБА_1.

До набрання судовим рішенням законної сили зупинити стягнення на підставі виконавчого листа від 17.02.2016 року № 2-695-556/15.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом п'ятнадцяти днів в порядку визначеному ст.,ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя Середа Л.В.