20.11.2019 2-к/227/2/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиці О.В.

за участю

секретаря с/з Сисенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на виконання на території України судового рішення, що підлягає примусовому виконанню відносно боржника ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А:

14 червня 2019 року до Добропільського міськрайонного суду надійшло вищевказане клопотання, в якому заявниця просить визнати на території України та дозволити примусове виконання рішення суду Кіровського району Могильовської області Республіки Білорусь від 05.04.2019 року про стягнення аліментів.

Сторони були своєчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання судом, але до суду не прибули, своїх представників для участі в судовому засіданні не направили, про необхідність відкладення розгляду порушеного процесуального питання від сторін заяви не надходили.

Заявою ОСОБА_2 від 16.09.2019 року підтверджується, що останній просив розглядати клопотання ОСОБА_1 без його участі, заперечень проти клопотання не має.

Заявниця ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про що свідчить наявне в матеріалах справи підтвердження суду Кіровського району Могильовської області Республіки Біларусь про вручення останній повідомлення про судовий розгляд її клопотання 20.11.2019 року.

Неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду (ч. 5 ст. 467 ЦПК України).

З огляду на це, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, можливим є розгляд клопотання за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, судом встановлено таке.

Рішенням суду Кіровського району Могильовської області Республіки Білорусь від 05.04.2019 року підтверджується, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вказаним рішенням були стягнуті:

аліменти в розмірі 25% всіх видів заробітку та (або) доходів щомісячно, але не менше ніж 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення з працездатного батька на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Білозерське, міста Добропілля Донецької області України, починаючи з 03.10.2018 року і до його повноліття,

судові витрати в розмірі 100,00 рублів.

Визнання рішення та надання дозволу на примусове виконання на території України вказаного рішення суду, в частині стягнення з ОСОБА_2 на її користь судових витрат, ОСОБА_1 не ставить.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією Білозерської міської ради № 02/02-935 від 27.06.2019 року.

Довідками голови суду Кіровського району Могильовської області Республіки Білорусь Березюк Ю.А. підтверджується, що рішення суду від 05.04.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в частині стягнення аліментів набрало чинності 05.04.2019 року і на території Республіки Білорусь не виконувалось.

Клопотання та додані до нього документи викладені російською мовою, що відповідає ст. 17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, згідно з якою у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Статтею 81 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських відносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили. Згідно частини першої статті 82 вищевказаного Закону визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Згідно ч.1 ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 9 Основного Закону чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

10 листопада 1994 року Верховною Радою України ратифіковано Конвенцію про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, яка набула чинності для України 14 квітня 1995 року і застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Республікою Узбекистан, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією і Туркменістаном (ЗУ від 10.11.1994 року № 240/94-ВР).

Законом України від 10.11.1994 року № 240/94-ВР ратифіковано із застереженнями Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (м. Мінськ, 22.01.1993 року).

Відповідно до вказаного закону, Україна взяла на себе:

зобов`язання щодо надання правової допомоги в обсязі, передбаченому статтею 6 Конвенції, за винятком визнання і виконання виконавчих написів ;

зобов`язання визнавати і виконувати рішення, винесені на територіях держав - учасниць Конвенції, передбачені пунктом "а" статті 51 Конвенції, за винятком нотаріальних актів щодо грошових зобов`язань.

Згідно з пунктом «а» ст. 51 вказаної Конвенції, кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку.

За змістом ст. 463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Вказане судове рішення набрало законної сили 05.04.2019 року і може бути пред`явлено до виконання до виповнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи наведене, під час розгляду справи встановлено, що рішення іноземного суду набрало законної сили, строк пред`явлення рішення іноземного суду до виконання не сплинув, виконання судового рішення не суперечить публічному порядку України, не загрожує інтересам України.

Підстав для відмови у задоволенні клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, передбачених ст. 468 ЦПК України, в судовому засіданні встановлено не було.

Таким чином, вбачаються всі передбачені законом підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Кіровського району Могильовської області Республіки Білорусь від 05.04.2019 року про стягнення аліментів, яке прийнято в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.8 ст.467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Рішенням суду Кіровського району Могильовської області Республіки Білорусь від 05.04.2019 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті судові витрати в розмірі 100,00 рублів.

Курс рубля до української гривні станом на 20.11.2019 року становить - 10 російських рублів дорівнює 3,7953 гривні.

Таким чином, з урахуванням ч.8 ст.467 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за рішенням суду Кіровського району Могильовської області Республіки Білорусь від 05.04.2019 року підлягають стягненню судові витрати в розмірі 37,95 грн (тридцять сім гривень 95 коп).

Відповідно до ст.470 ЦПК України, на підставі рішення іноземного суду та ухвали про надання дозволу на його примусове виконання, що набрала законної сили, суд видає виконавчий лист, який пред`являється для виконання в порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведене заявнику ОСОБА_1 видати виконавчий лист.

Керуючись ст. 462-469 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на виконання на території України судового рішення, що підлягає примусовому виконанню відносно боржника ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати на території України та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Кіровського району Могильовської області Республіки Білорусь від 05.04.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Білозерське Добропільського району Донецької області України, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Білозерське, міста Добропілля Донецької області України, в розмірі 25% усіх видів заробітку та (або) іншого доходу щомісячно, але не менш ніж 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення з працездатного батька, починаючи з 03.10.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Визнати на території України та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Кіровського району Могильовської області Республіки Білорусь від 05.04.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Білозерське Добропільського району Донецької області України, на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 37,95 грн (тридцять сім гривень 95 коп).

На підставі рішення суду Кіровського району Могильовської області Республіки Білорусь від 05.04.2019 року та даної ухвали, видати ОСОБА_1 виконавчий лист, який остання має право пред`явити для виконання в порядку, встановленому законом.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до діючого законодавства України, а саме відповідно до ч.4 ст.187 Сімейного кодексу України, особа, на користь якої присуджено аліменти на дитину, може самостійно подати заяву з виконавчим листом про відрахування аліментів із заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу платника аліментів безпосередньо за місцем виплати платникові аліментів заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу або відповідно до ЗУ «Про державну виконавчу службу» - звернутися до державного виконавця за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. При цьому слід зазначити, що відповідно до ст..24 ЗУ «Про виконавче провадження», право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Ухвала, відповідно до ч.2 ст.261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.В.Здоровиця

20.11.19