1Справа № 335/9981/18 2-во/335/9/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про виправлення описки у судовому рішенні, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулося до суду з заявою про виправлення описки у судовому рішенні від 03.10.2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В зазначеній заяві ПАТ «Запоріжжяобленерго» просить суд виправити допущену описку у судовому рішенні, а саме зазначити в рішенні суду про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 07.08.2018 року по 03.10.2018 року включно у розмірі 18 480,34 грн., оскільки за період 07.08.2018 року по 03.10.2018 року кількість робочих днів становить 41 день (450,74 х 41= 18 480,34 грн.), а також зазначити «з подальшим відрахуванням прибуткового податку з громадян й інших обовязкових платежів».

Представники сторін в судове засідання не зявилися, надали заяви про проведення судового засідання у їх відсутності, просять заяву про виправлення описки задовольнити.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

У відповідності до ч. 1 ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала (ч. 2 ст. 269 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява ПАТ «Запоріжжяобленерго» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2018 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 07.08.2018 року по 03.10.2018 року включно, у розмірі 18 931 грн. 08 коп., без урахування прибуткового податку з громадян й інших обовязкових платежів,витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 гривень, а всього стягнути 21 431 (двадцять одна тисяча чотириста тридцять одна) гривні 08 копійок. В задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що період 07.08.2018 року по 03.10.2018 року містить 41 робочий день, середній заробіток позивача складає 450,74 грн. (450,74 х 41= 18 480,34 грн.), таким чином до стягнення підлягає сума у розмірі 18 480,34 грн., тому вказана арифметична помилка підлягає виправленню.

В іншій частині заяви суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р. при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якої повязана відповідна виплата.

Відповідно до п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» надані розяснення, що, задовольняючи позовні вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обовязком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Верховний Суд у постанові від 18.07.2018 року у справі № 359/10023/16-ц дійшов висновку, що суд має визначати суму середнього заробітку працівника за час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов'язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення. Проте в рішенні, яке перебувало на виконанні, суд не зазначив, що сума середнього заробітку стягнена без урахування (утримання) податків і зборів.

Системний аналіз законодавства дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обчислюються без віднімання сум податків і зборів. Останні підлягають нарахуванню роботодавцем під час виконання відповідного судового рішення, унаслідок чого виплачена працівнику сума зменшується на суму податків і зборів.

Таке відрахування податків й обов'язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становища працівника, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, з якої також відраховувалися б податки та збори.

Отже, згідно вказаного правового висновку, і зарплата, і середній заробіток, які стягуються судом на користь працівника з роботодавця мають зазначатись судом без виключення з них податків і зборів, які сплачуються роботодавцем під час виконання рішення суду.

При ухваленні рішення від 03.10.2018 року, в резолютивній частині рішення судом визначена сума середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку, яка підлягає стягненню з відповідача, є сумою, яка визначена без врахування утримання прибуткового податку й інших обовязкових платежів, та з якої податок і збори підлягають відрахуванню при сплаті, тобто під час виконання рішення суду.

На підставі викладеного в цій частині заява ПАТ «Запоріжжяобленерго» про виправлення описки у судовому рішенні задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 269 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про виправлення описки у судовому рішенні задовольнити частково.

Виправити арифметичну описку в рішенні суду від 03.10.2018 року, вважати правильним суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 07.08.2018 року по 03.10.2018 року включно, у розмірі 18 480 грн. 34 коп., без урахування прибуткового податку з громадян й інших обовязкових платежів.

В інші частині заяви залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Ю.В.Геєць