ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/78/19
Номер провадження 2/292/51/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И
13 березня 2019 року смт.Пулини
Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Рябенької Т.С.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт.Пулини цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
В С Т А Н О В И В :
У січні 2019 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3, мотивуючи його тим, що із серпня 2010 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках, від яких мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач з січня 2016 року участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини не приймає, хоча має рівні з нею обов"язки щодо утримання дитини. Вона самостійно не може забезпечити дочці належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Враховуючи те, що відповідач являється фізично здоровим та працездатним, має декілька видів доходу, нерухоме майно та транспорт, тому вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини і просить стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2000 гривень, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 17.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 30.01.2019 року до суду надійшов відзив відповідача у формі заперечення на позовну заяву, у якому він просить позовні вимоги ОСОБА_2 до нього задовольнити частково та стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 813 грн щомісячно, з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що сплата аліментів в сумі 2000 грн є для нього непосильною, оскільки на даний час він не працює, доходу не має, сплачує аліменти ще на трьох своїх неповнолітніх дітей в сумі 2840 грн щомісячно. Крім того, він неодноразово пропонував позивачці кошти на утримання дочки, але вона від їх отримання відмовлялась, на даний час не дозволяє бачитися з дитиною. Також заперечує той факт, що перебував з позивачкою у фактичних шлюбних відносинах та не проти того, щоб дочка ОСОБА_5 проживала з ним. На підтвердження своїх заперечень надав довідку Пулинського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області про сплату ним аліментів на утримання трьох дітей, довідку виконкому Пулинської селищної ради Житомирської області про те, що з 27.02.2018 року по даний час він не працює та відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про відсутність доходів. У своїй відповідді на заперечення до позовної заяви від 05.02.2019 року позивачка зазначила, що відповідач надав суду недостовірну інформацію, оскільки має декілька видів доходу, а саме: від зайняття деревообробною промисловістю (має власну пилораму), від вирощування рослинних культур для роздрібного продажу (має два аграрні комплекси (промислові теплиці), від вирощування полуниці для оптового та роздрібного продажу, ведення домашнього господарства, від надання послуг у сфері будівельних та ремонтних робіт, від неофіційної роботи водієм-далекобійником в ЗАО "Комплекс Агромарс" філії "Гаврилівський птахівничий копмлекс". Крім того, просить суд не брати до уваги довідку Пулинського РВ ДВС про відсутністьу ОСОБА_3 заборгованості по сплаті аліментів на трьох неповнолітніх дітей, оскільки їй відомо, що колишня дружина відповідача ОСОБА_6, на користь якої були призначені аліменти, подала до відділу ДВС заяву про відмову від аліментів, тому витрати відповідача на сплату аліментів ОСОБА_7 не підтверджуються. Також відповідач стверджує, що щомісячно сплачує аліменти ще на трьох дітей від першого шлюбу в сумі 2840 грн, але при цьому вказує, що з 27.02.2018 року не працює та не має доходу. На її неодноразові пропозиції укласти нотаріально засвідчену угоду про добровільне надання допомоги у твердій грошовій сумі на утримання їх спільної неповнолітньої дитини, відповідач відмовлявся. Враховуючи неофіційний дохід відповідача, вважає запропоновану ним суму аліментів недостатньою для утримання та належного розвитку дитини, оскільки остання має проблеми зі здоров"ям і знаходиться на диспансерному обліку в дитячій консультації, що потребує додаткових витрат, тому просить суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Своїм правом на подання заперечення на відповідь на відзив, передбаченим ст.180 ЦПК України, відповідач не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду на захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено та вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-ТП №253595 від 12.01.2016 року, що сторони являються батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7). Згідно довідки виконкому Пулинської селищної ради Житомирської області №3960 від 15.11.2018 року до складу сім"ї позивачки ОСОБА_2 входять син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.8). Як вбачається з довідки виконкому Пулинської селищної ради Житомирської області №473 від 28.01.2019 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 не працює з 27.02.2018 року і до 28.01.2019 року. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 29.01.2019 року інформація про доходи ОСОБА_3 за 1-3 квартали 2018 року відсутня. Згідно довідки Пулинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №8.12.25/952 від 28.01.2019 року у даному відділі відкрито виконавче провадження за судовим наказом №2-н/292/21/17 від 09.01.2018 року зі сплати аліментів ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.12.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини, так і на батька. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Пунктом 3 ст.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони, являючись батьками неповнолітньої дитини, мають однакові як права, так і обов"язки відносно неї, в тому числі щодо її утримання. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За приписами ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в розмірі 1626 грн, з 01 липня 2019 року - 1699 грн, з 1 грудня 2019 року - 1779 грн, тобто в середньому близько 1700 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини та обставин, які зазначені в ст.182 СК України, а саме те, що відповідач на даний час не працює, однак є працездатним, крім спільної з позивачкою дитини, має на утриманні ще троє неповнолітніх дітей, тому вважає стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно. При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам сторін та малолітньої дитини, а також з урахуванням частки матері здатний забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів неповнолітньої дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд у відповідності до ст.141 ЦПК України вважає за необхідне з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн., іншу частину судового збору в сумі 384,20 грн компенсувати за рахунок держави.
Керуючись ст.ст.3, 10-12, 81, 141, 259, 263-265, 268, 274, 280-283, 289, 354, 430 ЦПК України, ст.ст.180-182, 184, 191 СК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Суддя Т.С.Рябенька