Справа № 473/3818/19
РІШЕННЯ

іменем України

"18" листопада 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

за участю: представника відповідача - Вишневського А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 45 224 грн. 54 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем ОСОБА_1 22.06.2012 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах, встановлених Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку, банківськими тарифами.

Взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте відповідач, незважаючи на це, порушила його, оскільки, своєчасно не погашала кредит та не сплачувала проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 15.08.2019 року утворилася заборгованість по кредитному договору в вищевказаному розмірі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Її представник адвокат Вишневський А.А. в судовому засіданні позовні вимоги Банку не визнав, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема вказував на безпідставність заявлених вимог з огляду на неправомірність нарахування штрафних санкцій, скрутне матеріальне становище відповідача.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 22.06.2012 року був укладений кредитний договір б/н, в якому сторони узгодили всі його умови.

Договір складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, Умов та Правил надання банківських послуг, пам`ятки клієнта, банківських тарифів.

Відповідно до договору Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого на платіжну картку кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 2,3 % на місяць (27,6 % річних) від суми залишку заборгованості за кредитом. Вказана процентна ставка була змінена Банком з 01.09.2014 року - 2,4 % на місяць (32,4 % річних), з 01.04.2015 року - 3,5% на місяць (42 % річних).

Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є право позивача вимагати від відповідача сплати неустойки в розмірі, визначеному Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами Банку, а також при порушенні грошових зобов`язань понад 30 днів - штрафу в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.

Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 має заборгованість за тілом кредиту в загальному розмірі 30 826 грн. 68 коп. (заборгованість за поточним тілом кредиту - 20 147 грн. 81 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 10 678 грн. 87 коп.).

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом відповідачем, у передбаченому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.12, 76-81 ЦПК України, не спростовано.

Водночас, перевірка розрахунку заборгованості за тілом кредиту виходить за межі поняття «простий арифметичний розрахунок», а тому не може бути здійснена судом.

Отже, в зв`язку з невиконанням обов`язків за кредитним договором у відповідача перед Банком утворилась заборгованість, яка обґрунтована належним чином.

Обставин, внаслідок яких зобов`язання припиняється, в судовому засіданні не встановлено.

Крім того Банком були нараховані:

- пеня за прострочене зобов`язання - 11 156 грн. 08 коп.,

- пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 612 грн. 04 коп.,

- штраф у загальному розмірі 2 629 грн. 74 коп. (фіксована частина 500 грн. 00 коп., процентна складова 2 129 грн. 74 коп.).

Вирішуючи питання щодо нарахованої неустойки, суд виходить з наступного.

Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 даної статті). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно п.2.1.1.7.6, п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг за порушення зобов`язань по поверненню кредитних коштів, нараховується пеня, а також штрафи у розмірах визначених даними Умовами.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених уст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Оскільки угодою сторін передбачено застосування двох видів пені та штрафу за одне й те саме порушення зобов`язань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим.

За такого з відповідача підлягає стягненню на користь позивача лише штраф у розмірі 2 041 грн. 33 коп. (фіксована частина - 500 грн. + процентна складова - 1 541 грн. 33 коп. (30 826 грн. 68 коп. (загальний розмір боргу) х 5%)).

Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (73 %), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 402 грн. 33 коп.

Керуючись ст.ст.12,13, 76-83, 141, 259, 263-265, 273, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Грушевського, будинок № 1 Д, ідентифікаційний код 14360570, заборгованість за кредитним договором б/н від 22.06.2012 року, що утворилася станом на 15.08.2019 року, а саме: заборгованість за кредитом у загальному розмірі 30 826 (тридцять тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 68 коп., штраф у загальному розмірі 2 041 (дві тисячі сорок одна) грн. 33 коп., а всього - 32 868 (тридцять дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн. 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Грушевського, будинок № 1 Д, ідентифікаційний код 14360570, судові витрати в розмірі 1 402 (одна тисяча чотириста дві) грн. 33 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 19.11.2019 року.

Суддя Л.В.Лузан