Провадження № 2/161/330/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

секретаря - Козак О.А.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який зареєстрований 14.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №545. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покликається на те, що відповідач являється батьком неповнолітнього сина, який перебуває на її утриманні і останній належної матеріальної допомоги на його утримання не надає та не приймає участі у його вихованні.

Вказує, що відповідач працездатний і може надавати допомогу на утримання дитини.

У зв'язку з чим, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ј частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував щодо стягнення аліментів на утримання сина, однак в меншому розмірі, оскільки у нього нерегулярний заробіток, а також має на утриманні неповнолітню дитину від іншого шлюбу.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 21.11.2013 року (а.с. 4).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

При цьому, суд у відповідності до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище позивача та відповідача, який є працездатним, відсутність чи наявність інших утриманців та стан здоров'я дітей.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, зважаючи, що відповідач свій обов'язок по утриманню дитини належним чином не виконує, зареєстрований та являється підприємцем, неповнолітній син проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, то суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі ј частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, суд зважає на ту обставину, що у відповідача перебуває на утриманні неповнолітня дитина від іншого шлюбу, проте даний факт не звільняє ОСОБА_2 від обов'язку утримання неповнолітньої сина ОСОБА_3, оскільки відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Таким чином, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності і також зважаючи на визначений законодавством мінімальних прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітньому сину у вказаному судом розмірі і до досягнення ним повноліття.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2), аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення про стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк

Повний текст рішення складений 04.03.2019 року.