25.10.2019 Єдиний унікальний номер 206/2713/19
Єдиний унікальний номер судової справи:206/2713/2019
Номер провадження: 2/205/2252/2019
25 жовтня 2019 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент - Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Акціонерне товариство «Акцент - Банк» (далі - Позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.12.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Акцент - Банк» (правонаступником відповідно до Статуту є Акціонерне товариство «Акцент - Банк») та ОСОБА_3 (далі Відповідач -1) було укладено Кредитний договір №К-Д 535 від 06.12.2017 року (далі Кредитний договір). Відповідно до укладеного кредитного договору банк надав Відповідачу -1 кредит у розмірі 125 000 (сто двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. зі сплатою 23,88 % річних, строком на 12 місяців, тобто до 05.12.2018 року.
Далі позивач зазначає, що того ж дня, 06.12.2017 року, між позивачем та ОСОБА_2 (далі Відповідач-2), було укладено Договір поруки № 535/П, згідно умов якого такий поручитель зобов`язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.
Однак, відповідачі порушили умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів, та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 30.11.2018 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 127 260 (сто двадцять сім тисяч двісті шістдесят) грн. 75 коп., що складається із: 87 244 (вісімдесят сім тисяч двісті сорок чотири) грн. 95 коп. загального залишку заборгованості за наданим кредитом; 10 097 (десять тисяч дев`яносто сім) грн. 37 коп. загального залишку заборгованості за процентами, 11 530 (одинадцять тисяч п`ятсот тридцять) грн. 93 коп. загальної суми нарахованої пені; 11 137 (одинадцять тисяч сто тридцять сім) грн. 50 коп. заборгованості за винагородою (комісією); 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. штраф (фіксована складова), 6 250 (шість тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп. штраф (змінна складова).
У зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за Кредитним договором № К-Д 535 від 06.12.2017 року у розмірі 127 260 (сто двадцять сім тисяч двісті шістдесят) грн. 75 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.
Відповідачі у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзиви на позовну заяву не подали.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Акціонерного товариства «Акцент - Банк» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Від відповідачів будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином були повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ними причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили та не подали відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про часткове задоволення позову з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 06.122017 року між Публічним акціонерним товариством «Акцент - Банк» (правонаступником відповідно до Статуту є Акціонерне товариство «Акцент - Банк») та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір №К-Д 535 від 06.12.2017 року, відповідно до якого позивач надав Відповідачу-1 кредит у розмірі 125 000 (сто двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. зі сплатою 23,88 % річних, строком на 12 місяців, тобто до 05.12.2018 року (а.с. 4-16).
Також судом встановлено, що 06.122017 року між позивачем та ОСОБА_2 , було укладено Договір поруки № 535/П, згідно умов якого такий поручитель зобов`язалася перед банком відповідати за виконання позичальником усіх її зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с.19-23).
Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві-1 обумовлену сторонами грошову суму.
Із матеріалів справи вбачається, що в порушення умов вказаного кредитного договору, Відповідачі свої зобов`язання належним чином не виконали, допустили прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за ними, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , станом на 30.11.2018 року за таким договором виникла заборгованість у загальному розмірі загальну суму 127 260 (сто двадцять сім тисяч двісті шістдесят) грн. 75 коп., що складається із: 87 244 (вісімдесят сім тисяч двісті сорок чотири) грн. 95 коп. загального залишку заборгованості за наданим кредитом; 10 097 (десять тисяч дев`яносто сім) грн. 37 коп. загального залишку заборгованості за процентами, 11 530 (одинадцять тисяч п`ятсот тридцять) грн. 93 коп. загальної суми нарахованої пені; 11 137(одинадцять тисяч сто тридцять сім) грн. 50 коп. заборгованості за винагородою (комісією); 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. штраф (фіксована складова), 6 250 (шість тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп. штраф (змінна складова).
Оскільки відповідачі у передбаченому вказаним кредитним договором порядку погашення заборгованості не здійснюють, свої договірні зобов`язання не виконують належним чином, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Суд зауважує, що відповідачі, будучи належним чином повідомлені про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явилися, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надали, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу
Згідно умов вказаного кредитного договору, укладеного між сторонами, Відповідач як позичальник зобов`язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом; та у випадку порушення зобов`язання, сплачувати відповідні штрафні санкції.
Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором.
Відповідно до ст.ст. 546, 547 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.
Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
За приписами ч. 1 та 2ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до змісту ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Таким чином, оскільки відповідачами порушено умови виконання грошових зобов`язань за договором, і таке зобов`язання не виконано ними у строк, що визначений кредитним договором та договором поруки, а тому суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню в частині стягнення 87 244 (вісімдесят сім тисяч двісті сорок чотири) грн. 95 коп. загального залишку заборгованості за наданим кредитом; 10 097 (десять тисяч дев`яносто сім) грн. 37 коп. загального залишку заборгованості за процентами, 11 530 (одинадцять тисяч п`ятсот тридцять) грн. 93 коп. загальної суми нарахованої пені.
Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. штраф (фіксована складова), 6 250 (шість тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп. штраф (змінна складова) задоволенню не підлягають, оскільки за положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15.
Так само, суд не знаходить парових підстав для стягнення 11 137 (одинадцять тисяч сто тридцять сім) грн. 50 коп. заборгованості за винагородою (комісією);
Згідно розділу «А» вказаного кредитного договору сторони погодили сплату винагороди за управління фінансовим інструментом у відповідних розмірах (п. А 11)
Таким чином укладений сторонами кредитний договір не містить умов щодо порядку нарахування та розміру комісії, про стягнення якої заявлені позовні вимоги.
У разі, якщо Банк вважає комісією винагороду за управління фінансовим інструментом, то необхідно врахувати, що особливості регулювання правовідносин, які виникли між банком та відповідачами встановлені Законом України «Про захист прав споживачів».
Статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладання кредитно договору) визначено, що договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, банки позбавлені права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Вирішуючи спір у частині стягнення комісії, суд враховує, що кредитору забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі за дії, які банк здійснює на власну користь чи споживач здійснює на користь банку.
З урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення комісії у розмірі комісії, є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.
Суд також зауважує, що відповідачі, будучи належним чином повідомлені про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явилися, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надали що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 643 (одна тисяча шістсот сорок три) грн. 44 коп. (108 873 грн. 25 коп. х 1 921 грн. : 127 260 грн. 75 коп.), тобто по 821 (вісімсот двадцять одна) грн. 72 коп. із кожного Відповідача окремо.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 527,530, 615, 625, 1046, 1047 1049, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
1. Позов Акціонерного товариства «Акцент - Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
4. В задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення заборгованості за винагородою (комісією), 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. штрафу (фіксована складова), 6 250 (шість тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп. штрафу (змінна складова) відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Мовчан Д.В.