Справа № 646/2339/19
№ провадження 2/646/1314/2019
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді: Шелест І.М.,

за участю секретаря судового засідання Ушакової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у спрощеному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ), третя особа: Адміністрація Основ`янського району Харківської міської ради (місцезнаходження за адресою: м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, буд. 11) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

у присутності позивача - ОСОБА_1

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності будинок АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину від 22.08.1992 року за № 100/92. У вказаному будинку зареєстровані: позивач, ОСОБА_2 (колишній чоловік), ОСОБА_3 (дочка). Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у будинку але тривалий час не проживає в ньому з серпня 2013 року. Відповідач не проживає в даному домі, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі домом не цікавиться. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.09.2015 року за позовом відповідача про розірвання шлюбу було зазначено, що стосунки були припинені фактично з серпня 2013 року, та й цей час ОСОБА_2 покинув постійне місце проживання та виїхав до Росії, де й мешкає на даний час. Таким чином, у даному житловому приміщенні зареєстрований ОСОБА_2 та не проживає в житловому приміщенні понад 1 рік, а тому це надає право вважати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а також позивач просила зобов`язати зняти відповідача з реєстрації.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просила задовольнити позов, оскільки у неї виникають проблеми з виплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються.

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином, шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення на офіційному сайті суду.

Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 серпня 1992 року будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 зазначений будинок залишився у спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлої 1992 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за р. № 4-4616 (а.с. 6).

З копії домової книги вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 28.02.2019 вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

Як вбачається з акту від 27 травня 2019 року, який складений сусідами, підписаний головою вуличного комітету ОСОБА_5 про те, що відповідач ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 не мешкає з 2000 року (а.с. 8).

Відповідно до рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.09.2015 року за позовом відповідача про розірвання шлюбу було зазначено, що стосунки між подружжям були припинені фактично з серпня 2013 року (а.с. 14).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 свідчив про те, що проживає по АДРЕСА_3 і знає ОСОБА_1 з моменту народження, оскільки поруч проживають. ОСОБА_1 проживає у будинку своїх батьків по АДРЕСА_1 . Її батьки померли, ОСОБА_1 проживала з чоловіком ОСОБА_2 та дітьми (три дочки), одна з них його хрещена. У 2013 році, ОСОБА_8 пішов, забравши свої речі, з сім`ї і більше не повертався. Зі слів знає, що він проживає десь у Тульській області. Щоб хтось його виганяв не чув такого.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З ч. 2 ст. 405 ЦК України вбачається, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підставі наданих доказів, свідчень свідка, суд вважає доведеним, що відповідач втратив право користування жилою площею за адресою реєстрації, тому що добровільно її залишив, не проживає в будинку понад 1 рік без поважних причин.

Даних, що позивач порушив права відповідача на проживання, суду не надано, в зв`язку з чим суд задовольняє позов в повному обсязі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Що стосується вимог позивача про зняття відповідача ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1 , то підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається, у зв`язку з тим, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є достатньою підставою для зняття особи з реєстрації, що відповідає положенням ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», яка передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Судові витрати суд стягує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в України» суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Адміністрація Основ`янського району Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_1 ), таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_2 судовий збір у сумі 784,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 18.11.2019.

Суддя І.М. Шелест