Провадження № 2/643/1977/19
05.03.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Довготько Т.М.
за участю секретаря судового засідання Полковник Г.В.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,
Ухвалою судді від 18.12.2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.
Відповідно до п. п. 2,3,5 Договору, позика передається Позикодавцем Позичальнику безпосередньо при підписанні сторонами цього Договору готівкою. Позика за цим Договором є безпроцентною. Сторони домовилися, що Позичальник розпочне повернення позики з 07.12.2015 року і повертатиме її щомісяця рівними частинами по 2000,00 грн., скорегованими відповідно до різниці курсів української гривні до долару США, встановлених Національним банком України на день укладення цього договору складає: 2292,00 грн. = 100 доларів США.
Пунктом 6 Договору передбачено, що відповідний платіж з повернення частини позики має бути здійснений не пізніше 15 календарного дня місяця, наступного за тим, за який здійснюється часткове повернення позики. Позичальник зобовязаний повернути всю позику до 01.12.2017 року. Повернення позики (її частини) підтверджується розпискою Позикодавця.
Відповідно до п. 7 Договору, в разі прострочення повернення чергової частини позики Позикодавець має право дострокового повернення частини позики, що залишилася, а також вправі нараховувати пеню в розмірі 3 % річних від несплаченої суми позики за кожен день прострочення.
Оскільки сторони дійшли спільної згоди про те, що такі кошти будуть перебувати у користуванні відповідача певний час і визначили строк повернення грошей про що склали відповідний договір, зазначене підтверджує факт укладення договору позики між ними та його умови.
Оригінал вказаного Договору позики був долучений позивачем до позовної заяви та знаходиться в матеріалах справи.
Причини невиконання таких зобов'язань правового значення для справи не мають.
25.08.2017 року та повторно 18.04.2018 року позивачем на адресу відповідача направлялись претензії щодо повернення суми заборгованості за договором позики та суми пені та відсотків /а.с. 6-10/.
Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Статтею 1047 ЦК України передбачена письмова форма укладення договору позики.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
На час розгляду справи договір відповідачем не виконаний, сума позики у встановлений договором строк позивачу не повернута. Матеріали справи не містять доказів повного або часткового виконання відповідачем його зобов'язань з повернення позивачу позики.
Таким чином, досліджені у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики.
На обґрунтування своїх позовних вимог в частині розміру заборгованості за Договором позики, позивач посилається на ст. 524 та ст. 533 ЦК України, відповідно до частин 2 яких, допускається, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.
Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст.611, ч.1 ст.612 ЦК України.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, тобто суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості по пені та 3 % річних в розмірі по 1451,60 грн. відповідно, проте з вказаним розрахунком суд погодитися не може.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати у розмірі 704,80 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 /АДРЕСА_1/ до ОСОБА_3 /АДРЕСА_2/ про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 11.03.2019 року
Суддя - Т.М.Довготько