Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/447/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Стратович О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

13.03.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про скасування свідоцтва та державної реєстрації.

Крім цього, позивач також звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на будинок, що знаходиться в м.Олевськ по вул.Павленка,29, який зареєстрований на ОСОБА_2, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказала на те, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно житловий будинок за адресою: Житомирська область, м.Олевськ, вул. Павленка, 29 є ОСОБА_2 В попередніх судових справах ОСОБА_2 неодноразово заявляв про те, що будинок побудований ним особисто і є його власністю, а отже буде розпоряджатися ним на власний розсуд. Так як ОСОБА_2 є одноособовим власником будинку, він може без її відома відчужити зазначений будинок третім особам, тому на час розгляду справи в суді необхідно вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на будинок, що знаходиться в м. Олевськ по вул. Павленка, 29, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, оскільки є велика ймовірність її відчуження та вчинення інших можливих юридичний дій з цим майном, оскільки попередні дії відповідачів свідчать про якомога швидше оформлення всіх необхідних документів та відчуження будинку на користь іншої особи, а тому змусить позивача в подальшому предявляти нові позови про витребування цього майна, визнання недійсними правочинів та вчинення інших дій.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову , суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів

Враховуючи викладене та суть заявлених вимог, зважаючи на те, що позивач порушуючи питання про накладення арешту на майно відповідача, не обґрунтував необхідність застосування вибраного виду забезпечення позову та співмірності виду забезпечення позову позовним вимогам, оскільки така невизначеність може призвести до порушення прав третіх осіб.

Також позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів по забезпеченню позову, може призвести до ускладнення виконання рішення суду, не підтверджено намір відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду, не надано доказів наміру відповідача вчинити правочини щодо спірного майна, у зв'язку з чим не наведено достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову.

Вивчивши матеріали заяви, вважаю, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Одночасно роз'яснюється, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись вимогами ст.ст. 149-153, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_3