"07" березня 2019 р.
Справа № 642/826/19
Провадження № 2-о/642/59/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Вікторова В.В.

за участю секретаря Лозоватої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Холодногірський РВ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року заявник звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова в порядку окремого провадження із заявою, у якій просив встановити факт постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він народився 27 серпня 1990 року у селищі Ахалдаба Очамчирського району Абхазії Республіки ОСОБА_2. Його батьки: ОСОБА_1 Емзар Анзорович та ОСОБА_3 Ціра Роландівна. Його батько, ОСОБА_4 01 травня 1987 року прибув з ОСОБА_2 до України, де розпочав навчання у Дніпропетровському інституті інженерів залізничних доріг транспорту на денній формі. У 1989 році його батько викликав з ОСОБА_2 до України, в країну де вирішив і надалі влаштовувати своє майбутнє, свою наречену гр-ку ОСОБА_3, з якою уклав шлюб на території України. Того ж року його мати завагітніла та згідно з давніми звичаями грузинського народу поїхала народжувати його до своїх батьків у ОСОБА_2, де 27.08.1990 року він народився. Після його хрещення, а саме через 40 днів після народження вони переїхали до м. Харкова, а потім всі разом проживали у м. Дніпропетровськ. 22 лютого 1994 року його батько загинув в авіа катастрофі, коли летів до родичів у Тбілісі. З вересня 1993 по 1997 роки він відвідував дитячий ясла-садок № 42 в м. Харкові, який знаходився по вул. Шариковій, буд. 45, але згідно з інформацією Інтернету зазначений садочок вже багато років не працює. Після закінчення дитячого садка він навчався з першого до дев'ятого класу у Харківській загальноосвітній школі №136 (закінчив у 2005 році) та з дев'ятого по одинадцятий клас у Харківській загальноосвітній школі N131 (закінчив у 2007 році). Згідно із наказом № 346-с від 24.07.2008 року його було зараховано до Української Державної ОСОБА_5 залізничного транспорту. У 2009 році, отримавши академічну відпустку вирішив деякий час пожити з родичами в ОСОБА_2, однак у зв'язку з досягненням 18-річного віку йому прийшлось отримати паспорт громадянина ОСОБА_2. Знаходячись в ОСОБА_2 близько 4-6 місяців він повернувся до України та разом з родиною стали проживати ІНФОРМАЦІЯ_1, де він й на даний час зареєстрований. 28.01.2010 року він отримав посвідку на постійне проживання в Україні та здійснив обмін посвідки по досягненню віку 25 (двадцять п'ять) років. 11.02.2014 року він зареєстрував шлюб з гр-кою ОСОБА_5 Від шлюбу народились діти. З метою отримання громадянства він неодноразово звертався до ГУ ДМС України в Харківській області, однак йому було відмовлено та роз'яснено, що згідно наданої ним інформації встановити належність до громадянства України не вбачається можливим та необхідно надати до ДМС документ, що підтверджує факт постійного проживання на території України його близьких родичів до 24 серпня 1991 року. В зв'язку з чим йому необхідно звертатися до суду для встановлення цього факту з метою отримання паспорту громадянина України в Холодногірському районному відділі ГУ ДМС України в Харківській області.

Заявник у судовому засіданні просив заяву задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Представник зацікавленої особи Холодногірського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання зявилась. Проти задоволення заяви не заперечувала. Пояснила, що дійсно вони перевірили інформацію відносно проживання ОСОБА_1 на території України, яка підтвердилась в повному обсязі.

Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали заяви, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1, народився 27 серпня 1990 року у селищі Ахалдаба Очамчирського району Абхазії Республіки ОСОБА_2. Згідно свідоцтва про народження № 463313 його батьки: ОСОБА_1 Емзар Анзорович та ОСОБА_1 (дошлюбне ОСОБА_3) Ціра Роландівна (а.с. 9).

Батько заявника - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у 1987 році прибув з ОСОБА_2 до України, де розпочав навчання у Дніпропетровському інституті інженерів залізничних доріг транспорту на денній формі, що підтверджується заліковою книгою вищевказаного навчального закладу від 31.08.1987 року (а.с. 13-18).

21 жовтня 1989 року батьки заявника ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб, що підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу від 21.10.1989 року з актовим записом № 1765 Дніпропетровського РАГСУ. Після шлюбу мати заявника змінила прізвище на «Хаіндрава» (а.с. 10).

22 лютого 1993 року батько заявника - ОСОБА_4 помер у віці 28 років в авіакатастрофі, про що у книзі реєстрації актів про смерть 22.02.1994 року складений актовий запис № 127 (а.с. 19).

У судовому засіданні заявник пояснив, що за давніми звичаями грузинського народу мати поїхала народжувати його до своїх батьків у ОСОБА_2, де 27.08.1990 року він народився. Через 40 днів після народження вони переїхали до м. Харкова, а потім вони разом проживали у м. Дніпропетровськ. З вересня 1993 по 1997 роки він відвідував дитячий ясла-садок № 42 в м. Харкові, який знаходився по вул. Шариковій, буд. 45, але згідно з інформацією Інтернету зазначений садочок вже багато років не працює.

Заявник ОСОБА_1 у 2005 році закінчив Харківську загальноосвітню школу I-III № 136 Харківської міської ради Харківської області, де навчався з першого до дев'ятого класу, що підтверджується копією свідоцтва про базову загальну середню освіту (а.с. 20).

У 2007 році заявник ОСОБА_1 закінчив Харківську загальноосвітню школу I-III № 131 Харківської міської ради Харківської області, де навчався з дев'ятого по одинадцятий клас, що підтверджується копією атестата про повну загальну середню освіту (а.с. 20).

Також заявник у судовому засіданні пояснив, що у липні 2008 року його було зараховано до Української Державної ОСОБА_5 залізничного транспорту. У 2009 році, отримавши академічну відпустку, він вирішив деякий час пожити з родичами в ОСОБА_2, однак у зв'язку з досягненням 18-річного віку він отримав паспорт громадянина ОСОБА_2, де знаходився близько чотирьох шести місяців, а потім повернувся до Україн

28.01.2010 року заявник отримав посвідку на постійне проживання в Україні та здійснив обмін посвідки по досягненню віку 25 (двадцять п'ять) років серії ІН № 106337, видану 25.05.2016 ГУ ДМС України в Харківській області. Заявник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Харкові (а.с. 5-6).

З пояснень заявника, що не заперечувалось представником заінтересованої особи, встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДМС України в Харківській області з метою отримання паспорта громадянина України, однак йому усно було відмовлено та роз'яснено, що згідно наданої ним інформації встановити його особу та належність до громадянства України не вбачається можливим та необхідно надати до ДМС документ, що підтверджує факт постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року.

Встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання громадянства України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_4, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Підстави та порядок встановлення належності до громадянства, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади урегульовані Законом України "Про громадянство України" від 18.01.2001 р. № 2235-ПІ (далі закон), Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" (зі змінами).

За положеннями ч. 1 ст. 8 Закону та п. 25. Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу ІНФОРМАЦІЯ_4, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. У разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_4, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Таким чином, надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт проживання батька заявника на території України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 13, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Холодногірський РВ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 Емзара Анзоровича, ІНФОРМАЦІЯ_2, на території України до 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Повний текст рішення складено 07 березня 2019 року.

Суддя В.В. Вікторов