Дата документу 06.03.2019 Справа № 754/9109/18
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 754/9109/18Головуючий у 1-й інстанції Ярошенко А.Г. Повний текст рішення складено 16.10.2018 року
Пр. № 22-ц/807/669/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

за участі секретаря Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ТАЙМ» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ТАЙМ» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої неналежним виконанням договірних зобов'язань у зв'язку з порушенням прав споживача

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із вищезазначеним позовом (а.с. 1-6), в якому просив стягнути з відповідача:

- вартість перевезення відправлення (вантажу) на суму 1936,72 грн.,

- вартість послуги з пакування вантажу на суму 459,00 грн.,

- упущену вигоду внаслідок розірвання договору купівлі продажу на суму 21600,00 грн.,

- завдану моральну шкоду в сумі 20000,00 грн., яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 24 квітня 2018 року між ним та ТОВ «ІН-ТАЙМ» було укладено разовий договір про надання послуг перевезення. За отриманням послуги з перевезення відправлення (вантажу) позивач звернувся в відділення №1 ТОВ «ІН-ТАЙМ» в м. Буча, Київської області.

Пунктом 3.3 публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлення передбачено, що прийом відправлення до перевезення від Замовника оформлюється разовим договором у вигляді Декларації, в якій наводяться відомості про тип та кількість відправлення, пункт призначення, строк доставки, відомості про відправника та одержувача відправлення, платника послуг Експедитора-Перевізника Декларація оформлюється Експедитором-Перевізником за місцем відправки відправлення.

В підтвердження прийняття вантажу для перевезення Відповідачем мені було 24.04.2018 виписано Декларацію № , в якій було зазначено фактичну вагу відправлення, визначену шляхом зважування відправлення на вагах - 95 кг, об'єм 1,585 мЗ, а також оголошено вартість відправлення в сумі 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень. Оплату за перевезення відправлення було здійснено в повному обсязі, в загальній сумі 1936 (одна тисяча дев'ятсот тридцять шість) гривень 72 коп., в т. ч. за пакування перевезення в сумі 459,00 грн.

Відповідно до умов договору вантаж: ліжко-подіум Каліпсо-2 (фабрика Лівс), розміром: спільне місце 180x200 см та матрац Comfort LUX розміром: спальне місце 180x200 см. та каркас до матраца був відправлений з пункту навантаження в м. Буча, до пункту розвантаження в м. Дніпро.

Відповідно до умов Декларації, відправлення (вантаж) повинен був доставлений Одержувачу 25 квітня 2018 року.

Працівник відділення № 1 ТОВ «ІН-ТАЙМ» в м. Буча, звідки здійснювалося відправлення вантажу, 24.04.2018 при прийнятті вантаж оглянув, потім упакував його, відповідно до умов Публічного договору, розміщеного на офіційному сайті ТОВ «ІН-ТАЙМ». Упакування було здійснено у вигляді обрешетування, обмотане стрейч-плівкою. За послугу з пакування вантажу Відповідачу я заплатив гроші в сумі 459 грн.00 коп.

Отримувач відправлення: ОСОБА_4, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1. з Отримувачем 04 квітня 2018 року позивач уклав договори купівлі - продажу меблів за № 44714406 та 44714411, предметом яких був цей вантаж.

Умовами вказаних договорів купівлі-продажу, було передбачено, що доставка вантажу здійснюється перевізником ТОВ «ІН-ТАЙМ».

Пунктом 4.3.10. Публічного договору передбачено, що Одержувач при отриманні відправлення повинен у присутності Експедитора-Перевізника перевірити його цілісність та кількість.

Тому, Отримувач вантажу ОСОБА_4, 27.04.2018 перебуваючи в приміщенні відділення №1 ТОВ «ІН-ТАЙМ» в м. Дніпро, в присутності представників Відповідача оглянула відправлення (вантаж). В результаті огляду виявила наступні пошкодження вантажу: пошкоджена оббивка ліжка - порізи та проколи. Вибита планка з каркасу ліжка. Порвана упаковка матрацу, матрац порваний. Обрешетування все поломане, порвана упаковка. Одержувачем було здійснено фотографування пошкодженого вантажу.

Через зазначені пошкодження вантажу Одержувач відмовилась приймати цей вантаж, про що на місці було складено Претензію (Акт). Надалі розірвала зі позивачем, Позивачем, договір купівлі-продажу про що також була складена відповідна заява. Внаслідок розірвання договору, кошти за виготовлення меблів він їй повернув. Цей факт підтверджується квитанціями, що долучаються до справи.

Вантаж, доставлений Відповідачем Одержувач залишила в приміщенні відділення ТОВ « ІН-ТАЙМ» в м. Дніпро.

Надалі, Відповідач перевіз вантаж з відділення № 1 в м. Дніпро до відділення №1 в м. Буча, де 8 травня 2018 року позивач в присутності представників Відповідача оглянув вантаж, усі вищезазначені пошкодження підтвердилися. В цей ж день, Представником Відповідача в присутності позивача була складена Претензія за формою, затвердженою Відповідачем та прийнята до розгляду. У претензії він просив Відповідача компенсувати оголошену вартість вантажу в сумі 20 000,00 грн., оскільки вантаж втратив свою цінність, оскільки пошкоджений вантаж це зміна його фізичних властивостей. Після цього, під час телефонної" розмови з представником ТОВ «ІН-ТАЙМ» йому було повідомлено про відмову в компенсації оголошеної вартості вантажу.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року (а.с. 59-60) дану справу передано на розгляд Комунарському районному суду м. Запоріжжя за підсудністю.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2018 року (а.с. 74) провадження у цій справі відкрито.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2018 року (а.с. 101-104) позов ОСОБА_2 у цій справі задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «ІН-ТАЙМ» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 20000,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами судом першої інстанції не вирішувалось.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині (фактично в частині задоволення позовних вимог позивача), посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ТОВ «ІН-ТАЙМ» у своїй апеляційній скарзі (а.с. 108-111) просив рішення суду першої скасувати в частині стягнення на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 20000 грн. та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково в розмірі 4000,00 грн., в решті позовних вимог відмовити.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с. 113).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цієї справи (а.с. 114), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 117).

Позивач ОСОБА_2 подав відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (а.с. 119-120).

Ухвалою апеляційного суду (а.с. 121), з урахуванням конкретних обставин цієї справи, дану справу призначено апеляційним судом до розгляду у судове засідання з повідомленням учасників цієї справи про дату, час та місце розгляду цієї справи.

Однак, у судове засідання 06 6ерезня 2019 року належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с. 125-126) представник відповідача ТОВ «ІН-ТАЙМ» та позивач ОСОБА_2 не з'явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання представника відповідача ТОВ «ІН-ТАЙМ» та позивача ОСОБА_2 і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.

В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині в межах доводів апеляційної скарги відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ТОВ «ІН-ТАЙМ» підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції погодився, останнє в апеляційному порядку, у тому числі в частині відмови у задоволенні його позовних вимог до відповідача у цій справі, не оскаржував.

Відповідач ТОВ «ІН-ТАЙМ» оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі в апеляційному порядку лише в частині задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 20000,00 грн.

Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача ТОВ «ІН-ТАЙМ» і лише в оскаржуємій частині - в частині задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 20000,00 грн.

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуємої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).

В силу вимог ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: змінити рішення (п.2).

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення …є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

Апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення і вони стосуються окремих його частин, зокрема у разі виправлення помилок суду першої інстанції щодо розміру суми, що підлягає стягненню.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 20000,00 грн., керувався ст. ст. 10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій частині.

Проте із такими висновками суду першої інстанції в оскаржуємій частині рішення погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі відповідає лише частково.

Так, хоча судом першої інстанції було правильно встановлено, що ОСОБА_2 має право на стягнення з ТОВ «ІН-ТАЙМ» матеріальної шкоди у цій справі.

Проте, суд першої інстанції допустився помилки при визначенні розміру цієї матеріальної шкоди.

Так, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування позивача ОСОБА_2 саме розміру вищезазначеної матеріальної шкоди у цій справі, передбачені ст. 82 ЦПК України, на суму, більшу, ніж 4000,00 грн. (вартість пошкодженого матрацу), у цій справі відсутні.

Оскільки, відповідач ТОВ «ІН-ТАЙМ» визнав матеріальну (майнову) шкоду позивача ОСОБА_2 у цій справі лише на цю суму 4000,00 грн. (відзив відповідача на позов позивача у цій справі а.с. 83, апеляційна скарга відповідача на рішення суду першої інстанції у цій справі в оскаржуємій частині а.с.111).

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Так, дійсно, відповідно до п. 6.1.5 публічного договору (а.с. 86-90) перевізник несе матеріальну відповідальність за збереження вантажу від повної або часткової втрати, ушкодження чи псування вантажу в розмірі фактичної шкоди. Розмір фактичної шкоди встановлюється виходячи із оголошеної вантажовідправником цінності вантажу, але не може перевищувати його фактичної вартості.

Встановлено, що вантажовідправником вищезазначеного вантажу у вигляді м'якої меблі у декларації про прийняття вантажу № від 24.04.2018 року фактично був зазначений ОСОБА_2, як фізична особа, оголошена цінність вантажу 20000,00 грн. (а.с. 14).

Хоча, на самому вантажу міститься маркування від вантажовідправника «ФОП ОСОБА_2.».

Належні, допустимі докази на підтвердження фактичної вартості вантажу у цій справі взагалі відсутні.

Так, в обґрунтування вартості вантажу у вигляді м'якої меблі позивачем ОСОБА_2 у матеріали цієї справи був наданий договори купівлі - продажу ФОП ОСОБА_2 із ОСОБА_4 без підпису останньої № 44714411 від 04.04.2018 року відносно матрацу ComFort LUX ціною 4000,00 грн. (а.с.34-36) та № 44714406 від 04.04.2018 року відносно ліжка-подіум Каліпсо-2 (ф-ка Лівс) ціною 17600,00 грн. (а.с. 37-39), тобто останні в розумінні норм ЦК України не є такими, що укладені.

Вказані договори є непервинними та неналежними доказами фактичної вартості матрацу ComFort LUX та ліжка-подіуму Каліпсо-2 (ф-ка Лівс).

Хоча, в силу вимог закону майно ФОП ОСОБА_2 є особистою приватною власністю ОСОБА_2, як фізичної особи (постанова ВСУ у справі № 6-79цс13 від 02.10.2013 року).

Тому, ОСОБА_2, як фізична особа, мав право на стягнення з ТОВ «ІН-ТАЙМ» у цій справі матеріальної (майнової шкоди) на суму 4000,00 грн., вартість матрацу ComFort LUX ціною 4000,00 грн., пошкодження та розмір вартості якого лише визнає у цій справі відповідач ТОВ «ІН-ТАЙМ».

Оскільки, в силу вимог ст. 82 ч. 1 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Решта розміру матеріальної шкоди позивача на суму 16000,00 грн. (розрахунок: 20000,00 грн. - 4000,00 грн.) не знайшла свого підтвердження у цій справі належними допустимими доказами.

Оскільки, встановлено, що «акт» сторін публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлення (двосторонній) (а.с. 86-90) і «претензія» (одностороння - ОСОБА_4 від 27.04.2018 року а.с. 30-32 та ОСОБА_2 від 08.05.2018 року а.с. 33) є нетотожні поняття.

Відповідно до п. 15.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу № 363 від 14.10.1997 року, у разі зіпсування або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між перевізником вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформлюються актом. Крім того, відповідно до п. 15.2 вищезазначених Правил, перевізник, вантажовідправник і вантажоодержувач засвідчують в акті такі обставин:

а) невідповідність від найменуванням, масою і кількістю місць вантажу в натурі і тими даними, які зазначені у товарно-транспортній накладній;

б) порушення або відсутність пломб на кузові автомобіля або контейнері;

в) простій автомобіля у пунктах вантаження і розвантаження понад встановлені норми часу;

г) інші обставини (пошкодження упаковки, вантажу), які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності сторін.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 не надав суду у матеріали цієї справи в обґрунтування свого позову в оскаржуємій частині рішення в частині задоволення його позовних вимог - двосторонніх актів із ТОВ «ІН-ТАЙМ» на виконання п. 15.1 вищезазначених Правил, а також документів, підтверджуючих фактичну вартість відправлення, у тому числі висновок незалежної експертної оцінки щодо пошкодженого відправлення тощо.

Самі по собі фотокартки (а.с.41-49), додані позивачем до його позову у цій справі, без вказаних вище документів нічого у цій справі не підтверджують.

Відповідно до п. 4.3.10 публічного договору одержувач при отриманні відправлення повинен у присутності експедитора-перевізника перевірити його цілісність та кількість. У разі порушення цілісності або пошкодження відправлення представниками експедитора-перевізника та одержувача складається акт, у якому відображається стан відправлення, кількість пошкодженого відправлення. Претензії щодо стану відправлення приймаються експедитором-перевізником за наявності цього акту, документів, підтверджуючих вартість відправлення, а також у разі необхідності висновку незалежної експертної оцінки пошкодженого відправлення.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ТОВ «ІН-ТАЙМ» частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ТОВ «ІН-ТАЙМ» слід задовольнити частково, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2018 року у цій справі в оскаржуємій частині слід змінити, зменшивши розмір стягнутої з ТОВ «ІН-ТАЙМ» на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди до «4000,00 грн.».

В решті рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 81-82, 89, 367-369, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ТАЙМ» задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2018 року у цій справі в оскаржуємій частині змінити, зменшивши розмір стягнутої з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ТАЙМ» на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди до «4000,00 грн.».

В решті рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 11.03.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.