ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Ухвала

Іменем України

про повернення апеляційної скарги

Справа № 639/3865/19

Провадження № 22-ц/818/5381/19

15 листопада 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого Сащенко І.С.,

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.

перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 26 вересня 2019 року (суддя Труханович В.В.) по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

установив:

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 26 вересня 2019 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

05 жовтня 2019 року на це рішення ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст.356 ЦПК України, а саме: апелянтом не сплачено судовий збір.

Згідно з підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Враховуючи оскарження рішення в частині задоволених позовних вимог, за подання апеляційної скарги на вказане рішення підлягає сплаті судовий збір у сумі 134,85 грн. (89,90 х 150%).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, а йому надано строк для усунення недоліків скарги.

16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 відмовлено, апеляційну скаргу повторно залишено без руху.

01 листопада 2019 року ОСОБА_1 отримав вищевказану ухвалу суду про залишення його апеляційної скарги повторно без руху, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.158).

Проте недоліки апеляційної скарги у встановлений в ухвалі строк не усунуто.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання згідно зі ст.12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте заявник не надав доказів на підтвердження підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Посилання ОСОБА_1 у клопотанні як на підставу для звільнення його від сплати судового збору отримання ним медалі ОСОБА_2 за діда, не можуть бути прийняті судом, оскільки зазначені пільги осіб з відповідним статусом розповсюджуються на позовні вимоги, які витікають з цих конкретних випадків, але ОСОБА_1 звертається до суду з позовними вимогами, які випливають із кредитних правовідносин, тому судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відмова у звільненні від сплати судового збору не порушує положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаній особі у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його обєкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У відповідності до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За ч.3 ст.185 ЦК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 7 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 357 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 26 вересня 2019 року (суддя Труханович В.В.) по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді І.П. Коваленко

А.І.Овсяннікова