АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/190/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 304020000 Кальчук А.П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,

Храпка В.Д., Бондаренка С.І.,

за участю секретаря Матюхи В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_6, правонаступником якої є ОСОБА_7, до ОСОБА_5, третя особа: Перша Черкаська державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування недійсним -

в с т а н о в и в :

В лютому 2009 року ОСОБА_6 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між позивачкою та її дочкою ОСОБА_5 15 квітня 2018 року було укладено договір дарування належної ОСОБА_6 на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1

При укладанні договору позивачка вважала, що укладає договір довічного утримання. Нотаріус пояснила, що відповідачка стане власником після смерті позивачки, а доти дочка повинна доглядати її.

В подальшому, відносини між сторонами почали погіршуватись. Дочка з початку 2009 року почала виганяти позивачку з квартири, внаслідок чого остання пережила фізичні та моральні страждання.

ОСОБА_6 зазначила, що при укладенні договору дарування вона була введена в оману дочкою ОСОБА_5, і на підставі викладеного, посилаючись на ст. 230 ЦК України, просила визнати недійсним договір дарування, укладений 15 квітня 2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 квітня 2009 року позов задоволено. Оспорюваний договір дарування визнано недійсним.

Після відмови в перегляді заочного рішення судом першої інстанції відповідачка ОСОБА_5 22.12.2018 року подала апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на думку апелянтки, позовна заява підписана не самою ОСОБА_6, обставини справи в позові викладені неправдиві, факти перекручені. Судом у зв'язку із смертю позивачки залучено в якості правонаступника сестру апелянтки ОСОБА_7 Інтереси останньої представляє її зять - Дзюман С.В., а тому, на думку ОСОБА_5, є конфлікт інтересів.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_5 просить заочне рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити. Крім того, просить призначити у справі судову посмертну почеркознавчу експертизу ОСОБА_6

Не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, представник ОСОБА_7 адвокат Дзюман С.В., подав відзив на скаргу. У відзиві вказано, що доводи апелянтки зводяться лише до переоцінки доказів та не спростовують висновків суду першої інстанції щодо помилки, під впливом відповідачки, у розумінні позивачкою правової природи укладеного правочину. Представник ОСОБА_7, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено з матеріалів справи, між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 15.04.2008 року було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9, 57).

На момент розгляду справи в суді першої інстанції договір не був зареєстрований в бюро технічної інвентаризації, оскільки відповідно до довідки, виданої КП «ЧООБТІ» від 05.02.2009 року, власником спірної квартири була вказана ОСОБА_6 (а.с. 11, 19 ).

З копії розрахункової книжки по оплаті за комунальні послуги вбачається, що за 2008 рік, та за січень та лютий 2009 року комунальні платежі сплачувала ОСОБА_6 (а.с. 40-43).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 12.12.2014 року.

Ухвалою районного суду від 10 жовтня 2018 року до участі у справі залучено ОСОБА_7 як правонаступницю померлої.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 20.02.2009 року позивачка ОСОБА_6 зверталась до органів Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області з заявою про неправомірні дії до неї з боку відповідачки ОСОБА_5, яка застосовувала до неї фізичне насильства, виганяла вночі з квартири. Ці факти підтвердили також сусіди по квартирі.

Дослідивши обставини справи, обґрунтування позову самою ОСОБА_6 з наданням відповідних доказів, вік та стан здоров'я позивачки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що остання була введена в оману відповідачкою при укладанні договору дарування квартири.

Матеріали справи сумніву у колегії суддів не викликають, а тому доводи апелянтки про дійсність наміру матері за життя подарувати їй квартиру та, нібито, фальсифікацію позовної заяви та інших доказів підлягають відхиленню як необґрунтовані.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 не знала про розгляд даної справи в районному суді спростовуються отриманою нею 26.02.2009 року судовою повісткою на попереднє судове засідання та повідомленням про отримання нею копії заочного рішення від 10.04.2009 року. ( а.с. 22, 56).

Крім того, ОСОБА_5 оскаржила рішення суду лише через три з половиною років після смерті матері.

Конфлікт інтересів, на який посилається апелянта, не може бути підставою для скасування або зміни рішення суду.

Отже, доводи апеляційної скарги та матеріали справи не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які можуть бути підставами для скасування або зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 375, 381-384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 квітня 2009 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 01 березня 2019 року.

Судді