Справа № 346/4317/19
Провадження № 2/346/2073/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі - головуючого - судді Веселова В.М.,

секретаря - Максим`юк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Коломийської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому вказали, що 17.02.1973 року зареєстрували шлюб їхні батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та під час шлюбу їх батько, ОСОБА_3 став членом житлово-будівельного кооперативу «Сільмашівець» і отримав в даному кооперативі для проживання його сім`ї квартиру АДРЕСА_1 В другому кварталі 1989 року ОСОБА_3 повністю сплатив пайовий внесок вартості вказаної квартири, однак не отримав правовстановлюючий документ на неї , однак не зареєстрував за собою право власності. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня мама ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх батько ОСОБА_3 . Зазначають, що їх батько ОСОБА_3 спадщини після смерті дружини не прийняв, оскільки ще до її смерті виписався з спірної квартири і проживав в с. Вижній Березів Косівського району. Згідно ст. 15 ЗУ «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на неї. Вказана особа набуває право власності на цю квартиру з 1 липня 1990 року-набрання чинності Законом Союзу РСР «Про власність», тому в разі його смерті після зазначеної дати відкривається спадщина на квартиру. За змістом ч.1 ст.17 ЗУ «Про власність» кооперативна квартира набуває статусу спільної сумісної власності лише за умови внесення паю в ЖБК за рахунок спільних коштів члена ЖБК та членів його сім`ї, яким ця квартира надана. Оскільки їхні батьки перебували в зареєстрованому шлюбі, проживали однією сім`єю в спірній квартирі, пай повністю був сплачений ними за спільні сімейні кошти в другому кварталі 1989 року, тому після сплати повної вартості спірної квартири дана квартира з 01.07.1990 року набула статусу спільної сумісної власності подружжя. Оскільки згідно вимог ст. 548 ЦК УРСР 1963 року прийнята спадщина належить спадкоємцю з дня її відкриття (дня смерті спадкодавця), тому після смерті їхніх батьків кожен з них, позивачів, успадкував по 1/4 частці спірної квартири і відповідно кожен з них набув право власності на 1/2 частку квартири. З метою оформлення спадщини вони звернулися до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу із заявами про видачу їм свідоцтва про право на спадщину, однак отримали відмову, оскільки у них відсутній правовстановлюючий документ. Просять визнати за ними право власності по 1/2 частки квартири за АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивачі подалі письмові клопотання, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили розгляд справи провести без їх участі.

Представник відповідача Коломийської міської ради подав в судове засідання письмове клопотання, в якому щодо позовних вимог не заперечив,просив справу розглянути у відсутність представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання позивачів та представника відповідача, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивачів ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Після смерті спадкодавців відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , як члену житлово-будівельного кооперативу «Сільмашівець»

Згідно вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року позивачі прийняли спадщину після смерті батьків проживаючи у вказаній квартирі, що стверджується довідкою житлово-будівельного кооперативу «Сільмашівець» №729 від 01.07.2019 року (а.с.14).

З метою оформлення спадщини позивачі звернулися до приватного нотаріуса із заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину, однак отримали відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Як вбачається з довідки житлово-будівельного кооперативу «Сільмашівець» від 27.08.2019 року №733 пайовий внесок вартості кооперативної квартири АДРЕСА_1 повністю сплачений в ІІ кварталі 1989 року членом ЖБК «Сільмашівець» ОСОБА_3 (а.с.12)

Згідно ст.15 Закону України Про власність (який діяв на момент виникнення правовідносин),член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Отже, обов`язковою умовою набуття членом кооперативу права власності на квартиру, гараж є сплата пайового внеску.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За приписами ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦКУ, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ними чинності.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.ст.346,347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає.

Згідно довідки №729 від 01.07.2019 року ЖБК «Сільмашівець» ОСОБА_2 проживає і зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 з 19.03.1993 року по даний час та ОСОБА_1 проживає і зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 з 01.09.1989 по даний час (а.с.14)

Згідно довідки Вижньоберезівської сільської ради від 05.07.2019 р. №733 батько позивачів, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований в с. Вижній Березів Косівського району Івано-Франківської області з 15.07.1986 року (а.с.15)

Як вбачається з виписки з інвентаризаційних матеріалів в АДРЕСА_1 згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності не зареєстровано(а.с.13)

Згідно даних технічного паспорту квартира в АДРЕСА_1 складається з двох кімнат, загальна площа 50,8 кв.м., житлова площа 29,3 кв.м. (а.с. 17-18).

Згідно звіту про оцінку майна від 01 липня 2019 року ринкова вартість майна-двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 складає 223 012,00 грн. (а.с.19-42).

За таких обставин суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.16,328,346,347,392,1217,1234,1268 ЦК України та, керуючись ст.ст.206 ч.1, 239, 247ч.2, 263, 264, 265, 268 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , жителем АДРЕСА_1 , 1/2 частку квартири за АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , жителькою АДРЕСА_1 , 1/2 частку квартири за АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 21 листопада 2019 року.

Суддя Веселов В. М.