Справа № 526/395/19
Провадження № 2-н/526/12/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Заколодяжна О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім» Гадячсир-Україна»" нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Гадяцького районного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім» Гадячсир-Україна»" нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

12 березня 2019 року Гадяцьким районним судом було видано судовий наказ, яким стягнуто з ТОВ "Торговий Дім» Гадячсир-Україна»" на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 25 201,51 грн.

При цьому, щодо вимоги стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу з цих вимог, з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У відповідності до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Таким спеціальним законом є Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином, заявник ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору за вимогами щодо видачі судового наказу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки вищевказана норма вказує, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. При цьому суддя звертає увагу заявника на те, що середній заробіток не входить до структури заробітної плати.

Таким чином, заявнику слід сплатити судовий збір на загальних підставах.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах в ухвалах Верховного суду України від 16.10.2016 року у справі № 761/14537/15-ц та від 30.11.2016 року у справі № 6-1121цс16.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Крім того, суддя вважає за необхідне зазначити, що зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник ОСОБА_1 не звільнена з ТОВ "Торговий Дім» Гадячсир-Україна»" і перебуває з боржником у трудових відносинах до цього часу, тоді як, згідно ст. 117 КЗпПУ, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, із поданої заяви не вбачається виникнення у заявника безспірного права грошової вимоги на середній заробіток за час затримки розрахунку.

Згідно частин 2, 3 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З огляду на зазначене, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 в частині стягнення з ТОВ "Торговий Дім» Гадячсир-Україна»" середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Керуючись ст.ст. 165, 166, 258, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім» Гадячсир-Україна»" середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з вищевказаних підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Крім того, заявник має право звернутися до суду з аналогічними вимогами в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 12 березня 2019 року.

Суддя: О. А. Заколодяжна