ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6607/18
Провадження № 2/210/775/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сільченко В. Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Дзержинської районної у місті Ради, Служба у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті Ради про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу. Відповідачі у даному будинку не мешкають, у зв'язку з чим позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання відповідачів особами втратившими право користування житловим приміщенням.
В судове засідання сторони не викликалися.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу місця реєстрації. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, з письмових матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого 15.08.2007 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального Рукавіциною Н.В. реєстр №1-976 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.03.2017 року, яке видано ОСОБА_7 державним нотаріусом Третьої Криворізької держнотконтори реєстр №41/2017 (а.с.5,6,7,8).
У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі по справі: ОСОБА_3, разом із своїми неповнолітніми дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою №22 від 22.11.2018 року (а.с.9).
Згідно зі ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Таким чином з письмових матеріалів справи судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3, разом із своїми неповнолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично не проживають за місцем своєї реєстрації, чим обмежують право позивача на власність та вільне розпорядження нею.
З матеріалів справи також встановлено, що відповідачі з 2014 року по теперішній час в квартирі не проживають, що підтверджується актом від 21 листопада 2018 року, підписаного сусідами по АДРЕСА_1 та завіреним начальником участка № 4 у м. Кривий Ріг ОСОБА_8. (а.с.10).
Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 Закон України «Про охорону дитинства» - сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.
А отже обов'язок і відповідальність за створення належних умов для проживання дитини покладається на її сім'ю, тобто в даному випадку батьків.
Згідно ч. 2 ст. 18 Закон України «Про охорону дитинства»,- діти мають право користуватися займаним приміщенням як члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення.
З матеріалів справи вбачається, що неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не є членами сім'ї власника спірного житлового приміщення, були зареєстрована у спірному будинку, як за місцем проживання своїх батьків. Таким чином, право користування житловим приміщенням неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, є похідним від права їхньої матері ОСОБА_3. Оскільки батьки малолітніх дітей не проживає за адресою: АДРЕСА_1, то правові підстави для проживання та реєстрації малолітніх ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5, в спірній квартирі відсутні, а отже реєстрація малолітніх дітей у спірній квартирі, яка належить позивачеві, порушує права останнього, оскільки перешкоджає здійсненню ним права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності.
Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1762,00 грн.
На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 12, 274, 259, 263-268 ЦПК України, ст., ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Дзержинської районної у місті Ради, Служба у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті Ради про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10 судовий збір в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).
Відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: В. Є. Сільченко