З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 березня 2019 року
Справа №521/64/19
Провадження № 2/521/1788/19
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Ардаковська А.О.,
Учасники справи:
Позивач - ПАТ «СК «Еталон»
Представник - Давиденко А.І.
Відповідач - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (в порядку регресу),
14 вересня 2017 року в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю наступних транспортних засобів: 1) автомобіля марки КІА, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 ; 2) автомобіля марки Мітсубіші, д/н НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_2 ; 3) автомобіля марки Тойота, д/н НОМЕР_3 власником якого є ОСОБА_3 ; 4) автомобіля марки Форд, д/н НОМЕР_4 власником якого є ОСОБА_4 Внаслідок зазначеного ДТП автомобілі потерпілих отримали механічні пошкодження, що підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2018 року.
Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної була застрахована згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3306353, потерпілі особи звернулися до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» з повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування.
При укладенні Полісу №АК/3306353 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ОСОБА_5 було пред`явлено пенсійне посвідчення №560391, відповідно до якого страхувальник має право на отримання 50% знижки від суми страхового платежу, відповідно до п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Оскільки в момент ДТП автомобілем КІА, д/н НОМЕР_1 , застрахованим за полісом №АК/3306353, керував відповідач, що суперечить умовам укладеного полісу та нормам п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то після виплати страхового відшкодування позивач набув право вимоги до відповідача.
Позивач, будучи сповіщеним належним чином, до суду не з`явився, від представника позивача надійшла письмова заява, по якій позивач просить суд справу розглянути за відсутності представника позивача, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив, відзиву на позов не подавав. Суд у зв`язку з їх неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.
По справі встановлені наступні фактичні обставини.
14.09.2017 р. о 14 годині 35 хвилин 35 год. по вул. Гайдара в м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «KIA», номерний знак НОМЕР_5 , який знаходився під керуванням ОСОБА_1 та «MITSUBISHI», номерний знак НОМЕР_6 (власник ОСОБА_2 .), який знаходився під керуванням ОСОБА_6 , який по інерції скоїв зіткнення з «TOYOTA», номерний знак НОМЕР_7 власник ОСОБА_3 ), який знаходився під керуванням ОСОБА_7 , який у свою чергу скоїв зіткнення з «FORD», номерний знак НОМЕР_8 (власник ОСОБА_4 ), який знаходився під керуванням ОСОБА_8
Внаслідок зазначеного ДТП автомобілі «MITSUBISHI», номерний знак НОМЕР_6 , «TOYOTA», номерний знак НОМЕР_7 , та «FORD», номерний знак НОМЕР_8 , отримали механічні пошкодження згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 28.11.2017 року та копій повідомлень (заяв) про подію ДТП від потерпілих осіб, доданих до цієї позовної заяви.
ОСОБА_1 був визнаним винним у ДТП на підставі означеної постанови суду та повідомлень (заяв) про дорожньо-транспортну пригоду (надалі - Європротокол) від 15.09.2017 року.
На момент ДТП між Відповідачем та Позивачем - Приватне акціонерне товариство - «Страхова компанія «Еталон» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.04.2017 № АК-3306353, за яким Позивач застрахував цивільну відповідальність Відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «KIA», номерний знак НОМЕР_5 .
Потерпілі особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своєчасно звернулися до Позивача із повідомленнями (заявами) про настання страхового випадку.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою.
Таким чином, особою, відповідальною за завдані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 збитки, у даному випадку є ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України.
Відповідно до ст. 33.1.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов`язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідачем не було повідомлено позивача про настання страхового випадку у строки, передбачені ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. статті 33 Закону.
Оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку на підставі рішення суду.
Зазначена шкода, особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілим особам.
Вирішуючи спір по суті, суд бере до уваги той факт, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, доводів позивача не спростував, а від так враховуючи диспозитивність процесу справа розглядається за наявними в ній документами.
Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства, повно і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Враховуючи, що через порушення відповідачем прав позивача останній був вимушений звернутись до суду з позовом, сплатив судові витрати у розмірі 1762 грн.,що підтверджується квитанцією,наявною в матеріалах справи, який підлягає відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 82, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, 247, 258-259, 263-265, 267, 268, 280-282, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 11, 22, 993, 1166,1191 ЦК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", СУД -
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування шкоди (в порядку регресу) до винної особи - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду у повному обсязі складено 11 березня 2019 року.

Суддя Гуревського В.К.