Справа №295/5500/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.,

за участю секретаря Давиденко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 7500 грн. відшкодування завданої моральної шкоди та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 16.06.2017 року відповідач став мити свіжу рибу у водозабірній колонці. Позивач зробив йому зауваження про його неправомірні дії, оскільки колонка є місцем загального користування, а після миття риби залишається тривалий час сморід, після чого мухи, комахи розносять збудників певних хвороб. На зауваження відповідач свої дії не припинив, висловився в адресу позивача образливо та підняв середній палець лівої руки, продемонструвавши його у позивача перед обличчям. Із Інтернет видання позивачу відомо про зміст цього образливого жесту. Відповідач роздратував позивача, після цієї події він провів безсонну ніч у стресі, піднявся тиск, відчував себе приниженим. Після цих подій позивач звернувся з заявою до відділу поліції. Поліцією проведена перевірка з приводу цих подій. Діями відповідача позивач вважає, що йому завдана моральна шкода, яка полягає в нанесенні психоемоційного стану на протязі ночі та на протязі декілька днів поспіль. Позивач був змушений звертатися до поліції, витратив час, розповідав про події конфлікту, також мав додатковий вплив на стан здоров`я.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Богданович В.В. підтримали свої вимоги та просили задовольнити.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому ЦПК України порядку.

Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як зазначає ОСОБА_1 у позовній заяві 16.06.2017 року відповідач ОСОБА_2 висловився в адресу позивача образливо та підняв середній палець лівої руки продемонструвавши його у позивача перед обличчям, що призвело до роздратування позивача, після цієї події він провів безсонну ніч у стресі, піднявся тиск, відчував себе приниженим. Діями відповідача позивач вважає, що йому завдана моральна шкода, яка полягає в нанесенні психоемоційного стану на протязі ночі та на протязі декілька днів поспіль.

Частина перша ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до положень ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» зазначено, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Суд вважає, що позивачем не доведено факту події щодо неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 . При розгляді справи позивачем, окрім пояснень, не надано будь-яких інших доказів, що підтверджують факт події 16.06.2017 року. З відповіді Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області від 03.01.2018 року не вбачається, в чому полягали неправомірні дії відповідача та його вина.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, завдання позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями чи бездіяльністю відповідачем, позивачем не надано доказів наявності моральної шкоди, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини відповідача в її заподіянні, за захистом яких подано позов, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 7500 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Повне рішення складено: 19.11.2019 року.

Суддя: Н. Ф. Слюсарчук