Справа № 537/2115/19
Провадження № 2-з/752/342/19
У Х В А Л А

12.11.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

при секретарі Петрова Є.В.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карго Пром», Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним,

в с т а н о в и в :

в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карго Пром». Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про визнання договору відступлення права вимоги недійсним.

ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вбудований магазин промислових товарів загальною площею 44,2 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та накладення заборони ОСОБА_3 вчиняти дії, спрямовані на його відчуження.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що 22 грудня 2014 р. між нею та ПАТ «Фідобанк» було укладено Договір поруки №014/6212/2/18802/2, відповідно до умов якого вона зобов`язалась відповідачати перед кредитором за виконання ОСОБА_2 усіх боргових зобов`язань за кредитним договором №014/62122/18802 від 11.07.2008 року.

Згодом позивачам стало відомо про факт укладення між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Карго Пром» Договору про відступлення права вимоги від 22.06.2018 року, за яким відступлено право вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за кредитним догором 014/6212/2/18802 від 11.07.2008 р., договоро про надання споживчого кредиту №402227 від 22.12.2014 р., договором поруки №014/6212/2/18802/1 від 22.12.2014 р. та договором іпотеки №014О/2/1 від 09.09.2011 р.

На підставі вказаного договору було замінено сторону виконавчго провадження та звернуто стягнення на майно поручителя, а саме вбудований магазин промислових товарів загальною площею 44,2 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

02 лютого 2019 р. Державним підприємством «СЕТАМ» зазначене нерухоме майно було реалізовано, за результатом торгів складено протокол проведення електронних торгів №386392 від 04.02.2019 р. та Акт державного виконавця про реалізацію майна. Переможцем торгів визнано ОСОБА_3 ,

Належне поручителю нерухоме майно було реалізовано вартістю 702 500 гривень, що еквівалентно 26 000 доларів США, тоді як згідно ринкової вартості вбудований магазин промислових товарів загальною площею 44,2 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , коштує 100 000 доларв США.

ОСОБА_5 зазначає, що на даний час ОСОБА_3 , як покупець, вживає заходів щодо реалізації нерухомого майна, з метою його продажу за реальну вартість, що призведе до задавння реальних збитків позивачу, в зв`язку з чим з метою унинкнення неможливості виконання рішення у даній справі в разі задоволення позовних вимог вжиття заходів забезпечення позовчу є необхідним.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо дійсності укладеного між відповідачами Договору про відступлення права вимоги №від 22 червня 2018 року.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач ОСОБА_5 просить суд накласти арешт на вбудований магазин промислових товарів загальною площею 44,2 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії, пов`язані з його відчуженням.

Однак, вищевказане нерухоме майно не є предметом спору у даній справі.

Обраний позивачем спосіб забезпечення позову не узгоджується з предметом спору та не є забезпеченням виконання рішення в майбутньому.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки забезпечення позову у даний спосіб не є забезпеченням виконання рішення у даній справі.

Керуючись ст.ст. 149, 150 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карго Пром», Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: