Провадження № 2/127/5100/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 м. Вінниця Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., секретаря Тронт М.О., за участі представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та просила визначити, що частка померлого ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0798 га, кадастровий номер НОМЕР_3, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_2, становить 53/100, мотивуючи свої вимоги тим, що визначити частку у спільній сумісній власності у позасудовому порядку неможливо у зв'язку зі смертю співвласника ОСОБА_4, що є перешкодою у оформленні спадщини.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2019 року було витребувано від Третьої вінницької державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті 27.08.2017 року ОСОБА_4, та з архіву Вінницького міського суду Вінницької області для огляду у судовому засіданні цивільну справу № 127/13543/15-ц.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов визнав, просив визначити і його частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку.

Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали даної цивільної справи, матеріали цивільної справи № 127/13543/15-ц, матеріали спадкової справи № 486/17, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно№ НОМЕР_4 від 20.08.2014 року, земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,0798 га (кадастровий номер НОМЕР_3), розташована по АДРЕСА_2, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (без визначення часток), що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.08.2014 року № 25807333 (а.с. 14-15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 13.05.2013 року (актовий запис № 1287).

Третьою вінницькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 486/17, з матеріалів якої вбачається що позивач ОСОБА_2 є дочкою (повторне Свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 від 01.07.1998 року та Свідоцтво про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_7 від 26.06.1998 року, а.с.8-9) та спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка прийняла спадщину, подавши до Третьої вінницької державної нотаріальної контори відповідну заяву від 16.12.2017 року за № 1480 (а.с. 67).

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 немає.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.05.2018 року № 856/02-31 державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Ковальською Л.В. було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0798 га (кадастровий номер НОМЕР_3), розташовану по АДРЕСА_2, оскільки не визначено її частку у спільному сумісному майні (а.с. 19).

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом ; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом; у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку; співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом; поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно з ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності; у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2016 року, яка набрала законної сили, у цивільній справі № 127/13543/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про виділення земельної ділянки в натурі як об'єкту права спільної сумісної власності було визнано мирову угоду, згідно умов якої було відведено ОСОБА_4 у власність частину земельної ділянки по АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_3) площею 0,0432 га, а ОСОБА_3 - частину земельної ділянки по АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_3) площею 0,0375 га.

Отже, частка ОСОБА_4 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у спільній сумісній власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0798 га (кадастровий номер НОМЕР_3), розташовану по АДРЕСА_2, становила 53/100, а частка ОСОБА_3 - 47/100.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

За клопотанням позивача судові витрати слід залишити за ним.

Керуючись ст. 13, 81, 82, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. ст. 355, 368, 370 ЦК України, ст. 89 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_4 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у спільній сумісній власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0798 га (кадастровий номер НОМЕР_3), розташовану по АДРЕСА_2, становила 53/100, а частка ОСОБА_3 - 47/100.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1)

ОСОБА_3 (АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_2)

Повне рішення суду складене 11.03.2019 року.

Суддя