Постанова

Іменем України

06 березня 2019 року

м. Київ

справа № 755/21917/14-ц

провадження № 61-24916св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - Головне управління Державної міграційної служби України в місті Києві,

заінтересовані особи: ОСОБА_1, управління Державної міграційної служби України в Житомирській області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, яка підписана представником ОСОБА_2, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2017 року у складі колегії суддів: Гаращенка Д. Р., Невідомої Т. О., Пікуль А. А.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2014 року ОСОБА_1, заінтересовані особи: Дніпровський РВ ГУ ДМС у м. Києві, УДМС у Житомирській області звернулася із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2014 року заяву задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України.

21 листопада 2016 року ГУ ДМС України в м. Києві звернувся до суду із заявою про перегляд, у зв'язку з нововиявленими обставинами, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2014 року.

Заява мотивована тим, що в апеляційному порядку вказане рішення не переглядалося та набрало законної сили 26 вересня 2014 року. Після ухвалення рішення заявнику стали відомі істотні для справи обставини, які не були і не могли бути відомі на час розгляду справи.

Так, 21 жовтня 2016 року ГУ ДМС України в м. Києві отримало від департаменту захисту національної державності СБ України інформацію щодо фальсифікації судових доказів з метою отримання підстав для легалізації в Україні громадянам Вірменії, в тому числі громадянкою Вірменії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до запиту управління контррозвідувальних заходів по боротьбі з тероризмом департаменту захисту національної державності СБ України від 24 травня 2016 №5/2/1-8662 від відокремленого підрозділу готель «Оберіг» ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» отримано відповідь від 25 травня 2016 року №107, що заявник ОСОБА_1 в період з 1989 по 2004 рік не була зареєстрована за вказаною адресою.

Крім того згідно отриманої інформації у загальноосвітній школі №141 м. Києва ОСОБА_1 навчалась тільки з вересня 1995 року.

Таким чином ГУ ДМС України в м. Києві вважало, що матеріали перевірок СБ України спростовують факт постійного проживання ОСОБА_1 в Україні станом на 24 серпня 1991 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року заяву ГУ ДМС України в м. Києві про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами задоволено. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2014 року скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами. У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: Дніпровський РВ ГУ ДМС України в м. Києві, управління ДМС України в Житомирській області про встановлення факту постійного проживання на території України відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що лист СБ України та надані інші докази, на які послався заявник є нововиявленим обставинами, які існувала на час розгляду справи і не були відомі заінтересованій особі на момент розгляду справи і такі обставини є істотними для розгляду справи.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року скасоване. Заяву ГУ ДМС України в м. Києві про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що лист СБ України не може бути визнаний нововиявленою обставиною, оскільки вказані в ньому обставини могли бути встановлені під час розгляду справи за ініціативи заінтересованих осіб. Проте заінтересована особа - Управління ДМС України в Житомирській області знала про розгляд справи, що підтверджується наданими запереченнями від 15 вересня 2014 року (а.с.32-33), проте нею не заявлялися жодні клопотання про витребування та встановлення відповідної інформації. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2014 року також не оскаржувалося в апеляційному порядку.

Аргументи учасників справи

У липні 2017 року ГУ ДМС України в м. Києві через представника ОСОБА_2 подало касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржене рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд порушив пункт 1 частини другої статті 361 ЦПК України (у редакції, чинній на момент прийняття оскарженого рішення), оскільки матеріали перевірок СБ України спростовують факт проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року. СБ України не є заінтересованою особою, тому не могло заявляти клопотань та оскаржувати рішення суду першої інстанції.

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 через представника Костюкова В. І. надала письмові пояснення, в яких просить при розгляді справи врахувати постанову Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 755/20909/14-ц.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

При задоволенні заяви суд першої інстанції вказав, що лист СБ України та надані інші докази, на які послався заявник є нововиявленим обставинами, які існувала на час розгляду справи і не були відомі заінтересованій особі на момент розгляду справи і такі обставини є істотними для розгляду справи.

При скасуванні рішення суду першої інстанції та постановленні ухвали про залишення заяви ГУ ДМС України в м. Києві про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами без задоволення, апеляційний суд зробив висновок, що лист СБ України не може бути визнаний нововиявленою обставиною, оскільки вказані в ньому обставини могли бути встановлені під час розгляду справи за ініціативи заінтересованих осіб. Проте заінтересована особа - Управління ДМС України в Житомирській області знала про розгляд справи, що підтверджується наданими запереченнями від 15 вересня 2014 року (а.с.32-33), проте нею не заявлялися жодні клопотання про витребування та встановлення відповідної інформації. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2014 року також не оскаржувалося в апеляційному порядку.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком апеляційного суду з таких підстав.

Згідно частин другої, третьої статті 365 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції) розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.

Тлумачення частин другої, третьої статті 365 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції) свідчить, що апеляційний суд після скасування рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами і ухвалення судом першої інстанції рішення має перевірити його законність по суті та прийняти рішення за результатами розгляду апеляційної скарги відповідно до положень статті 307 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції).

Тому повноважень скасовувати таке рішення і постановлювати процесуальне рішення з приводу розгляду заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами, відмовляти у її задоволенні, тобто розглядати по суті, апеляційний суд немає, так як це є компетенцією суду, судове рішення якого переглядається.

Аналогічний по суті висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 2-190/2011 (провадження № 61-35193св18).

Оскільки, при скасуванні рішення суду першої інстанції та відмові в задоволенні заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції, апеляційний суд допустив порушення порядку вирішення вказаного процесуального питання та вийшов за межі своїх повноважень, тому оскаржену ухвалу необхідно скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала постановлена без додержання норм процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржену ухвалу скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 401, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, яка підписана представником ОСОБА_2, задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2017 року скасувати.

Справу № 755/21917/14-ц передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2017 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В.І. Крат