Справа № 654/3476/19
Провадження №2/654/1142/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2019 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Сіянко В. М.,
секретаря Петришак В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гола Пристань Херсонської області у спрощеному провадженні в порядку заочного розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, -
у с т а н о в и в:
16 вересня 2019 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Бобровську І.В. звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 28.05.2019 ОСОБА_1 надав в борг ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 158000,00 грн, відповідач зобов`язався повернути кошти до 25.06.2019, про що складено розписку. Відповідач в порушення прийнятих зобов`язань в обумовлені строки позику не повернув. Позивач з посиланням на ст.ст. 625, 1046-1049, 1050 ЦК України просив стягнути з ОСОБА_2 158000 грн основного боргу та 883,06 грн три проценти річних, а також стягнути судові витрати.
Представник позивача адвокат Бобровська І.В. позов підтримала, наполягала на його задоволенні з підстав, зазначених у позові.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.
Згідно з ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечує.
Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що згідно з складеної розписки від 28.05.2019 року ОСОБА_1 надав в борг відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 158000 грн, які останній зобов`язувався повернути до 25.06.2019 року.
Відповідач не виконав свої зобов`язання.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).
Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.
Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
З обставини справи вбачається, що правовідносини сторін випливають з договору позики, оформленого розпискою відповідача. Розмір позики становить 158000 грн. Строк повернення позики сторони погодили 25 червня 2019 року.
Положеннями частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Установивши факт існування між сторонами договірних правовідносин з приводу позики, а також факту невиконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми позики та 3% річних, відповідно до статті 625 ЦК України.
Розрахунки сум, що підлягають стягненню з відповідача, останнім під час розгляду справи не спростовані, відзив відповідачем не надавався.
Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача борг за договором позики від 28 травня 2019 року у розмірі 158883,06 грн, з яких: 158000,00 грн сума основного боргу; 883,06 грн три проценти річних від простроченої суми.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 625, 1046-1049 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) борг за договором позики від 28 травня 2019 року у розмірі 158883 (сто п`ятдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні 06 копійок, з яких: 158000,00 грн сума основного боргу; 883,06 грн три проценти річних від простроченої суми.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1588 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 83 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд Херсонської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Сіянко