Справа № 390/1924/18
Провадження № 2/390/161/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2019 р. Кіровоградській районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Терещенко Д.В.,

при секретарі - Бреус І.П.,

за участю представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ Деметра-Л, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про розірвання договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання договору оренди землі.

В обгрунтування позову зазначила, що має на праві приватної власності земельну ділянку площею 5,51 га на території Аджамської сільської ради. У 2017 році їй стало відомо, що нібито вона уклала договір оренди земельної ділянки з відповідачем. В позовній заяві стверджує, що договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований 28.02.2012 року, вона не укладала, кошти за оренду земельної ділянки не отримувала, і тому просить його розірвати.

В судове засідання не зявилася. В письмовій заяві просила справу розглядати без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав та надав письмовий відзив на позов.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини з оренди земельних ділянок є Закон України «Про оренду землі».

Згідно зі ст.1 вказаного Закону, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно до ч.ч.3, 4 ст.31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч.1 ст.652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивач є власником земельної ділянки площею 5,51 га, кадастровий номер :02:00:373, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району та області.

18.06.2007 року між сторонами, ОСОБА_2 та ТОВ Деметра-Л укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки площею 5,51 га, строком на 5 років, який 17.04.2008 року зареєстровано у Державному реєстрі земель.

06.12.2011 року між сторонами досягнута угода про зміну умов договору з приводу орендної плати та дії договору до 17.04.2022 року, яка зареєстрована у Державному реєстрі земель 28.02.2012 року за № 02396.

Пунктом 12 договору оренди землі передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках передбачених чинним законодавством в наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та інше.

Відповідно до ст.ст.21, 22 Закону України « Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Як вбачається з угоди про зміну умов договору оренди землі від 06.12.2011 року, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 4% від грошової вартості предмету оренди, яка станом на день укладення угоди складала - 2432,05 грн. Розмір грошового еквіваленту орендної плати підлягає відповідній зміні за умови збільшення нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

У своєму позові, позивач посилається на несплату їй орендної плати за 2017 рік. Відповідачем надані довідки про доходи позивача з 2015 по 2018 роки, де зазначено, що позивачу нараховано за 2017 рік - 7192 грн.91 коп. та стягнутий податок з доходів 1294,72 грн.

Крім того, згідно пояснень представника відповідача, що підтверджено наданими суду доказами, позивачу 12.08.2015 року було сплачено 30000 грн. в рахунок орендної плати, про що свідчить надана суду розписка.

Згідно з п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Таким чином, позивач не довів систематичний характер несплати орендної плати, що відповідно до ст.141 Земельного Кодексу, є підставою для припинення права користування земельною ділянкою, про що свідчить правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі №146цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Щодо посилання позивача на підстави не підписання нею договору оренди землі, та угоди про зміну умов договору, згідно з поясненням представника відповідача, договір оренди землі та угода підписані безпосередньо ОСОБА_2. Належних та допустимих доказів не підписання позивачем договору та угоди на підтвердження позовних вимог, суду не надано.

Згідно до ст.77 ЦПК України, належними доказами є докази, які містять інформація щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності ст.81 ЦПК України, позивач не надав суду належних та допустимих доказів про те, що відповідач не сплачує орендну плату. Не надані докази того, що позивачем не підписувались договор оренди землі від 18.06.2007 року та угода про зміну умов договору від 06.12.2011 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю, у зв'язку із недоведеністю фактів порушення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду та, які могли бути підставою, передбаченою ст.32 Закону України «Про оренду землі», для розірвання оспорюваного договору оренди землі.

Керуючись ст.ст.4-5, 7, 10, 12-13, 77-81, 95, 235, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_2 до ТОВ Деметра-Л, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про розірвання договору оренди землі - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Дата складення повного судового рішення 01.03.2019 року.

Суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3