Дата документу 07.11.2019
права № 320/9515/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Купавської Н.М.

за участю секретаря Бєгушевої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі заяву Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі № 320/9515/14-ц, посилаючись на те, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 20.11.2014 позов ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто суму заборгованості в розмірі 13727 доларів США 97 центів і судовий збір у розмірі 1867,78 грн. Виконавчі листи стягувачем отримано 03.05.2017, але боржник запевнив, що добровільно виконає зазначене рішення суду, просив виконавчі документи не пред`являти до виконавчої служби. Оскільки боржник у добровільному порядку не виконав рішення суду, стягувачем було пропущено строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання. А тому, останній просить суд поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав та просить її задовольнити.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, поштові конверти, що направлялись боржнику за двома адресами, повернулись з відміткою пошти «за закінченням строку зберігання» та «непроживанням адресата за вказаною адресою».

Відповідно до ч.2ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Листом ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року доведено узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, згідно з яким перелік причин для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, які слід вважати поважними, законодавцем не визначено, а тому, суддя відповідно до ЦПК дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 20.11.2014 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором набрало законної сили 22 грудня 2014 року. Строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив 22 грудня 2017 року.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 від 05.06.2017 року, він просить надати йому строк для погашення заборгованості за кредитним договором, а також не пред`являти виконавчі документи до виконавчої служби /а.с.113/.

В обґрунтування поважності пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання є та обставина, що ОСОБА_1 було надано заяву з проханням надати йому строк для погашення заборгованості за кредитним договором, а також не пред`являти виконавчі документи до виконавчої служби.

Отже, пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання був пропущений з незалежних від заявника причин, він погодився на проведення усних переговорів стосовно порядку та строків здійснення оплати заборгованості. В свою чергу боржник, звернувшись з заявою від 05.06.2017 до стягувача, таким чином визнав свій борг. З моменту визнання ним боргу строки пред`явлення листа до виконання не сплинули. А тому, існували об`єктивні обставини неможливості пред`явлення виконавчого листа до виконання у встановлений строк.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним стосовно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»).

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від 11 грудня 2008 року в справі «Антонюк проти України» зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Оскільки у добровільному порядку боржником рішення суду не виконано, видані судом на підставі цього рішення виконавчі листи на виконанні не перебувають у відповідних органах державної виконавчої служби, матеріальна шкода не відшкодована позивачу, що порушує його права та інтереси, та зважаючи на обґрунтованість поважності причин пропуску строку, заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.433ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання задовольнити.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 320/9515/14-ц від 20.11.2014, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 13727 доларів США 97 центів та судового збору у розмірі 1867,78 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ: