Справа № 709/2185/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання Кіян С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Муртазаєвичадо

ПП "КП "Міжгір'я", треті особи - Іркліївська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області, Чорнобаївська районна державна адміністрація, про визнання права власності на земельну частку (пай), -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з цивільним позовом до

ПП "КП "Міжгір'я" (далі - відповідач), треті особи - Іркліївська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області, Чорнобаївська районна державна адміністрація, про визнання права власності на земельну частку (пай).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19 травня 2011 року на зборах членів

СКВ "Міжгір'я" відбувся розподіл земельних часток (паїв) між їх членами. Позивач рахується в списку громадян-членів колишнього СКВ "Міжгір'я" і йому належить земельна ділянка під № 486. Відповідач в порушення вимог законодавства, а саме абз. 3 п. 2 Указу Президента України від

10 листопада 1994 року № 666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" не видав сертифіката на право приватної власності на землю із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Позивач проживає в іншій країні і лише у червні 2018 року дізнався, що їй належить земельна ділянка за його роботу в господарстві КСП "Міжгір'я", правонаступником якого є відповідач. У звязку з цим позивач просив визнати за ним право на земельну частку (пай).

У судове засідання сторони не з'явились. Представник позивача за дорученням подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні (а.с. 38). Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив слухати справу без участі представника (а с. 42). Треті особи надіслали заяви, в яких погодилися з позовом та просили розглянути справу без участі їх представників (а.с. 34, 36).

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв"язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Пунктом 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з Указом Президента України № 62/2001 від 29 січня 2001 року "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки" повинні бути створені комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки, а також для здійснення уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів КСП, у тому числі реорганізованих; визначення розмірів паїв колишніх членів КСП, що не були ними одержані в натурі, грішми або цінними паперами при припиненні членства, а також встановлення осіб, які є їх власниками; запровадження документального посвідчення права власності на паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена КСП (майнові сертифікати); виділення групі осіб (окремим особам) які є власниками паїв, індивідуально визначених об'єктів зі складу майна реорганізованих КСП чи їх правонаступників стосовно майна.

Відповідно до п. 4 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки", до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємства, а також особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай, зокрема: особи, які припинили трудові відносини з підприємством, але не отримали при цьому належного їм майнового паю натурою, грошима або цінними паперами.

Згідно з копією списку громадян - членів КСП "Міжгір'я" станом на 1 квітня 1994 року позивач вказаний в ньому під № 484 (а.с. 12-14).

Загальними зборами членів колишнього КСП "Міжгір'я" від 19 травня 2011 року проведено розподіл земельних часток (паїв), що підтверджується копією протоколу зборів членів колишнього КСП "Міжгір'я", внесених до додатку № 1 до державного акту на право колективної власності на землю від 21 липня 1994 року серії ЧР № 19-4 (а.с. 15-17) та затверджено список громадян - членів колишнього КСП "Міжгір'я", які взяли участь у жеребкуванні по розподілу земельних часток (паїв) 19 травня 2011 року, що підтверджується додатком № 2 до протоколу зборів членів колишнього КСП "Міжгір'я" від 19 травня 2011 року (а.с. 18-19), де під № 486 (номер ділянки (паю) зазначена позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" об'єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об'єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об'єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.

Частиною 2 ст. 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві.

Згідно з п. 7 Перехідних положень ЗК України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), крім сертифіката є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 ркоу № 7 член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

За таких обставин суд вважає, що позивачу належить право на земельну ділянку (пай) за рахунок земель, отриманих СКВ "Міжгіря" в колективну власність, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 Муртазаєвичем, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, Республіка Узбекистан, право на земельну частру (пай) за рахунок розпайованих земель, отриманих

у колективну власність СКВ "Міжгір"я", правонаступником якого є Приватне підприємство "Колективне підприємство "Міжгір"я" ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Суддя В.В. Чубай