справа № 464/625/19
УХВАЛА

12 березня 2019 року суддя Залізничного районного суду міста ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» та Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про зобовязання до вчинення дій,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів у якому просить зобовязати ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Із змісту пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік», станом на 01 січня 2019 року встановлено розмір прожиткового мінімуму 1921 грн., то судовий збір за подачу позовної заяви немайнового характеру становить 768 грн. 40 коп.

Як встановлено судом, позивач звернувся до суду з позовом, який містить дві самостійні немайнові вимоги до відповідачів.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З огляду на вказане, позивач повинен був сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у сумі 1536 грн. 80 коп. Натомість позивачем не було додано до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху та зобовязати позивача усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду протягом десяти днів з дня отримання ухвали, а саме здійснити сплату судового збору у розмірі 1536 грн. 80 коп. за дві вимоги немайнового характеру.

У випадку, якщо позивачем не будуть усунуті недоліки, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Керуючись ст.ст.177,185,260 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» та Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про зобовязання до вчинення дій - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк, який обчислюється з дня отримання даної ухвали, для усунення недоліків, вказаних в ухвалі.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву ОСОБА_2 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» та Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про зобовязання до вчинення дій вважати неподаною та повернути позивачеві з усіма доданими до неї документами.

Суддя/підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: