Справа № 454/2072/18 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/811/2/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 28 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дочок в розмірі 2500 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.04.2003, який 19.06.2018 розірвано рішенням суду. Від даного шлюбу у них є двоє спільних дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом з нею в належній її квартирі, яку вона утримує самостійно. З 2013 року вона щомісячно оплачує театральну студію, клас образотворчого мистецтва, в яких займається дочка ОСОБА_4. Також вона відвідує Малу академію наук та додаткові заняття в приватних репетиторів. Дочка ОСОБА_5 хворіє, потребує додаткового оздоровлення. В період 2015-2016 років дочка відвідувала дошкільну установу в спецгрупі ОРА з діагнозом «сколіоз». З 2016 року дочка зарахована до першого класу Сокальської загальноосвітньої спеціалізованої школи № 3, для чого їй була необхідна підготовка для навчання, що потребувало значних витрат. З 2017 року вона займається в класі скрипки школи мистецтв, вона додатково самостійно понесла витрати на музичний інструмент. В 2018 році в дочки погіршився зір, у зв'язку з чим, позивач сама понесла витрати на обстеження та придбання окулярів. Всі витрати, пов'язані з підготовкою дітей до навчання в школі, предметами гігієни, одяг, ліки, їжу, розвиток тощо в 2017-2018 роках вона понесла одноособово без участі відповідача. Відповідач займається адвокатською практикою та працює в управлінні ветеринарної медицини, отримує стабільний та високий дохід. Всі зароблені кошти витрачає на власні потреби. В 2016 році вона зверталася з позовом про стягнення аліментів та на прохання відповідача подала заяву про залишення даного позову без розгляду. Однак, останній жодних коштів на утримання дітей не надає. На підставі наведеного просила задовольнити позов.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 28 листопада 2018 року

Позов задоволено частково.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. в розмірі 4000 грн. з подальшою індексацією, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.07.2018 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що районний суд, ухваливши рішення про сплату аліментів на утримання дітей у розмірі 4000 грн, поставив відповідача у важке матеріальне становище, оскільки вказаний розмір аліментів значно перевищує розмір заробітної плати відповідача за основним місцем праці. Вказує, що його доходи від зайняття адвокатською діяльністю є також незначними. Зазначає, що за своїм матеріальним становищем він може сплачувати аліменти на утримання дійте у розмірі 2200 грн. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягувати з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 2200 грн.

ОСОБА_3 подала до суду заперечення на апеляційну скаргу та просила рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2003, який був розірваний рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 19.06.2018.

Сторони по справі є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серії НОМЕР_1 від 14.10.2003 та Серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7, 8).

Встановлено, що діти сторін проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей, відповідач добровільно свого обов'язку по утриманню дітей не виконує, відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача у примусовому порядку.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Враховуючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком вікoм вiд 6 дo 18 рокiв: з 01 січня 2018 - 1860 грн, з 01 липня - 1944 грн, з 01 грудня - 2027 грн.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи, врахувавши визначений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, прийшов до обґрунтованого висновку, що за своїм матеріальним становищем відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 4000 грн щомісячно, починаючи з часу подання позову та до досягнення дітьми повноліття.

Колегія суддів звертає увагу також на те, що відповідач є працездатним, займається адвокатською діяльністю та не має на утриманні непрацездатних осіб. Крім цього відповідачем не надано доказів на підтвердження неможливості сплати ним аліментів у визначеному судом розмірі.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними у матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 28 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 12.03.2019

Головуючий

Судді