УХВАЛА

04 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 478/2192/13-ц

провадження № 61-1942ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Агропром-Синтез» про стягнення частки складеного капіталу, частини прибутку, інфляційних втрат та трьох процентів річних,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з фермерського господарства «Агропром-Синтез» на користь ОСОБА_1 186 000,00 грн частки складеного капіталу фермерського господарства «Агропром-Сентез», 284 147,10 грн частини прибутку, одержаного товариством в 2012 році до моменту його виходу зі складу засновників господарства, 367 655,01 грн інфляційних витрат та 42 313,22 грн - 3 % річних, а всього 880 115,33 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 22 березня 2017 року апеляційну скаргу фермерського господарства «Агропром-Синтез» задоволено частково.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2016 року скасовано.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Агропром-Синтез» про стягнення частки складеного капіталу, частини прибутку, інфляційних витрат та трьох відсотків річних закрито.

Постановою ВеликоїПалати Верховного Суду від 12 вересня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 22 березня 2017 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до того ж суду.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року апеляційну скаргу фермерського господарства «Агропром-Синтез» - задоволено частково.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2016 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних скасовано та прийнято постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до фермерського господарства «Агропром-Синтез» про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних відмовлено.

Загальний розмір частки складеного капіталу та частини прибутку, що підлягає стягненню з фермерського господарства «Агропром-Синтез» на користь ОСОБА_1, змінено і зменшено з 880 115,33 грн до 470 147,10 грн.

В решті судове рішення залишено без змін.

У січні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року, в якій він просив скасувати вказане судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом із таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності.

Проте у касаційній скарзі скаржник зазначив ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

З огляду на зазначене заявнику необхідно вказати в касаційній скарзі реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб-громадян України.

Крім того, заявником всупереч пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України не зазначено дати отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Всупереч вимогам пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

В частині першій статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позову) вказано, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» місячний розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2013 року становить 1 147,00 грн.

Оскільки розмір оспорюваної суми більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, то скаржнику за подання касаційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 6 882,00 грн (3 ? 1 147,00 грн ? 200 %).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно із частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів із дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Скаржнику необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Агропром-Синтез» про стягнення частки складеного капіталу, частини прибутку, інфляційних втрат та трьох процентів річних залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько