Справа №345/3920/19
Провадження № 2/345/1738/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2019 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді Юрчака Л.Б. , з участю секретаря судового засідання Баран В.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі 22.01.2000 року зареєструвала шлюб. Від шлюбу народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , 2000 року народження , який в даний час повнолітній та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на її утриманні і вихованні. Сімейне життя у сторін не склалося і на даний час в суді на розгляді перебуває справа про розірвання шлюбу. На утримання дочки ОСОБА_4 з відповідача рішенням суду стягуються аліменти. Їхній син ОСОБА_3 на даний час досяг повноліття, однак він продовжує навчання та є студентом 2 курсу Івано - Франківського національного медичного університету, стоматологічний факультет , контрактна форма навчання. У зв`язку із навчанням син потребує матеріальної допомоги, проте відповідач добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу сину, хоча має таку можливість , оскільки працює сезонно в м. Києві та періодично виїжджає на роботу за кордон. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. , щомісячно до закінчення сином навчання, але не довше як до осягнення ним 23 років .

Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.09.2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задоволено повністю.

21.10.2019 року відповідач звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.10.2019 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення суду від 16.09.2019 року; справу призначено до розгляду в спрощеному порядку з повідомленням (викликом) сторін на 09.00 год. 14 листопада 2019 року в приміщенні суду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак від її представника ОСОБА_7 надійшла заява, згідно якої вона просить суд розгляд даної справи проводити без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує повністю, просить задоволити.

Представник відповідача адвокат Сидор Я.М. в судове засідання надала заяву, згідно якої просить суд розгляд даної справи проводити у її відсутності, відмовити в задоволенні даного позову,так як він є безпідставним.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази та з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами суд вважає, що позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту для даних спірних правовідносин передбачені Сімейним Кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 22.01.2000року між сторони по справі зареєстровано шлюб (а.с.3) . Від шлюбу народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4), який на даний час досяг повноліття та дочка ОСОБА_8 , 2007 року народження(а.с.5).

Як вбачається із матеріалів справи , син сторін ОСОБА_3 є студентом 2 курсу 13 групи стоматологічного факультету Івано-Франківського національно медичного університету, денної контрактної форми навчання (а.с.6). Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 150000,00 грн. (а.с.7-9). Термін навчання визначений до 30 червня 2022 року.

Окрім того , судом встановлено, що повнолітній син сторін проживає з відповідачем , що підтверджується актом депутата Голинської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області та довідкою №505 від 11.10.2019 р. , виданою виконкомом Голинської сільської ради Калуського району Івано - Франківської області , де зазначено, що син сторін ОСОБА_3 по адресі відповідача не зареєстрований , але фактично проживає. Відповідач ОСОБА_2 здійснює витрати на навчання та проживання сина, що також підтверджується копіями чеків(а.с.44-46).

Відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює, перебивається тимчасовими заробітками, щоб оплатити навчання сина та лікування непрацездатної матері, пенсіонерки, яка перенесла операцію у вересні 2019 року і за її лікуванням відповідачем заплачено 83375 грн., а також за реабілітацію 45400 грн..(а.с.47-49,56.). Крім того, відповідач хворіє, витрачає кошти на своє лікування , записаний на проведення операції в обласній клінічній лікарні на 18.12.2019 року, що підтверджується талончиком запису (а. с.49-55 ).

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

У ч. 1ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов`язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, якими вказаний обов`язок, встановлений щодо обох батьків, більше того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права і залежать від можливості надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину.

Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання.

При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку (сина) з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим з батьків і врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст. 182, 200 СК України).

Як встановлено судом, ОСОБА_2 офіційно не працює,постійної роботи немає,перебивається тимчасовими заробітками, хворіє, записаний на проведення операції, здійснює витрати на навчання та проживання повнолітнього сина , який з ним проживає.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд враховує, що особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Беручи до уваги викладене вище, суд вважає, що відповідач виконує свій обов`язок по утриманню повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки надає кошти на його навчання в університеті та посильні кошти на його потреби. Позивачем не доведено ту обставину, що вона потребує матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у вигляді аліментів у розмірі по 3000 грн. щомісячно, також не доведено наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу, тому суд не вбачає підстав для задоволення даного позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 182, 199-200 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду області, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: