328/2592/18
14.03.2019
14 березня 2019 року м.Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Коваленко П.Л., за участю секретаря судового засідання Баздирь О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Токмак в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» за довіреністю ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця за кредитним договором № б/н від 14.06.2010 у сумі 16 336,09 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_3 відповідно до укладеного договору № б/н від 14.06.2010 отримав кредит в розмірі 16 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 23.04.2014 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС №291407 від 24.04.2014. Позивач звертався до нотаріальної контори з претензією кредитора, 20.08.2014 отримав відповідь, що спадкова справа заведена на підставі претензії кредитора, спадкоємці на час надання відповіді з заявами про прийняття спадщини не зверталися. З відміток у копіях паспортів ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_1 вбачається, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 вони проживали разом, а тому відповідач відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України являється такою, що прийняла спадщину після смерті боржника за зазначеним кредитним договором до складу якої входять, у тому числі, і кредитні зобовязання померлого позичальника. Тому просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 16 336,09 грн. та витрати по сплаті судового збору.
Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач на розгляд справи в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи в судовому засіданні повідомлялася відповідно до ст.128 ЦПК України; відзив на позов не надала, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» за довіреністю ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця за кредитним договором № б/н від 14.06.2010 та судових витрат. Підставою для звернення з позовом до суду була несплата ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №б/н від 14.06.2010 у сумі 16 336,09 грн.
Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області Коваленка П.Л. від 04.10.2018 у відкритті провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_4 відмовлено, так як остання померла 01.04.2016. Провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_1 відкрито в порядку загального позовного провадження.
За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 30.10.2018 з Токмацької державної нотаріальної контори витребувано спадкові справи після померлої 01.04.2016 ОСОБА_4 та померлого 23.04.2014 ОСОБА_3. 24.01.2019 витребувані спадкові справи надійшли на адресу суду.
Згідно з вимогами ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.
Згідно з ст.57 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н від 14.06.2010, згідно з якою отримав кредит в розмірі 6500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.
ОСОБА_3 своїм підписом в заяві підтвердив, що ознайомлений з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку», які надані йому були для ознайомлення у письмовому вигляді.
При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Станом на 25.01.2018 розмір заборгованості за договором № б/н від 14.06.2010 склав 16 336,09 грн.
23.04.2014 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС №291407 від 24.04.2014.
Відповідно до матеріалів спадкової справи №174/14, заведеної післяпомерлого 23 квітня 2014 року ОСОБА_3, єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину за законом є дружина померлого - ОСОБА_4.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи №174/14, заведеної післяпомерлого 23 квітня 2014 року ОСОБА_3, відповідач по справі ОСОБА_1 (після реєстрації шлюбу 06.02.2012 змінила прізвище на «Примак») відмовилася від права на прийняття спадщини, яка залишилася після померлого 23 квітня 2014 року ОСОБА_3.
Також як вбачається зі спадкової справи №174/14, заведеної післяпомерлого 23 квітня 2014 року ОСОБА_3, позивач звертався до нотаріальної контори з претензією кредитора, тобто станом на 10.07.2014 позивачу було відомо про відкриття спадщини післяпомерлого 23 квітня 2014 року ОСОБА_3.
01.04.2016 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС №352714 від 05.04.2016.
Відповідно до матеріалів спадкової справи №70/17 післяпомерлої 01 квітня 2016 року ОСОБА_4 єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину за заповітом є донька померлої ОСОБА_5.
Тобто, як вбачається з матеріалів справи єдиним спадкоємцем після померлого 23 квітня 2014 року ОСОБА_3, була його дружина ОСОБА_4, яка померла 01.04.2016.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до положень ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, відповідач не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, а тому не може відповідати за його зобовязаннями, відповідно вона є неналежним відповідачем.
Посилання позивача, що відповідач не відмовилася від спадщини у передбачений цивільним законодавством строк, а саме 6 місяців після відкриття спадщини, суперечить матеріалам справи.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи №174/14, заведеної післяпомерлого 23 квітня 2014 року ОСОБА_3, відповідач по справі ОСОБА_1 своєю заявою від 16.09.2014 відмовилася від права на прийняття спадщини, яка залишилася після померлого 23 квітня 2014 року ОСОБА_3.
Враховуючи вищевикладене, оскільки з матеріалів спадкової справи, №174/14, заведеної післяпомерлого 23 квітня 2014 року ОСОБА_3, встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не є спадкоємцем його майна, а тому суд вважає, що позовні вимоги до ОСОБА_1 є безпідставними, і вбачає за необхідне у задоволенні позову відмовити.
Згідно з п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на позивача.
Керуючись ст.1281 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, передбаченому ЦПК України.
Заочне може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги з урахуванням п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: