Справа № 635/7050/18
Провадження № 2/635/330/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про стягнення грошової суми,

ВСТАНОВИВ:

представник позивача ОСОБА_2 подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача безпідставно списані кошти в розмірі 8052,00 гривень, пеню у розмірі 36% річних за кожний день, починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника; визнати неправомірним нарахування процентів за користування списаними коштами та скасувати їх.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 29 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого відповідач відкрив рахунок № 3777, випустив міжнародну платіжну картку ДМС Gold та надав позивачу кредит, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по вказаному рахунку з лімітом 75000,00 гривень. 05 серпня 2018 року з рахунку ОСОБА_1 № 3777, який відкритий в ПАТ «Альфа-Банк», відбулося несанкціоноване ініціювання списання кредитних коштів загальною сумою 8052,00 гривень, про що позивач дізнався з отриманих СМС повідомлень, які надійшли на його телефонний номер за допомогою системи Viber. Транзакцій власником картки в цей день не ініціювалось і не здійснювалось, фізичного доступу до картки ніхто не мав і не міг мати, вона не була втрачена і не використовувалась цього дня ні власником, ні уповноваженими ним особами, пін-код, пароль та інші ідентифікації картки стороннім особам не повідомлялися. Позивач негайно повідомив обставини події співробітникам ПАТ «Альфа-Банк» та 05 серпня 2018 року картку № 3777 заблоковано. Також позивач звернувся до Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області з заявою про вчинення злочину на підставі якої відкрито кримінальне правопорушення № 40001331 від 05 серпня 2018 року з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст. 191 КК України. Але незважаючи на повідомлення позивача про те, що незаконні операції здійснювалися невідомими особами, заблоковано картку, 07 серпня 2018 року відповідачем з рахунку позивача безпідставно списано грошові кошти загальною сумою 8052,00 гривень. 14 серпня 2018 року позивач звернувся до Харківського відділення ПАТ «Альфа-Банк» № 11 з заявою про повернення незаконно списаних коштів, проте відповідач відмовив ОСОБА_1 у задоволенні його вимог, чим порушив права останнього. Згідно зі ст. 32.3.2 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» відповідач зобовязаний сплатити пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена на рівні 36% річних відповідно до п. 2.2. додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 29 жовтня 2013 року, за кожний день, починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, яка станом на 03 жовтня 2018 року становить суму в розмірі 460,62 гривень. Крім того, відповідач продовжує нарахування відсотків за користування кредитним лімітом на суму незаконно списаних коштів, яке фактично не здійснюється, тому нараховані проценти є неправомірними та підлягають скасуванню. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом про захист прав споживача.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі.

25 жовтня 2018 року, 23 листопада 2018 року, 16 січня 2019 року позивачем надано суду додаткові письмові докази.

Представник ПАТ «Альфа-Банк» надав суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення вимог позивача заперечував, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що 29 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір про комплексне обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого банк відкрив рахунок № 3777, випустив міжнародну платіжну картку ДМС Gold та надав позивачу кредит, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по вказаному рахунку з лімітом 75000,00 гривень. 05 серпня 2018 року по картковому рахунку № 3777 в період часу з 15:57 до 16:13 успішно здійснені наступні операції: 05 серпня 2018 року списання переводу Money Send 3017,50; списання переводу Money Send 1007,50; списання переводу Money Send 2012,50; списання переводу Money Send 2012,50. Вказані транзакції проведено коректно та з введенням всіх реквізитів картки, а також CVV-коду, які відомі тільки позивачу, що виключає підстави вважати вказані операції підозрілими та ризиковими. Таким чином, системою банківського моніторингу операцій з платіжними картками, що діє в ПАТ «Альфа-Банк» операції по картці позивача не було віднесено до операцій з високим ризиком та відповідно вказані операції не направлялися на додаткову обробку до відповідного підрозділу банку. 05 серпня 2018 року о 16:20, на підставі дзвінка позивача до контакт центру ПАТ «Альфа-Банк» картка № 5355******1097 була заблокована та в подальшому успішних операцій по зняттю коштів не було. Так, позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував здійснення несанкціонованого списання кредитних коштів з рахунку № 3777, відкритого в ПАТ «Альфа-Банк» на імя позивача на загальну суму в розмірі 8052, 00 гривень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі ордера серії ХВ № 000003 від 02 квітня 2018 року, підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого банк відкрив рахунок № 3777, випустив міжнародну платіжну картку ДМС Gold на строк 2 роки та надав позивачу кредит, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по вказаному рахунку з лімітом 75000,00 гривень.

Згідно з даними виписки по картковому рахунку № 3777 05 серпня 2018 року в період часу з 15:57 до 16:13 по вказаному рахунку успішно здійснені наступні операції: 05 серпня 2018 року списання переводу MoneySend 3017,50; списання переводу MoneySend 1007,50; списання переводу MoneySend 2012,50; списання переводу MoneySend 2012,50, про що також свідчать скріншоти текстових повідомлень.

Також суду надано: заява ОСОБА_1 від 14 серпня 2018 року про повернення незаконно списаних коштів в розмірі 8052,00 гривень на рахунок № 3777 на імя ОСОБА_1; відповідь ПАТ «Альфа-Банк» про відмову у поверненні грошових коштів, які були списані з карткового рахунку № 3777 (картка № 5355********1097), оскільки транзакції по вказаному картковому рахунку проведено 05 серпня 2018 року в період часу з 15:57 до 16:13 коректно та з введенням всіх реквізитів картки, а також CVV-коду; довідка Генічеського відділу поліції ГУНП в Херсонській області № 9708/03/38-2018 від 05 серпня 2018 року, за даними якої заява ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення була зареєстрована в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області за номером 6111; за результатами розгляду заяви було розпочато кримінальне провадження дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001331 від 05 серпня 2018 року, попередня кваліфікація за ч. 1 ст. 190 КК України, розпочато досудове розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч. 1 ст. 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В судовому засіданні встановлено, що перерахунок коштів 05 серпня 2018 року в період часу з 15:57 до 16:13 з картки позивача № 3777 відбувся без його відома та згоди, тобто в цьому випадку фактично було відсутнє розпорядження ОСОБА_1 як клієнта банку на списання грошових коштів з його рахунку, а тому перерахування цих коштів є безпідставним та неправомірним, при цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що транзакції по вищевказаному картковому рахунку проведено коректно та з введенням всіх реквізитів картки, а також CVV-коду, які відомі тільки позивачу, що виключає підстави вважати вказані операції підозрілими та ризиковими, оскільки доказів на підтвердження того, що позивач надавав підтвердження на переказ (зняття) коштів з його картки відповідачем суду не надано.

Верховний Суд України за наслідками розгляду справи № 6-71цс15 зробив правовий висновок про те, що відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного предявлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Враховуючи те, що позивач майже негайно повідомив відповідача про здійснені операції (за його повідомленням картку було заблоковано 05 серпня 2018 року о 16:20), суд приходить до висновку, що саме на відповідача покладається обовязок по відшкодуванню позивачу втрачених коштів.

При цьому, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача про стягнення пені в розмірі 36% річних за кожний день, починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника та про визнання неправомірним нарахування процентів за користування списаними коштами та скасувати їх, оскільки позивачем не наведено обґрунтування таких вимог у відповідності до умов договору між сторонами та чинного законодавства України, вимоги про стягнення суми з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми не заявляв, розрахунків не надавав, а суд відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі поданих доказів.

Таким чином суд частково задовольняє вимоги позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, приймаючи до уваги, що позивача було звільнено від сплати судового збору у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд приходить до висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 526, 548-549, 1066 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 360 Цивільного-процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про стягнення грошової суми задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списані грошові кошти у розмірі 8052 (вісім тисяч пятдесят дві) гривні 00 коп.

В задоволенні вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про стягнення суми пені, визнання неправомірним та скасування нарахування процентів за користування коштами відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь держави суму судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України ММ 131845, виданий 23 березня 1999 року Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», , місцезнаходження: місто Київ, вулиця Десятинна, 4/6.

Повне судове рішення складено 11 березня 2019 року.

Суддя О.М. Пілюгіна