ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 березня 2019 року м. Чернівці

справа № 725/5016/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретар Тодоряк Г.Д.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 20 грудня 2018 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи : Адвокатське об'єднання «Ліга Справедливості», Товариство з обмеженою відповідальністю «Об'єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості» про стягнення заборгованості

встановив :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, треті особи : Адвокатське об'єднання «Ліга Справедливості», Товариство з обмеженою відповідальністю «Об'єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості» про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовувала слідуючими обставинами. Між ОСОБА_2 та Адвокатським об'єднанням «Ліга Справедливості» буди укладені договори про надання правової допомоги №02/03-15 від 02.03.2015р. та №04/04-15 від 04.04.2015р.

Адвокатським об'єднанням «Ліга Справедливості» надавалися послуги відповідачу, які мають бути оплачені, відповідно до умов договору. 19 липня 2018 року ТОВ «Об'єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості», набуло право вимоги за Договором відступлення права вимоги №19-07-18/2098 від 19 липня 2018 року, що був укладений між Адвокатським об'єднанням «Ліга Справедливості» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Об'єднання адвокатів юристів «Ліга

Провадження 22ц-/822/259/19 Головуючий у 1 інстанції Іщенко І.В.

Доповідач Перепелюк І.Б.

справедливості» за зобов'язаннями ОСОБА_2 i відповідно за Договором

відступлення права вимоги №2098-01 від 19 липня 2018 року відступило право вимоги ОСОБА_1 за надані послуги Адвокатським об'єднання «Ліга Справедливості» та виконані дії, відповідно до умов договору, з правом нараховувати всі штрафні санкції, передбачені договором та/або законом. Оскільки відповідач не сплатив за надані йому послуги, позивач просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 130 642грн.10 коп. за договором про надання правової допомоги та договором про відступлення права вимоги, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 20 грудня 2018 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 20 грудня 2018 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що 02 березня 2015 року між ОСОБА_4 та адвокатським об'єднанням «Ліга Справедливості» буди укладені договори про надання правової допомоги №02/03-15 від 02 березня 2015 року та №04/04-15 від 04.04.2015 року. Адвокатським об'єднанням «Ліга Справедливості» були надані вичерпні письмові пояснення, а саме : Надавався супровід як по кримінальному провадженню так і в цивільній справі. Відповідно по обох договорах були здійсненні роботи за результатом виконання яких було виготовлено наступні акти здачі - прийняття робіт : №ОУ-0000256 від 31.08.2015р., №ОУ -0000266 від 02.09.2015р., №ОУ -0000267 від 04.09.2015р., №ОУ-0000454 від 30.11.2015р., №ОУ-0000455 від 30.11.2015р., №ОУ-0000303 від 07.04.2016р., №ОУ-0000573 від 22.06.2016р., №ОУ - 0000609 від 08.07.2016р., №ОУ-0000736 від 18.08.2016р., №ОУ-0000828 від 05.10.2016р. на загальну суму 26 250 грн. У вказаних актах вказано які саме дії були виконанні в інтересах замовника.

У зв'язку з невиконанням умов вищезазначених договорів, за розрахунком позивача, у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за вищезазначеними договорами в сумі 130642грн.10коп., яка складається з наступного: заборгованість за договором - 26 250грн., пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання - 96 075грн., інфляційні збитки за вказані періоди - 8 317грн. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 26 250грн. + 8 317грн.10коп. + 96 075грн. = 130642грн.10коп.

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не врахував зазначеного, не дослідив всі докази, не встановив обставини справи та безпідставно відмовив в позові.

У відзиві на апеляційну скаргу Адвокатське об'єднання «Ліга Справедливості» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 20 грудня 2018 року задовольнити.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним положенням рішення суду першої інстанції не відповідає.

Матеріалами справи підтверджується, що 02 березня 2015 року між ОСОБА_2 та Адвокатське об'єднання «Ліга Справедливості» був укладений договір про надання правової допомоги №02/03-15 року. Предметом договору було складення та подання позовної заяви та представництва інтересів замовника в всіх судах України щодо стягнення заборгованості з ПАТ «Дельта Банк» на підставі договорів банківського вкладу№8359 від 08.09.2014р., №6224 від 15.12.2014р., №8201 від 16.12.2014р., №6730 від 03.02.2015р. на загальну суму 1172007,56 дол. США та 15 000000 грн.

04 квітня 2015 року між ОСОБА_2 та Адвокатське об'єднання «Ліга Справедливості» був укладений договір про надання правової допомоги №04/04-15 року. Предметом договору був супровід кримінального провадження згідно з наступними депозитними договорами, укладеними ОСОБА_2 з ПАТ «Дельта Банк» №8359 від 08.09.2014р. на суму 15 000 000 грн., №6224 від 15.12.2014р. на суму 100 000 доларів США, № 8201 від 16.12.2014р. на суму 1 059 000 доларів США, №6730 від 03.02.2015р. на суму 13 007, 56 доларів США.

Відповідно до пункту 1. укладених між сторонами договорів, виконавець, бере на себе зобов'язання надавати необхідну правову допомогу, а замовник зобов'язується виплатити Адвокатському Об'єднанню гонорар за надання правової допомоги.

Згідно з пунктом 5.1. договору, за надання правової допомоги замовник зобов'язується виплатити Адвокатському Об'єднанню у касу чи на розрахунковий рахунок гонорар у розмірі, визначеному цим договором згідно визначених тарифів, визначених рахунків та складених актів виконаних робіт. Замовник дозволяє адвокатам Адвокатського Об'єднання самостійно визначати стратегію і тактику захисту, яка не суперечить правам клієнта.

Замовник погоджується з оплатою всіх послуг, наданих згідно тарифів по даному договору, якщо не заперечив письмово протягом десяти календарних днів з дати отримання акту виконаних робіт та зобов'язується оплатити такі послуги протягом десяти календарних днів. У випадку прострочення оплати на більш тривалий термін, Замовник сплачує Адвокатському Об'єднанню пеню у розмірі один відсоток в день від суми боргу. День оплати вважається днем, коли кошти внесені в касу Адвокатського Об'єднання або зараховані на розрахунковий рахунок.

19.07.2018р. Адвокатське об'єднання «Ліга Справедливості» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Об'єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості» уклали договір відступлення права вимоги №19-07-18/2098, відповідно до якого ТОВ «Об'єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості» приймає частину права вимоги на умовах, які існують на момент укладання договору, за зобов'язаннями ОСОБА_2 з виплати коштів відповідно до умов договорів про надання правової допомоги №02/03-15 від 02.03.2015р. та №04/04-15 від 04.04.2015р., а саме право вимоги сплати коштів за надані послуги АО «Ліга Справедливості» та виконані дії, відповідно до умов договору.

Встановлено, що 19 липня 2018 року на адресу ОСОБА_2 було направлено від АО «Ліга справедливості» повідомлення про відступлення права вимоги по договорах №02/03-15 від 02 березня 2015 року та №04/04-15 від 04 квітня 2015 року, в якому зазначено суму заборгованості 26250грн.

27.07.2018р. ТОВ «Об'єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості» та позивач ОСОБА_1 уклали договір відступлення права вимоги №2098/01, відповідно до якого ОСОБА_1 приймає частину права вимоги на умовах, які існують на момент укладання договору, за зобов'язаннями ОСОБА_2 з виплати коштів відповідно до умов договорів про надання правової допомоги №02/03-15 від 02.03.2015р. та №04/04-15 від 04.04.2015р., а саме право вимоги сплати коштів за надані послуги АО «Ліга Справедливості» та виконані дії, відповідно до умов договору.

27 липня 2018 року на адресу ОСОБА_2 було направлено повідомлення від ТОВ «ОАЮ «Ліга справедливості» про відступлення права вимоги по договорах №02/03-15 від 02 березня 2015 року та №04/04-15 від 04 квітня 2015 року, в якому зазначено суму заборгованості 26250грн.

10 серпня 2018 року від ОСОБА_1 надійшла заява про досудове врегулювання спору, на адресу ОСОБА_2, в якій зазначено, що останній має сплатити ОСОБА_1, виходячи з акту звірки взаємних розрахунків, суму, яка становить 26250грн.

Зазначене встановлено при розгляді апеляційної скарги та підтверджується матеріалами справи.

Попри умови договору, замовник не розрахувався за надані послуги.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу ІІІ Книги п'ятої цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

З огляду на предмет договору про надання юридичних послуг у цивільній справі (представництво інтересів клієнта як позивача у цивільній справі, що розглядається в суді) об'єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги у зв'язку з вирішенням спору в суді.

Формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого (фіксований розмір чи погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо відповідно до статті 30 Закону визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Укладені договори про надання правової допомоги №02/03-15 від 02 березня 2015 року та №04/04-15 від 04.04.2015р. за своєю правовою природою є договорами про надання послуг, тому між сторонами виникли правовідносини, правове регулювання яких здійснюється згідно глави 63 ЦК України.

Згідно зі ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 1 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Підписавши такі договори сторони вчинили вільне волевиявлення та досягли згоди щодо умов такого договору, а самі умови договору є такими, що не суперечать чинному законодавству.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З розрахунків представлених позивачем вбачається, що у зв'язку з невиконанням умов вищезазначених договорів, заборгованість відповідача за договорами становить 130642грн. 10 коп., яка складається з наступного: заборгованість за договорами - 26250грн., пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання - 96075грн., інфляційні збитки - 8317грн.10коп.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо стягнення з відповідача суми боргу за договорами в розмірі 26250грн., а також інфляційних втрат в розмірі 8317 грн.10коп., що підтверджені наданими розрахунками.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 96 075грн., то вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст.ст. 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).

З матеріалів справи вбачається, що договори про надання правової допомоги між ОСОБА_4 та адвокатським об'єднанням «Ліга Справедливості» буди укладені №02/03-15 від 02.03.2015р. та №04/04-15 від 04.04.2015р. В п.7.2. кожного з договорів зазначено, що договір, якщо він достроково не буде припинений з ініціативи замовника, діє протягом одного календарного року з дати його підписання. У випадку, якщо жодна із сторін не заперечила проти продовження договору менш як за 10 днів до його закінчення, договір вважається пролонгованим на той же термін та на тих же умовах.

Відповідно по договорах були здійсненні роботи, за результатом виконання яких було виготовлено наступні акти здачі- прийняття робіт: №ОУ-0000256 від 31.08.2015р., №ОУ -0000266 від 02.09.2015р., №ОУ -0000267 від 04.09.2015р., №ОУ-0000454 від 30.11.2015р., №ОУ-0000455 від 30.11.2015р., №ОУ-0000303 від 07.04.2016р., №ОУ-0000573 від 22.06.2016р., №ОУ - 0000609 від 08.07.2016р., №ОУ-0000736 від 18.08.2016р., №ОУ-0000828 від 05.10.2016р. В актах вказано які саме дії були виконанні в інтересах замовника.

Позивач просила стягнути з відповідача пеню в сумі 96075грн. З представленого позивачем розрахунку вбачається, що пеня нарахована ним за період з 18.09.2017р. по 18.09.2018р.

Однак, враховуючи, що строк договорів №02/03-15 від 02.03.2015р. та №04/04-15 від 04.04.2015р. закінчився, а здійсненні роботи були проведені в 2016 році, що підтверджується актами здачі - прийняття робіт: №ОУ-0000256 від 31.08.2015р., №ОУ -0000266 від 02.09.2015р., №ОУ -0000267 від 04.09.2015р., №ОУ-0000454 від 30.11.2015р., №ОУ-0000455 від 30.11.2015р., №ОУ-0000303 від 07.04.2016р., №ОУ-0000573 від 22.06.2016р., №ОУ - 0000609 від 08.07.2016р., №ОУ-0000736 від 18.08.2016р., №ОУ-0000828 від 05.10.2016р., підстав для стягнення з відповідача пені за вказаний період не вбачається.

Враховуючи всі обставини справи, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача суму боргу за договорами в розмірі 26250грн. та інфляційні втрати в розмірі 8317 грн.10коп., а всього слід стягнути 34567,10грн.

Суд першої інстанції неповно встановив всі обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 16030грн., слід зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно до положень ч. ч 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При цьому враховується : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов»язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що при розгляді зазначеної справи судом першої інстанції позивачем надано суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу : копію договору про надання адвокатських послуг №19/1 від 30.07.2018р. укладеного між Адвокатським об»єднанням «Меркурій - 8» та ОСОБА_1, копії рахунків-фактур від 21.09.2018р. та 09.11.2018р., акт здачі-прийняття робіт від 21.09.11.2018р., копії квитанцій про сплату коштів, якими підтверджено витрати позивача в розмірі 16030грн. (10830грн. + 5200грн.).

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи зазначені норми, при цьому враховуючи ціну позову та відсоток задоволення позову ( 26,46 %), з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 4241,50грн. витрат на правову допомогу.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 9 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що інваліди І та ІІ груп звільнені від сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується копією пенсійного посвідчення ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи загального захворювання, а тому звільнена від сплати судового збору. Враховуючи ціну позову, розмір судового збору за подачу позову становить 1306,42грн., за подачу апеляційної скарги - 1959,63грн. Отже з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 864,20грн. в дохід держави, пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 374, п.1, п.4 ч.1 ст.376, 382, 384ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 20 грудня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи : Адвокатське об'єднання «Ліга Справедливості», Товариство з обмеженою відповідальністю «Обєднання адвокатів юристів «Ліга справедливості» про стягнення заборгованості задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 34567,10грн. заборгованості за договором про надання правової допомоги. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4241,50грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 864,20грн. в дохід держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повної постанови 11 березня 2019 року.

Головуючий (підпис)

Судді : (підписи)

Вірно з оригіналом :