Справа №718/122/19
Провадження №2/718/30/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Кіцманський районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.
секретаря - Пітак О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Служби у справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю зацікавлених осіб: ОСОБА_3, Комунального закладу «Оршівський дитячий будинок санаторного типу» про позбавлення батьківських прав, -
Служба у справах дітей Кіцманської РДА звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.. Мати дитини - ОСОБА_4 померла в 2015 році. ОСОБА_2 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.10.2013р. до позбавлення волі строком на чотири роки. Розпорядженням Кіцманської РДА від 05.11.2015р. № 338 малолітньому надано статус «дитина, позбавлена батьківського піклування». Розпорядженням Кіцманської РДА від 22.12.2015р. № 394 над малолітнім встановлено опіку і призначено опікуном його бабусю - ОСОБА_3. В даний час малолітній ОСОБА_1 перебуває в санаторній групі КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу». ОСОБА_2 повинен був звільнитися з місць позбавлення волі в 2017 році, із заявою про повернення йому на виховання дитини до Служби ОСОБА_2 не звертався. Згідно повідомлення Служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 05.12.2018р. за № 1/1791 ОСОБА_2 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, і на даний час проходить лікування в КМУ «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер».
Згідно листа-відповіді Оршовецького ЗЗСО І-ІІІ ст. від 17.12.2018р. № 427, малолітній ОСОБА_1 навчається у 6 класі. ОСОБА_2 жодного разу не з'являвся в заклад та не цікавився умовами навчання та виховання сина.
Згідно характеристики Оршовецького ЗЗСО І-ІІІ ст. від 17.12.2018р. № 428, малолітній ОСОБА_1 навчається в 6 класі. Учень програмовий матеріал засвоїв на початковому рівні. На уроках не дуже уважний, рухливий, вчиться не дуже охоче, систематично запізнюється на уроки. За характером добрий, щирий, проте малолітньому притаманна швидка зміна настрою, часто не контролює свої емоції та дії. У більшості випадків звертає увагу на зауваження вчителів та класного керівника. Учень працелюбний, надає перевагу фізичній праці. Любить уроки трудового навчання, фізичної культури, образотворчого мистецтва.
Згідно повідомлення КМУ «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» від 19.12.2018р. № 248, ОСОБА_2 знаходиться на стаціонарному лікуванні в І фтизіатричному відділенні з 28.08.2018 року по даний час. Діагноз: ВДТБ (23.08.2018) НЛ (28.11.18) легень (дисемінований), Дестр+, МБТ+, М+, Мг+. Ріф-, К+, Резист І (-), Резист II (0), Кат 2, Ког 2 (2018). У хворого на даний час продовжується бактеріовиділення, що несе загрозу здоров'ю дитини.
Згідно повідомлення опікуна дитини ОСОБА_3 від 11.12.2018 року, ОСОБА_2 після звільнення з місць позбавлення волі до сина жодного разу не з'являвся, не цікавився його умовами утримання, виховання та не надавав жодного разу допомогу.
Відсутність в подальшому у малолітнього ОСОБА_1 статусу «дитина, позбавлена батьківського піклування» перешкоджає йому отримувати всі пільги передбачені чинним законодавством.
Просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3., та стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі по 930 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття.
Представник позивача підтримала заявлені вимоги з наведених підстав, погодилась на заочний розгляд справи, подавши письмову заяву.
Зацікавлена особа ОСОБА_3 просить задовольнити позову, звернувшись до суду з відповідного змісту письмовою заявою.
Представник зацікавленої особи КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу» у поданій письмові заяві просить задовольнити позов.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився.
Суд ухвалив про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Відповідно до ч.3 ст. 9 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, яка ратифікована в Україні постаовою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це не суперечить найкращим інтересам дитини.
Як передбачено ч.2 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Права та обов'язки батьків визначені статтями 150, 151, 153-156 Сімейного кодексу України та в сукупності декларують такі обов'язки батьків, як виховання дітей, турбота про їх фізичний розвиток, підготовка до самостійного життя, матеріальне утримання, захист прав та інтересів дитини тощо.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Пленум Верховного суду України в пунктах 15 та 18 постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно п.8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ № 866 від 24.09.2008р., у разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді за місцем проживання сім'ї для надання соціальних послуг сім'ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення або позбавлення батьків батьківських прав. Якщо протягом року після прийнятті судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов'язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.. Мати дитини - ОСОБА_4 померла в 2015 році.
ОСОБА_2 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.10.2013р. до позбавлення волі строком на чотири роки.
Розпорядженням Кіцманської РДА від 05.11.2015р. № 338 малолітньому надано статус «дитина, позбавлена батьківського піклування».
Розпорядженням Кіцманської РДА від 22.12.2015р. № 394 над малолітнім встановлено опіку і призначено опікуном його бабусю - ОСОБА_3. В даний час малолітній ОСОБА_1 перебуває в санаторній групі КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу».
ОСОБА_2, після звільнення з місць позбавлення волі, із заявою про повернення йому на виховання дитини до Служби у справах дітей не звертався.
Згідно повідомлення Служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 05.12.2018р. за № 1/1791 ОСОБА_2 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, і на даний час проходить лікування в КМУ «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер».
Як вбачається з листа-відповіді Оршовецького ЗЗСО І-ІІІ ст. від 17.12.2018р. № 427, малолітній ОСОБА_1 навчається у 6 класі. ОСОБА_2 жодного разу не з'являвся в заклад та не цікавився умовами навчання та виховання сина.
Згідно характеристики Оршовецького ЗЗСО І-ІІІ ст. від 17.12.2018р. № 428, малолітній ОСОБА_1 навчається в 6 класі. Учень програмовий матеріал засвоїв на початковому рівні. На уроках не дуже уважний, рухливий, вчиться не дуже охоче, систематично запізнюється на уроки. За характером добрий, щирий, проте малолітньому притаманна швидка зміна настрою, часто не контролює свої емоції та дії. У більшості випадків звертає увагу на зауваження вчителів та класного керівника. Учень працелюбний, надає перевагу фізичній праці. Любить уроки трудового навчання, фізичної культури, образотворчого мистецтва.
Згідно повідомлення КМУ «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» від 19.12.2018р. № 248, ОСОБА_2 знаходиться на стаціонарному лікуванні в І фтизіатричному відділенні з 28.08.2018 року по даний час. Діагноз: ВДТБ (23.08.2018) НЛ (28.11.18) легень (дисемінований), Дестр+, МБТ+, М+, Мг+. Ріф-, К+, Резист І (-), Резист II (0), Кат 2, Ког 2 (2018). У хворого на даний час продовжується бактеріовиділення, що несе загрозу здоров'ю дитини.
Органом опіки та піклування Кіцманської райдержадміністрації 15.01.2019р. за № 1.01 -20/7-14 надано Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.
За вищенаведених та встановлених судом обставин, заявлені вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Як передбачено ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд враховує, що в силу вимог статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» розмір аліментів має бути достатнім для нормального розвитку та забезпечення мінімальних потреб дитини, і не може бути меншим за мінімальний розмір, встановлений ч.2 ст.182 СК України.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» установлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018р. - 1860грн., з 1 липня - 1944грн., з 1 грудня - 2027грн.
Враховуючи викладене, оскільки судом не встановлено, що відповідач працює та має сталий заробіток, аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі, у розмірі, визначеному позивачем.
Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.
Враховуючи наведене, ст.ст. 7, 19, 141, 150, 151, 153-156, 164, 165, 166, 180, 182, 183, 184, 191, 192, Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 17, 18, 76-81, 223, 259, 263, 264, 265 268, 280-284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, -
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с.Санківці Хотинського району Чернівецької області, проживаючого без реєстрації АДРЕСА_1, батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3., вихованця Комунального закладу «Оршівський дитячий будинок санаторного типу».
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с.Санківці Хотинського району Чернівецької області, проживаючого без реєстрації АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5., мешканки АДРЕСА_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3., вихованця Комунального закладу «Оршівський дитячий будинок санаторного типу», у розмірі по 930 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, починаючи стягнення з 15.01.2019 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 гривень судового збору.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: