Справа №359/578/17
№ 2/359/63/2019
«10» липня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.
при секретарі - Степаненко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Крім того позивач зазначає, що в порушення умов Кредитного договору, позичальник свої зобов`язання не виконував, внаслідок він вимушений був звернутись до суду. Так, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2010 року у справі №2-315/2011 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість у розмірі 339 381,02 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09 квітня 2010 року складає 2 689 628,50 грн.
Відповідно до звіту про оцінку заставленого майна - земельних ділянок, загальна ринкова вартість об`єкта оцінки становить - 327 492,00 гривень.
Враховуючи те, що позивач набув право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, які укладені з відповідачем, він просить у рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на вищезазначений предмет іпотеки.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву з проханням розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, заяви про розгляд справи без його присутності та відзиву щодо позову не подала.
Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечував.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
За правилами ч.1 ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 274 000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 1383700,00 гривень за курсом НБУ на день укладання Договору, терміном погашення не пізніше 06 березня 2023 року зі сплатою 12,40 % річних (п. п. 1.1., 1.2.1., 1.2.2, 1.3.1. договору).
Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк» (а. с.8-14).
Згідно п.1.4, 1.5 договору, кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме: купівля двох земельних ділянок, банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 у Банку, код Банку (МФО) 351005.
Відповідно до п.п.1.2.2 п.1.2, п.п.1.3.1 п.1.3 договору, позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору.
На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем були укладені Іпотечні договори № 6146 та № 6118 від 06 березня 2008 року.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України).
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до фінансових послуг належать операції з факторингу.
Суд також звертає увагу, що відповідно до ст. 1083 ЦК України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Судом встановлено, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 перестала виконувати умови Кредитного договору та сплачувати кошти за кредитним договором, а також утворенням заборгованості ПАТ «УкрСиббанк» звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором.
Так, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2010 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено та стягнуто з солідарно борг за договором кредиту у розмірі 339 381,02 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 09 квітня 2010 року складає 2 689 628,50 грн. та понесені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 1820 грн.( а.с.176-179).
У відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як зазначив позивач у позовній заяві (а.с.90), станом заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 399 313,69 доларів США, що еквівалентно 10 425 609,26 грн.
Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, чи підтверджують фактичне погашення заборгованості, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття.
Водночас, суд враховує, що звернення Банком до суду з позовом про дострокове стягнення кредиту змінює порядок, умови і строк дії цього Кредитного договору. Вважається, що на час звернення Банком з таким позовом настав строк виконання договору у повному обсязі. Наявне рішення, в даному випадку - рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за Кредитним договором, - засвідчує зміни щодо порядку, умов та строку дії Кредитного договору.
Звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня.
Відповідна правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 03.02.2016 року, ухваленої по справі №6- 1080цс15.
З ухваленням рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2010 року (а.с.176-179) достроково припинив свою дію Кредитний договір. Разом з тим, зазначене рішення боржником не оскаржувалося до Апеляційного суду Київської області, воно набуло чинності і є обов`язковим для виконанням.
Таким чином, звернення стягнення на Предмет іпотеки в порядку, встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку» має відбуватися в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором у розмірі 339 381,02 доларів США, що еквівалентно 2689628,50 грн., яка встановлена та стягнута рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2010 року, але не погашена Позичальником.
За змістом ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч.1, 2 та 4 ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.
Крім того, відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Суд також враховує, що відповідно до змісту ч. 6 ст. 38 Закону «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Відповідно до ч.2 ст.43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.
Крім того, суд враховує, що відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням вищенаведених висновків суду щодо розміру заборгованості, визначеного рішенням суду про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, , яке набрало законної сили.
Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати понесені позивачем по оплаті судового збору (а. с. 7), підлягають стягненню на його користь з відповідача ОСОБА_1 у розмірі 4912 гривень 38 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,223, 258,259,263-265,266,273, 280-284 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи за початковою ціною 327492 гривні (триста двадцять сім тисяч чотириста дев`яності дві гривні), визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду виготовлено 19 липня 2019 року.
Суддя: І. В. Муранова-Лесів