Справа № 405/5838/19
Провадження №2/405/796/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого - судді Іванової Л.А.

при секретарі - Гершкул М.В.,

за участю учасників справи:

представника позивача АТ «Креді Агріколь Банк» - Черкасової О.О., яка приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Приморським районним судом м.Одеси,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу № 405/5838/19 за позовом акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальноїх контори №1 Кушнір Вікторія Петрівна, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ «Креді Агріколь Банк», який є правонаступником ПАТ «Креді Агріколь Банк» звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Кушнір В.П. про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 25.10.2005 року між ОСОБА_2 та АТ «Індекс-банк», правонаступником якого є АТ «Креді Агріколь Банк» було укладено кредитний договір № 1448/2005, за умовами якого ОСОБА_2 було надано кредит в розмірі 119064 грн. 00 коп. строком користування до 28.10.2010 року, з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 23,0 % річних. 30.03.2010 року заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда позов банку до ОСОБА_2 про стягнення боргу за вказаним кредитним договором було задоволено. При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер та на момент його смерті заборгованість за кредитним договором склала 76360,10 грн. 25.11.2010 року Банк, в порядку ст. 1281 ЦК України, подав у Першу кіровоградську державну нотаріальну контору претензію до спадкоємців ОСОБА_2 , та листом від 19.01.2012 року державна нотаріальна контора повідомила банк про заведення спадкової справи, надходження заяви про відмову від спадщини від сина спадкодавця ОСОБА_3 , а також повідомила, що інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщин або про відмову від прийняття спадщини не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Станом на теперішній час за кредитним договором існує заборгованість в розмірі 76360 грн. 40 коп., з якої 51607,62 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 24752,48 грн. прострочена заборгованість за відсотками.

Зазначив, що 08.04.2019 року, після отримання рішення, йому (позивачу) стало відомо, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.06.2015 року у справі № 405/2644/15-ц, встановлено факт прийняття ОСОБА_1 у спадщину майна, що належало на праві власності померлому ОСОБА_2 , а саме 13/20 частин житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_1 . Оскільки у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця, то у випадку смерті боржника за кредитним договором його права та обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, однак в межах вартості майна, одержаного у спадщину. З огляду на викладене вище, позивач просив стягнути з відповідача на його (позивача) користь заборгованість по кредитному договору № 1448/2005 від 28.10.2005 року у розмірі 76360,10 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 серпня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження по даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з викликом в судове засідання учасників справи.

Ухвалою суду від 04 листопада 2019 року клопотання представника позивача АТ «Креді Агріколь Банк» Черкасової О.О. про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції задоволено.

Представник позивача АТ «Креді Агріколь Банк» - Черкасова О.О., з урахуванням поданої відповіді на відзив відповідача, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлялася в порядку вимог ЦПК України, за адресою, зазначеною позивачем в позовній заяві, причини неявки суду не відомі. У відзиві на позовну заяву, який зареєстрований судом 10 жовтня 2019 року за вх. № 25021, вказала, що вона не є спадкоємцем ОСОБА_2 , оскільки шлюб з останнім розірвала ще 19.05.2004 року, при цьому ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неї ОСОБА_2 заповіт не складався, до нотаріально контори із заявою про прийняття спадщини вона не зверталася. Зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.06.2015 року у справі № 405/2644/15-ц не встановлено факту прийняття нею спадщини від ОСОБА_2 , оскільки цим рішенням за нею визнано право власності на частину житлового будинку в порядку набувальної давності за ч. 1 ст. 344 ЦК України, а не спадкування. Крім того, вказала, що у даному спорі сплили строки позовної давності, оскільки позивач міг довідатися про визнання за відповідачем права власності на вказане майно ще у червні 2015 року. За таких обставин, просила у задоволенні позову відмовити та застосувати до спірних правовідносин наслідки спливу строку позовної давності.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Кушнір В.П. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена судом належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання відсутні.

Крім того, представником позивача надано до суду відповідь на відзив відповідача, зареєстровану судом 28 жовтня 2019 року за вх. № 26303, в якій зазначено, що в мотивувальній частині рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.06.2015 року у справі № 405/2644/15-ц вказано, що ОСОБА_1 «після смерті чоловіка ОСОБА_2 продовжила проживати в будинку та користуватися ним спільно із ОСОБА_3 », а відтак фактично прийняла спадщину, та в подальшому набула майно у власність за рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда по справі № 405/2644/15-ц. Також вказано, що ОСОБА_2 при оформленні кредиту в 2005 році, надаючи інформацію про сімейний стан, зазначив ОСОБА_1 як свою дружину. Стосовно заяви відповідача про застосування строків позовної давності, зазначено, що позивач не був залучений до справи № 405/2644/15-ц у якості сторони, а тому не міг знати про розгляд даної справи. Про своє порушене право позивач довідався лише 08.04.2019 року, після отримання рішення по даній справі. За таких обставин, вважає доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, необґрунтованими та такими, що підлягають відхиленню.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, враховуючи подані учасниками справи заяви по суті справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.03.2010 року у справі № 2-539/10 позов акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк» філія «Полтавська дирекція» АТ «Індекс Банк», Центральне відділення філії «Полтавська дирекція АТ Індекс Банк» в м. Кіровограді до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь АТ «Індекс Банк» заборгованість за кредитним договором № 1448/2005 від 28.10.2005 року у сумі 65332,32 грн., а також судові витрати по справі.

Як вбачається із п. 1.2 Статуту АТ «Креді Агріколь Банк», затвердженого рішенням Акціонера № 5 від 04.12.2018 року АТ «Креді Агріколь Банк» є правонаступником АТ «Індустріально-експортний банк».

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 27.09.2010 року Міським відділом по реєстрації смертей ГУЮ у Кіровоградській області, актовий запис № 2533.

25 листопада 2010 року на виконання вимог ст. 1281 ЦК України позивачем було направлено до Першої кіровоградської нотаріальної контори претензію до спадкоємців померлого ОСОБА_2 на суму боргу за кредитним договором № 1448/2005 від 281.0.2015 року, який на час відкриття спадщини становив 76360,10 грн.

За інформацією державного нотаріуса Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Кушнір В.П. від 19.01.2012 року № 111/01-16 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , була заведена спадкова справа № 434/2010. До нотаріальної контори надійшла заява сина спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про відмову від прийняття спадщини. Інші спадкоємці до контори не зверталися, заяв про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не подавали, свідоцтва про право на спадщину не видавались, заповіти від імені ОСОБА_2 не зареєстровані.

Також встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.06.2015 року у справі № 405/2644/15-ц, яке набрало законної сили 07.07.2015 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про визнання права власності задоволено повністю. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 87/200 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , залишивши у власності ОСОБА_3 43/200 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з мотивувальної частини зазначеного рішення, відповідно до договору обміну квартири на частину жилого будинку від 15.11.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Озерним Г.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 3657, ОСОБА_2 , який діяв від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , а також ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_4 , з другої сторони, уклали цей договір, згідно з яким ОСОБА_5 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 обміняли, належну їм на праві особистої власності квартиру під номером сімдесят АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 під номером чотири -«б», на 13/20 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться у АДРЕСА_2 , під АДРЕСА_4 дев`яносто сім і належну гр. ОСОБА_4 на праві особистої власності.

Згідно з Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.09.2010 року, позивачеві ( ОСОБА_1 ), її колишньому чоловіку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно з зазначеним вище договором міни належить 13/20 часток житлового будинку у АДРЕСА_2 , під номером дев`яносто сім. Крім того, відповідно до цього ж Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_2 належало 7/20 часток будинку, на підставі договору дарування № 82 від 16.01.2009 року.

19.05.2004 року, шлюб, зареєстрований між позивачем та ОСОБА_2 розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 19 травня 2004 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції, актовий запис № 139.

При цьому, судом відзначається, що відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, на підставі вказаної процесуальної норми, обставини встановлені вказаним вище судовим рішенням, яке набрало законної сили, суд вважає такими, які не потребують доказування при розгляді даної справи.

Звертаючись до суду з зазначеним позовом, позивач, як на підстави позову зазначив, що ОСОБА_1 прийняла у спадщину майно, що належало померлому ОСОБА_2 , що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Кіровогада по справі № 405/2644/15-ц від 02.06.2015 року, у зв`язку з чим, в силу приписів ст. 1282 ЦК України, як спадкоємець зобов`язана задовольнити вимоги кредитора - АТ «Креді Агріколь Банк» в сумі 73360,10 грн., як борг спадкодавця ОСОБА_2 за кредитним договором № 1448/2005 від 28.10.2005 року.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як вбачається із змісту заочного рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.06.2015 року у справі № 405/2644/15-ц позов ОСОБА_1 про визнання права власності було задоволено на підставі ст. 344 ЦК України.

Крім того, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано 19.05.2004 року, заповіт на імя ОСОБА_1 спадкодавцем ОСОБА_2 - не складався, що в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_1 не є спадкоємцем прав та обов`язків ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Беручи до уваги вищевикладені встановлені судом обставини по суті спору, який виник між сторонами по справі та є предметом даного судового розгляду, виходячи з заявлених позивачем підстав позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його (позову) задоволення. Крім того, відповідач просила також застосувати до спірних правовідносин наслідки спливу позовної давності, у зв`язку з чим судом відзначається наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідачем наголошується на тому, що перебіг трирічного строку позовної давності в межах якого позивач міг звернутися до суду починається 04.06.2015 року, тобто з моменту оприлюднення заочного рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.06.2015 року у справі № 405/2644/15-ц в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Позивач, в свою чергу, відраховує трирічний строк позовної давності з 08.04.2019 року, тобто з часу, коли він отримав відповідне рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

В свою чергу, як роз`яснив в п. 11 Постанови «Про судове рішення в цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 Пленум Верховного Суду України, - встановивши, що строк для звернення з заявою пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

З огляду на викладене вище, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог позивача АТ «Креді Агріколь Банк» та відмовою у зв`язку з цим в задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст. 77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Кушнір Вікторія Петрівна, про стягнення заборгованості за кредитним договором №1448/2005 від 28 жовтня 2005 року в розмірі 76 360 грн. 10 коп., - залишити без задоволення.

Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Кіровограда.

Повне судове рішення виготовлено 11 листопада 2019 року.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова