П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року м. Київ

Справа №760/25096/18

Резолютивна частина постанови оголошена 06 березня 2019 року

Повний текст постанови складено 07 березня 2019 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,
суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

сторони: заявник Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковський Тарас Олександрович стягувачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит Європа Лізинг»
Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»
боржник ОСОБА_1

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва, постановлену 19 листопада 2018 року суддею Українець В.В. у справі за поданням головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Тараса Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:
Справа №760/25096/18
№ апеляційного провадження:22-ц-824/2969/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Українець В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковський Т.О. звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Свої вимоги мотивував тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження № 55921376 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1210/12, виданого 08 травня 2013 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредит Європа Лізинг» заборгованості в розмірі 3462756 гривень 87 копійок та виконавчого листа № 6-6587/11, виданого 08 грудня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 4315251 гривні 51 копійки.

16 вересня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48715234 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1210/12, виданого 08 травня 2013 року Дарницьким районним судом м. Києва.

14 грудня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49628829 з примусового виконання виконавчого листа № 6-6587/11, виданого 08 грудня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва.

Копії зазначених постанов направлено сторонам для відома та виконання.

Згідно даних Укрпошти постанови повернулись з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Зазначені виконавчі провадження об`єднанні у зведене виконавче провадження № 55921376.

12 листопада 2015 року державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника.

29 вересня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

21 листопада 2017 року до відділу надійшла заява ОСОБА_1 про зняття арешту з коштів, що містяться на рахунку, відкритому у АТ «ОТП Банк». Листом від 23 листопада 2017 року боржника повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту з його коштів.

26 лютого 2018 року з арештованих рахунків боржника на рахунок з обліку депозитних сум відділу списано кошти у розмірі 120392 гривні 97 копійок.

За результатами розподілу цих коштів між стягувачами на користь ТОВ «Кредит Європа Лізинг» перераховано 48309 гривень 74 копійки, а на користь ПАТ «Укрсоцбанк» - 60203 гривні 10 копійок.

Державною прикордонною службою України листом від 05 березня 2018 року повідомлено, що боржник за період з 13 січня 2014 року систематично перетинав державний кордон України.

04 липня 2018 року на адресу боржника направлено вимогу державного виконавця від 03 липня 2018 року, якою зобов`язано ОСОБА_1 надати до відділу перелік документів.

Відповідно до зворотного повідомлення боржник отримав зазначену вимогу 09 липня 2018 року, проте запитувану інформацію до відділу не подав.

01 серпня 2018 року до відділу з`явився представник ОСОБА_1 та ознайомився з матеріалами виконавчого провадження.

19 вересня 2018 року представником боржника подано до відділу державний акт на право власності на земельну ділянку, проте звернути на неї стягнення не виявляється можливим. Посилаючись на те, що рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення суду за рахунок належного йому майна і доходів, державний виконавець просив задовольнити подання.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень правління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Т.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 задоволено.
Обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 грудня 2011 року та рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 вересня 2012 року.
Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_1 адвокат Горбатенко В.А. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції не з`ясував обставини справи, не дослідив матеріали виконавчого провадження, не дав належної оцінки доказам які б свідчили про наявність з боку боржника свідомого ухилення від своєчасного та не повного виконання судових рішень.

Також суд не досліджував обставини, які викладенні в поданні які обґрунтовували підстави длятимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, тому вважає, що данаухвала підлягає безумовному скасуванню як така, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права з наступних підстав.

Зокрема зазначає, що 22 листопада 2017 року апелянт надав до Головного територіального управління юстиції у місті Києві Управління державної виконавчої служби, декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи, де вказав що має у власності земельну ділянку розташовану у Житомирської області, Володар-Волинського району, Добринської сільської ради та указав відомості про доходи, а саме про заробітну плату в розмірі 6000,00 гривень. У серпні 2018 року на вимогу головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у місті Києві про надання державного акту на право власності на земельну ділянку Апелянт, надав пояснення на вищезазначену вимогу № 48715234/3 від 03.07.2018 року, в якій повідомив що працює в ТОВ «Інжиніринговий Центр Астана» на посаді Генерального директора і отримав дохід за період з 01.02.2018р.по 31.07.2018 р. -30000,00 гривень одночасно повідомивши, що має тільки земельну ділянку в Житомирській області Володарсько-Волинський район, Добринська сільська рада, але надати оригінал державного акту (як вимагав державний виконавець) не може, тому що згубив. 19 вересня 2018 року ОСОБА_1 знайшов та надав в Головне територіальне управління юстиції у місті Києві Управління державної виконавчої ї служби, державний акт Серія ЯЛ № 912272 від 24.12.2010 року та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.06.2013 року. Також слід взяти до уваги, що 26 лютого 2018 року з рахунку Запорожця відкритому в АТ «ОТП Банк» списано кошти в розмірі 120392,97 гривень на користь «Кредит Європа Лізинг», та користь ПАТ «Укрсоцбанк». Хоч звернення стягнення на ці кошти не можна накладати стягнення, тому що цей рахунок призначений для обслуговування боргових зобов`язань по Кредитному договору №МL -001/001/2008 від 08.01.2008 року. Даний факт підтверджується довідкою АТ «ОТП Банк» №32-2-2/153 від 06.11.2017 року.

Також, не заслуговують на увагу посилання ВПВР УДВС ГТУЮ у місті Києві головного державного виконавця Бочковського Т.О. в своєму поданні, на те що 07.11.2018 року надійшов лист від представника стягувана ТОВ «Кредит Європа Лізинг», який повідомив що нібито ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність в сфері будівництва в Республіці Казахстан, зокрема через філію TOB «СТС-Генпідряд» в м. Астана, ця інформація є неправдивою , ні чим не підтверджена і не відповідає дійсності.

Тому що, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.05.2018 року , засновниками юридичної особи ТОВ «СТС-Генподряд» є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , керівником ТОВ «СТС-Генпідряд» є ОСОБА_3 . Стосовно даних про відокремлені підрозділи юридичної особи ТОВ «СТС-Генподряд» це - філія «Карпати Івано-Франківськ», філія «Чернівці Захід», Філія ТОВ «СТС-Генподряд» в місті Астана інофрмаця про них міститья в зазначеному витягу уз реєстру. Отже твердження, державного виконавця Бичковского Т.О. про здійснення підприємницької діяльності боржником в Казахстані є не правдивим і не відповідає дійсності.

Крім того, твердження державного виконавця про те, що ОСОБА_1 неодноразово отримував вимоги державного виконавця, але жодного разу на прийом не з`явився та вимоги залишені ним без уваги не відповідає дійсності, оскільки представник ОСОБА_1 не одноразово з`являвся на прийом державного виконавця. Вважає, що боржник ОСОБА_1 не ухилявся від виконання зобов`язань , покладеного на нього судовим рішенням.
Зазначає що, що неспроможність державного виконавця провести опис земельної ділянки, зробити стягнення на заробітну плату боржника не є підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межи України. Тому відсутні підстави вважати, що боржник умисно ухилявся відреалізації майна, стягнення заробітної плати.
В судовому засіданні представник Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кеда М.В. та представник АТ «Укрсоцбанк» Сосюра О.М., проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

ТОВ «Кредит Європа Лізинг», ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з її раптовою хворобою. Як убачається з матеріалів справи, клопотання було подано особисто ОСОБА_6 до канцелярії апеляційного суду 05 березня 2019 року, тобто напередодні дня, визначеного для розгляду справи, що в свою чергу не позбавляло можливості ОСОБА_1 , вирішити питання щодо участі в судовому засіданні іншого представника. Крім того, доказів, які б свідчили про неможливість участі ОСОБА_6 в судовому засіданні, до клопотання не додано.

Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, обставин апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності ТОВ «Кредит Європа Лізинг», ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_6 ..

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що на виконанні у виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження № 55921376 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1210/12, виданого 08 травня 2013 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредит Європа Лізинг» заборгованості в розмірі 3462756 гривень 87 копійок та виконавчого листа № 6-6587/11, виданого 08 грудня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 4315251 гривні 51 копійки.

16 вересня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48715234 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1210/12, виданого 08 травня 2013 року Дарницьким районним судом м. Києва (а.с. 17).

14 грудня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49628829 з примусового виконання виконавчого листа № 6-6587/11, виданого 08 грудня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва (а.с. 12).

Копії зазначених постанов направлено сторонам для відома та виконання (а.с. 13, 18).

Згідно даних Укрпошти постанови повернулись з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 20).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Зазначені виконавчі провадження об`єднанні у зведене виконавче провадження № 55921376 (а.с. 67).

12 листопада 2015 року державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника (а.с. 23).

29 вересня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с. 30).

21 листопада 2017 року до відділу надійшла заява ОСОБА_1 про зняття арешту з коштів, що містяться на рахунку, відкритому у АТ «ОТП Банк» (а.с. 50). Листом від 23 листопада 2017 року боржника повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту з його коштів (а.с. 53).

26 лютого 2018 року з арештованих рахунків боржника на рахунок з обліку депозитних сум відділу списано кошти у розмірі 120392 гривні 97 копійок.

За результатами розподілу цих коштів між стягувачами на користь ТОВ «Кредит Європа Лізинг» перераховано 48309 гривень 74 копійки, а на користь ПАТ «Укрсоцбанк» - 60203 гривні 10

копійок. Зазначене підтверджується копіями платіжних доручень від 20 березня 2018 року (а.с. 68).

Державною прикордонною службою України листом від 05 березня 2018 року повідомлено, що боржник за період з 13 січня 2014 року систематично перетинав державний кордон України (а.с. 72-73).

04 липня 2018 року на адресу боржника направлено вимогу державного виконавця від 03 липня 2018 року, якою зобов`язано ОСОБА_1 надати до відділу перелік документів (а.с. 74-75).

Відповідно до зворотного повідомлення боржник отримав зазначену вимогу 09 липня 2018 року (а.с. 76), проте запитувану інформацію до відділу не подав.

01 серпня 2018 року до відділу з`явився представник ОСОБА_1 та ознайомився з матеріалами виконавчого провадження (а.с. 77).

19 вересня 2018 року представником боржника подано до відділу державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с. 78-79), проте звернути на неї стягнення не виявляється можливим.

З подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Т.О. вбачається, що рішення суду боржником ОСОБА_1 не виконано.

Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено, зокрема, у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Пунктом 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Вбачається, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що боржник обізнаний про свої обов`язки по виконанню рішення суду, про наявність виконавчого провадження, проте ним не здійснюється жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду, повністю або частково.

Факт ухилення боржника від виконання судового рішення призводить до виникнення негативних наслідків як для стягувача, так і для держави, оскільки реальне виконання рішення суду є одним з показників ефективності роботи державних органів та сприяє зміцненню авторитету держави.

Будь-яких дій спрямованих на повне виконання рішення суду про стягнення коштів боржником не здійснено. У добровільному порядку рішення суду, яке набрало законної сили, не виконане.

Також, за запитом державного виконавця була надана інформація щодо неодноразового перетинання боржником державного кордону України.

Згідно з 19 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем вживались дії для виконання рішення суду в примусовому порядку, ОСОБА_1 неодноразово отримував вимоги державного виконавця, проте жодного разу на прийом до державного виконавця не з`явився та вимоги залишені ним без уваги, боржник також не надав державному виконавцю документи, які той запитував і не повідомив причини неподання документів, а отже боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Колегія судів вважає наведені висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, і такими що відповідають нормам матеріального і процесуального права.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вказує на те, що апелянтом не було надано доказів того, що боржник ОСОБА_1 вчиняв дії спрямовані на повне виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна