Справа №173/2259/19
Провадження №2-о/173/114/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.

при секретареві - Рудовій Л.В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в окремому провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Верхньодніпровська міська рада Дніпропетровської області ОСОБА_1 Валентина Миколаївна, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2019 року до суду звернулася заявник ОСОБА_1 , з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Верхньодніпровська міська рада Дніпропетровської області ОСОБА_1 В.М.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 05 листопада 2019 року. До участі в розгляді справи в якості заінтересованої особи залучена ОСОБА_2 .

Згідно заявлених вимог заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності їй договору дарування Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ) від 17 листопада 1998 року серії ААН № 182143 , посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського нотаріального округу 17 листопада 1998 року та зареєстрований в реєстрі під № 1843, виданий на ім`я « ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на наступне: вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нижньовартівськ Тюменської області.

На даний час у неї виникла необхідність привести документи у відповідність для того, щоб розпорядитись належним їй на праві приватної власності майном, але звернувшись до державного реєстратора прав на нерухоме майно Верхньодніпровської районної державної адміністрації з заявою про державну реєстрацію прав і їх обтяжень, отримала рішення про відмову у державній реєстрації прав і їх обтяжень № 47862921 від 19 липня 2019 року. Підстава відмови - невідповідність у правовстановлюючих документах.

Так у договорі дарування Ѕ частини квартири від 17 листопада 1998 року серії ААН № 182143, посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського нотаріального округу 17 листопада 1998 року та зареєстрований в реєстрі під № 1843 її дівоче прізвище записане з помилкою « ОСОБА_1 », а по батькові « ОСОБА_1 » тоді, як фактично її прізвище та по батькові українською мовою є « ОСОБА_1 », а по батькові « ОСОБА_1 ».

Дана обставина унеможливлює зареєструвати право власності на належну їй частину квартири у державного реєстратора та розпорядитись належним їй майном, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Заінтересованими особами письмові пояснення суду не надані.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані іншою особою, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів заявника. Метою ж заяви є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів заявника.

Суд, з`ясувавши зміст заявленої вимоги, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нижньовартівськ Тюменської області, що підтверджується паспортними даними.

17 листопада 1998 був укладений договір дарування серії ААН № 182143, Ѕ частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 адреса АДРЕСА_2 ), за яким заявниця була обдарованою.

Проте, в договорі дарування від 17 листопада 1998 року Ѕ частини квартири, розташованоїза адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ), посвідченому приватним нотаріусом Верхньодніпровського нотаріального округу Листопад О.М., 17 листопада 1998 року та зареєстрованому в реєстрі під № 1843 прізвище заявниці помилково записане українською мовою « ОСОБА_1 », а по батькові « ОСОБА_1 », що підтверджується копією договору дарування.

Помилковий запис прізвища і по батькові заявниці в договорі дарування унеможливлює зареєструвати за нею право власності на вищевказану частину квартири у державного реєстратора, що підтверджується рішенням реєстратора про відмову у державній реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті

Оцінюючи надані заявницею докази, суд вважає за можливе встановити факт належності заявниці договору дарування Ѕ частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ), від 17 листопада 1998 року посвідченому приватним нотаріусом Верхньодніпровського нотаріального округу Листопад О.М., 17 листопада 1998 року та зареєстрованому в реєстрі під № 1843, оскільки власне ім`я та дата народження зазначеної в договорі особи повністю співпадають з власним іменем і датою народження заявниці. Вищезазначений договір дарування Ѕ частини квартири був виданий заявниці, а не іншій особі. До цього часу будь-яка інша особа не заявила про своє право власності на зазначену в договорі частину квартири та не оспорила право власності заявниці на вищевказане нерухоме майно.

Також судом встановлено, що заявниця 30 квітня 2004 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_9 та після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що факт належності заявниці зазначеного вище договору дарування Ѕ частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ), знайшов своє підтвердження в процесі розгляду справи.

За даних обставин суд вважає за можливе встановити факт належності заявниці договору дарування Ѕ частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ), від 17 листопада 1998 року посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Листопад О.М., 17 листопада 1998 року та зареєстрованому в реєстрі під № 1843.

Встановлення факту належності вищезазначеного договору дарування потрібно заявниці для реєстрації права власності на належну їй частину квартири, тобто має наслідком виникнення правовідносин, пов`язаних із державною реєстрацією права власності на належне заявниці майно.

В іншому порядку встановити факт належності договору дарування Ѕ частини квартири заявниця немає можливості.

Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України понесені заявником судові витрати по сплаті судового збору в сумі 384 грн., 20 коп., покладаються на заявницю і поверненню не підлягають.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 293-294, 315-316 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Верхньодніпровська міська рада Дніпропетровської області ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , договору дарування Ѕ частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ) від 17 листопада 1998 року серії ААН № 182143 , посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Листопад О.М., 17 листопада 1998 року та зареєстрованого в реєстрі під № 1843, за яким обдарованою зазначена ОСОБА_1 .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 384 грн., 20 коп., покласти на заявницю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення складений: 05.11.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 05.11.2019 року

Оприлюднене: 18.11.2019 року

Дата набрання законної сили: 06.12.2019 року