Справа № 550/1355/19
Провадження № 2/550/295/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

18 листопада 2019 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді Антонова А.А., за участю секретаря судового засідання Бондаренко Т.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП не відомий) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, який обґрунтовувала тим, що їй, відповідно до Свідоцтва про право власності від 30.03.1993 р. серія НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Чутівської селищної ради, належить право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , в якому також зареєстрований відповідач, але за місцем реєстрації не проживає більше 1 року, комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні житла не приймає, особистих речей в будинку не має та взагалі будинком не цікавиться. Враховуючи, що відповідач не проживає у належному позивачу житлі більше 1 року, просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали і просив його задовольнити. Позивач повідомила, що відповідач не проживає у будинку з листопада 2016 р. та що судові витрати вона бере на себе.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці Чутівського районного суду Полтавської області відповідно до вимог ст.ст. 128 ч. 11 та 187 ч. 10 ЦПК України, проте в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутність.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про право власності від 30.03.1993 р. серія НОМЕР_5 785410 ОСОБА_1 є власником житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .

За даною адресою, відповідно до адресної картки особи за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані позивач, а також інші особи, серед яких ОСОБА_3 .

Відповідно до актів обстеження факту не проживання ОСОБА_3 в житловому будинку АДРЕСА_1 від 12.03.2019 р., 24.07.2019 р. та 23.09.2019 р. в результаті обстеження зроблений висновок, що ніяких ознак проживання ОСОБА_3 у зазначеному будинку не виявлено, його особисті речі відсутні.

Згідно пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає близько 3 років - з листопада 2016 р.

Згідно положень ст.ст. 64 ч. 2 та 156 ч. 4 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство

За правилами ст.ст. 316, 321 та 391 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Виселення з житлового приміщення проводиться без надання іншого житлового приміщення. Відповідно до ст. 328 ЦК України таке право власника виникає тоді, коли він набув право власності на житлове приміщення на підставах, що не заборонені законом, у т.ч. і на підставі договору купівлі-продажу.

Враховуючи правові підстави даного позову і його правове обґрунтування, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 391 ЦК України у зв`язку з доведеністю позивачем факту порушення його права власності з боку відповідача у справі, обґрунтованістю підстав та вимог позову, т.я. відповідач ОСОБА_3 , який не є членом сім`ї позивача, не проживає в будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , без поважних причин понад 1 рік, а доказів інших домовленостей, які встановлені між відповідачем та позивачем - власником житла або законом, суду не надано.

Судові витрати по справі, за бажанням позивача, покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 76-83, 89, 128, 141, 187, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 316, 321, 328, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 64 ч. 2 та 156 ч. 4 ЖК Української РСР, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом в будинку АДРЕСА_1 .

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати протягом 2 днів з дня його складення у повному обсязі.

Позивач має право оскаржити рішення суду до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення (в порядку ст. 354 ЦПК України).

За письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення, заочне судове рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 19 листопада 2019 року.

Суддя А. А. Антонов