Справа № 523/1256/18
Провадження №2/523/1168/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2019 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.,

при секретарі судового засідання - Дзюба Г.І.

за участю представника позивача - ОСОБА_6.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 21 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Одеській області про скасування арешту нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління національної поліції в Одеській області про скасування арешту нерухомого майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 червня 2002р. між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Відповідно до умов цього договору у власність ОСОБА_1 перейшла квартира АДРЕСА_1 . Право власності на квартиру зареєстровано 09.09.2002р. у КП «ОМБТІ і РОН».

Позивачці стало відомо, що постановою про накладення арешту 31/4-2754 від 11.05.2010 року винесену слідчим Каппою Ю.О. СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в рамках розгляду кримінальної справи №520/9888/13-к був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Позивачка вважає, що даний арешт перешкоджає їй здійснювати право розпорядження квартирою, а тому просить скасувати арешт, який був накладений постановою про накладення арешту 31/4-2754 від 11.05.2010 року винесену слідчим Каппою Ю.О. СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в рамках розгляду кримінальної справи №520/9888/13-к.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суд вважає, що вищевказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018р. по справі № 461/233/17-ц зроблений наступний висновок.

Так, за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку, якщо такий спір є спором цивільним.

У разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи керується тим, що вказані правовідносини виникли за дії КПК України від 1960 року.

Порядок накладання арешту на майно та скасування арешту було урегульовано у статтях 126, 234 КПК України від 1960 року.

Після набрання чинності КПК України від 2012 року, на час звернення до суду з цивільним позовом позивач мав право захистити свої права відповідно до норм КПК України, у порядку кримінального судочинства.

Таке право передбачене пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України від 2012 року, а саме, що питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Разом з тим з набранням чинності КПК України від 2012 року права власника, який не є учасником кримінального провадження, якщо при проведенні дізнання чи попереднього слідства були порушені його права власника, стали більш захищеними саме заходами кримінально-процесуального закону.

Відповідно до пункту 10 розділу XI «Перехідні положення» КПК України від 2012 року кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду, розслідуються згідно з положеннями цього Кодексу.

Ця норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України від 2012 року, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Оскільки кримінальне провадження у справі, у якій ухвалена постанова про заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація) щодо автомобіля триває, справа не передана до суду на час набрання чинності КПК України від 2012 року, то вирішення питання щодо зняття арешту чи оскарження дій чи бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України від 2012 року.

Згідно зі статтею 174 КПК України від 2012 року інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Зазначені вимоги співпадають з положеннями частини четвертої статті 21 КПК України (згідно з якою здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України) та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією .

Крім того, відповідно до пункту першого частини першої статті 303 КПК України від 2012 року передбачено право оскарження під час досудового провадження рішення, дії чи бездіяльності слідчого володільцем тимчасово вилученого майна іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Тобто чинним кримінальним процесуальним законом передбачено способи захисту прав власника, який не є учасником кримінального провадження і, разом з тим, чинним цивільно-процесуальним законом не передбачена можливість такого захисту у порядку цивільного судочинства.

Постановою про накладення арешту 31/4-2754 від 11.05.2010 року винесену слідчим Каппою Ю.О. СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в рамках розгляду кримінальної справи №520/9888/13-к був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Отже суд вважає, що позивачка має право звернутись до прокуратури №1 у якої перебуває вищевказана справа, а також до слідчого судді із заявою про скасування арешту в межах кримінального судочинства.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження за позовними вимогами ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Одеській області про скасування арешту нерухомого майна - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати проголошення ухвали.

Ухвала набуває законної сили з дати підписання.

Суддя

Складено та підписано 13.03.2019р.