Провадження № 2-о/127/678/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою Вірменії. До 2018 року проживала в Республіці Вірменія. Згідно записів в трудовій книжці, з травня 2002 року звільнена з роботи у зв`язку з виходом на пенсію. В травні 2018 року отримала посвідку на постійне проживання на території України, куди переїхала разом з сім`єю доньки. В серпні 2019 року звернулась до Пенсійного фонду України з питанням отримання пенсії за новою адресою проживання на території України. В ході перевірки наявності підстав для отримання пенсії було встановлено невідповідність в написанні прізвища заявника в паспорті громадянина Вірменії, посвідці на постійне проживання з записами в трудовій книжці. В зв`язку з цим працівниками пенсійного фонду було відмовлено в призначенні та виплаті пенсії. Так, в посвідці на постійне проживання на території України та в паспорті громадянина Вірменії прізвище заявника записано « ОСОБА_2 », а трудовій книжці, заведеній 22 січня 1962 року прізвище записано « ОСОБА_3 ». Всі інші дані: ім`я, по-батькові, рік народження тотожні. Такі розбіжності в написанні прізвища виникли через неточності перекладу з російської на вірменську. Трудова книжка заповнена російською мовою за часів існування СРСР. В подальшому після розпаду СРСР всі документи виписувались вірменською мовою, тоді ж прізвище заявника було записане як ОСОБА_2 . Просить встановити факт належності ОСОБА_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу- трудової книжки, заповненої 22.01.1962 року на ім`я ОСОБА_5 , 1940 року народження.

11.10.2019року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

В судове засідання заявник не з`явилась надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при винесені рішення покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою Вірменії.

В травні 2018 року отримала посвідку на постійне проживання на території України.

В серпні 2019 року звернулась до Пенсійного фонду України з питанням отримання пенсії за новою адресою проживання на території України. В ході перевірки наявності підстав для отримання пенсії було встановлено невідповідність в написанні прізвища заявника в паспорті громадянина Вірменії, посвідці на постійне проживання з записами в трудовій книжці.

Згідно трудової книги датованої 22.01.1962року прізвище заявника вказано ОСОБА_6 , 1940р.н.

Згідно запису №3 в трудовій книжці, ОСОБА_5 прийнята на роботу на Єреванський завод «Електрон» в листопаді 1969 року. Одночасно з прийняттям на роботу було прийнято в профспілки робочих АПО «Електрон». В профспілковий білеті №00409540 прізвище зазначено як ОСОБА_2 .

Згідно довідки служби соціального забезпечення Шенгавітського територіального відділення № Є-269-18-4405 від 29 серпня 2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , перебуває на обліку як пенсіонер і отримує пенсію за віком. В даній довідці, виданій на прізвище ОСОБА_3 , зазначено номер паспорту, який виписаний на ОСОБА_2 .

Надані докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у правовідносинах щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа, відповідають вимогам ст. ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч.3 ЦПК України.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995року № 5 «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян.

Встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для можливості отримання пенсії.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ст. 315 ч. 1 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 89, 259, 263-265, 315-316, 319, 200 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трудової книжки заповненої 22.01.1962року на ім`я ОСОБА_5 , 1940року народження.

Судові витрати залишити за заявником.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 20.11.2019року.

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій обалсті, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, .

Суддя: