Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1680/19
Провадження № 2/273/447/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Бєлкіної Д.С., секретаря судових засідань Стаднюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість по кредитному договору без номера від 22.03.2011 року в сумі 15819,35 грн. та понесені судові витрати по справі.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 22.03.2011 року між ним та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір без номера, згідно якого банк надав останньому кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета - заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між ним і банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, а в порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 10.05.2019 року заборгованість становить всього 15819,35 грн., в тому числі, заборгованість за простроченим тілом кредиту 311,68 грн., заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання 11128,18 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасне сплату боргу на суму від 100 грн. 3150,00 грн., штраф (фіксована сума)- 500,00 грн., штраф процентна складова - 729,49 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу до суду не надходило.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про застосування загальної та спеціальної давності до позовних вимог, додатково пояснив, що борг по кредитним коштам ним було погашено в повному обсязі ще в серпні 2014 року, з цього часу кошти з картки не знімав і кредитними коштами не користувався. Після закінчення строку дії картки у березні 2016 року позичальник (відповідач) до банку (позивача) за видачею нової картки не звертався, через не бажання продовжувати строк дії кредитного договору. Позов не визнає, просив відмовити в його задоволенні. (а.с.70-71).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.03.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір без номера, згідно якого банк надав останньому кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між нею і банком договір , що підтверджується підписом у заяві (а.с.9).

Ці обставини підтверджуються копією кредитного договору без номера від 22.03.2011 року (який складається із анкети - заяви, Умов і правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку).

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданого позивачем, станом на 10.05.2019 року заборгованість по вказаному кредитному договору становить всього 15819,35 грн., в тому числі, заборгованість за простроченим тілом кредиту 311,68 грн., заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання 11128,18 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасне сплату боргу на суму від 100 грн. - 3150,00 грн., штраф (фіксована сума)- 500,00 грн., штраф процентна складова - 729,49 грн.

Відповідно до довідки, виданої позивачем, на підставі кредитного договору, укладеного між сторонами, відповідачу було видано наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 (видана 22.03.2011 року зі строком дії по листопад 2014 року) та № НОМЕР_2 (видана 12.01.2015 зі строком дії по березень 2016 року). Докази про фактичне отримання відповідачем вказаних карток суду не надано.

За даними виписки банку по кредитній карті № НОМЕР_1 (виданої 22.03.2011 року зі строком дії по листопад 2014 року) особисто відповідачем ОСОБА_1 здійснено останню фінансову операцію 01.10.2014, а саме знаття готівки в сумі 3000,00 грн., залишок після операції становив - -3347,63 грн. (а.с.65). З 31.10.2014 року по 01.11.2016 року позивачем (кредитодавцем) здійснювалося автоматичне списання коштів на погашення простроченої заборгованості з вказаної карти. (а.с.65) З 01.12.2016 року до 01.06.2019 року позивачем (кредитодавцем) здійснювалося лише нарахування пені. (а.с. 65)

З даних виписки банку по кредитній карті № НОМЕР_2 (видана 12.01.2015 зі строком дії по березень 2016 року) випливає, що відповідачем після закінчення строку дії картки було знято готівку в банкоматі MAGAZIN OKO, BARANAVKA, 08.06.2016 року та 17.08.2017 року в сумі по 100,00 грн., кожного разу, за недійсною карткою (строк дії вказаної картки закінчився на час здійснення вказаних операцій), що ставить під сумнів достовірності та законності наведених у виписці таких даних. Крім того, як зазначено в цій же виписці внесені готівкові кошти в сумі 200,00 грн. у Баранівському відділенні Житомирського регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк» були зараховані від відправника «svoy», прямо не доводять персональні дані особи, яка внесла вказані кошти (персональні дані відповідача як позичальника) на кредитну картку № НОМЕР_2 , строк дії, якої закінчився 31.03.2016 року.

Відповідач заявив клопотання про застосування до позовних вимог позовної давності та просив відмовити в задоволенні позову у зв`язку з пропуском вказаного строку.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст.267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки ( ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору (Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-14цс14 від 19 березня 2014 року).

З урахуванням викладено, беручи до уваги правові норми, які регулюють правові відносини щодо строків позовної даності, умови кредитного договору, укладеного між сторонами, суд прийшов до висновку, що початок перебігу позовної давності щодо місячного платежу по вказаному кредитному зобов`язанню розпочався з 09.04.2015 року, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, з 01.04. 2016 року.

Судом встановлено, що позивач пред`явив позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 21.08.2019 року о 02:32:58 год., що підтверджується даними конверту відправлення Meest Express ( а.с.37). В канцелярії суду вказана позовна заява була зареєстрована 29.08.2019 року. (а.с.2 )

Положеннями частини четвертої статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до частин другої, третьої статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також тоді, коли предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Частиною першою статті 264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

При цьому, якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою.

Не можуть вважатися добровільним погашенням боргу, що перериває перебіг позовної давності, будь-які дії кредитора, спрямовані на погашення заборгованості, зокрема списання коштів з рахунків боржника без волевиявлення останнього, або без його схвалення (Постанова Верховного Суду від 30.05.2018 року №161/20278/14-ц).

Отже, переривання перебігу позовної давності можливе лише добровільними діями позичальника, банк же не надав на підтвердження таких дій позичальника належних доказів (квитанцій, касових ордерів тощо), разом з тим, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України дані виписки по кредитній карті № НОМЕР_2 (виданої 12.01.2015 зі строком дії по березень 2016 року) за період з 08.06.2016 року по 17.08.2019 року суд визнає недостовірними та недостатніми, через суперечності між їхніми даними та даними довідки про видані відповідачу кредитні картки, тому не бере їх до уваги.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем заявлено клопотання про застосування позовної давності до заявлених банком вимог, судом встановлено, що відповідачем остання операція виконана 09.04.2015 року, строк дії кредитної картки № НОМЕР_2 закінчився 31.03.2016 року (останньої картки, яку отримав відповідач), отже позивачем пропущені строки звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права (інтересу) по вказаному кредитному зобов`язанню, доказів про поважність причин його пропуску позивачем не надано, тому суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 223, 259, 263-265, 268, 273, 281, 282, 284 ЦПК України, на підставі ст. ст. 253,256,257,258, 261,264,267,525, 526, 612, 1046- 1050, 1054 ЦК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», () до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.С. Бєлкіна