Справа № 467/73/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2019 рокуАрбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма» Вісла» про визнання недійсними договору оренди земельної ділянки та додаткового договору до нього

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вісла» (далі ТОВ «Агрофірма «Вісла») про визнання недійсними договору оренди земельної ділянки та додаткового договору до нього, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником земельної ділянки площею 7.12 га, розташованої на землях Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. За домовленістю між сторонами він надав усну згоду ТОВ «Агрофірма «Вісла» на користування належною йому на праві власності земельною ділянкою, при цьому протягом 2001-2017 року ТОВ «Агрофірма»Вісла» користувалось вказаною земельною ділянкою та виплачувало йому орендну плату. На його пропозицію укласти договір у письмовій формі у 2017 році відповідач відмовився. Тому він у 2018 році передав власну земельну ділянку в оренду фермерському господарству «ОСОБА_2С.», договір оренди землі з яким був зареєстрований 30 липня 2018 року. Після укладення договору оренди землі з фермерським господарством «ОСОБА_2С.» від працівників ТОВ «Агрофірма «Вісла» йому стало відомо про існування укладеного ніби то між ним та відповідачем договору оренди без номеру від 20 серпня 2006 року належної йому земельної ділянки з відміткою про державну реєстрацію від 21 листопада 2007 року за № 55 та додаткового договору оренди землі № 402 до договору оренди землі № 402 від 29 травня 2006 року, укладеного 6 вересня 2007 року, який містив відмітку про державну реєстрацію 22 серпня 2007 року за № 562. Вказуючи на те, що договір оренди земельної ділянки та додатковий договір до нього він не підписував, позивач прохав визнати недійсними оренди землі від 20 серпня 2006 року, укладений між ним і товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Вісла», зареєстрований 21 листопада 2007 року у Книзі державної реєстрації договорів оренди Миколаївської регіональної філії за №55, а також додатковий договір оренди землі № 402 до договору оренди землі № 402 від 29 травня 2006 року, укладений 6 вересня 2007 року зареєстрований 22 серпня 2007 року у Арбузинському реєстраційному секторі № 5 за № 562.

Представником ТОВ «Агрофірма Вісла» не подано до суду відзив на позовну заяву,

У підготовче засідання позивач не зявився, подала заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позову.

Також у підготовче судове засідання не зявився представник ТОВ «Агрофірма» Вісла», надійшла заява від директора ТОВ «Агрофірма» Вісла» ОСОБА_3 від 7 березня 2019 року за № 85, в якій він зазначив про визнання зустрічного позову та обставин, зазначених у ньому, прохав задовольнити позов та проводити розгляд справи у відсутність представника відповідача.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 111-МК № 033527, виданого 14 грудня 2001 року Новоселівською сільською радою ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 7.12 га, розташованої на землях Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області.

ОСОБА_1 20 серпня 2006 року було укладено договір оренди цієї земельної ділянки з ТОВ «Агрофірма «Вісла» на строк 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір зареєстровано у Миколаївській регіональній філії 21 листопада 2007 року за № 55 про що свідчить запис у Книзі державної реєстрації договорів оренди землі Миколаївської регіональної філії.

6 вересня 2007 року між цими сторонами було укладено додатковий договір № 402 до договору № 402 від 29 травня 2006 року терміном на 15 років, який був зареєстрований 22 серпня 2007 року за № 562 у Арбузинському районному відділі регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельним ресурсам».

Відповідно до ч. 2 ст. 793 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Так, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Він підлягає державній реєстрації і після цього набирає чинності (ст.ст.14, 18, 20 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За загальним правилом, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (ч. 2 ст. 207 ЦК України).

Згідно з частинами 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до положень статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент укладення Договору) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності після його державної реєстрації.

Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених названою статтею, а також порушення вимог ст.ст. 4-6,11,17,19 зазначеного Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.ч.1,2,4 ст.206 ЦПК України).

Оскільки представник відповідача визнав позовні вимоги та обставини, зазначені у позові у поданій суду відповідній письмовій заяві, з урахуванням того, що обставини, викладені у позовній заяві та у заяві про визнання позову не викликають у суду сумнів щодо їх достовірності та добровільності визнання позову, а також враховуючи те, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК Україниприходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вісла» про визнання недійсними договору оренди земельної ділянки та додаткового договору до нього задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі, укладений 20 серпня 2006 року між ОСОБА_1 і товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Вісла», зареєстрований 21 листопада 2007 року у Книзі державної реєстрації договорів оренди Миколаївської регіональної філії за №55.

Визнати недійсним додатковий договір оренди землі № 402, укладений 6 вересня 2007 року до договору оренди землі № 402 від 29.05.2006 року, між ОСОБА_1і товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Вісла», зареєстрований 22 серпня 2007 року у Арбузинському реєстраційному секторі № 5 за № 562.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива