Справа № 133/1686/17
Провадження № 22-ц/801/409/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 рокуСправа № 133/1686/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Якименко М.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 міської ради Вінницької області на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30 листопада 2018 року, ухваленого суддею Проць В.А. в м. Козятині, дата виготовлення повного тексту рішення невідома, у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та ОСОБА_3 міської ради Вінницької області про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановив:

У серпні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 міської ради Вінницької області та Публічного акціонерного товариства «Українська Залізниця» регіональна філія «Південно-Західна залізниця» на його користь матеріальні збитки в сумі 25451,73 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн. та судові витрати в сумі 4140 грн.

Позов мотивовано тим, що 26.04.2017 ОСОБА_5, керуючи за дорученням автомобілем НОМЕР_1, їхав по вул.Довженка в м. Козятині, де на його автомобіль раптово впала гілка аварійного (гнилого) дерева, яка пошкодила його автомобіль, а він отримав тілесні ушкодження та моральне потрясіння. На місце події були викликані працівники поліції, які належним чином оформили дану подію.

Відповідно до виданої ДСЛП «Вінницялісозахист» довідки, дерево, гілка з якого 26.04.2017 впала на автомобіль під його керуванням, є аварійно-небезпечною.

Згідно звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_6, вартість заподіяного в результаті пошкодження транспортного засобу матеріального збитку складає 23 418, 29 гривень з ПДВ.

Крім того, ним сплачено 1100 грн. за проведення вищевказаного товарознавчого дослідження та 747,34 грн. за проведення обстеження аварійного дерева спеціалістом ДСЛП «Вінницялісозахист».

Також за рецептом та рекомендацією лікарів КП «ОСОБА_3 ЦРЛ Вінницької обласної ради» ним було придбано ліки на загальну суму 186,10 грн.

Тобто, загальна сума матеріальних збитків, завдана позивачу пошкодженням автомобіля, внаслідок падіння на нього гілки аварійного дерева складає 25451 грн.

Під час падіння гілки на автомобіль під його керуванням він злякався за своє життя, пошкодження автомобіля спричинило йому моральні страждання, він звертався за медичною допомогою до КП «ОСОБА_3 ЦРЛ Вінницької обласної ради». Його здоров'я погіршилося, для відновлення душевної рівноваги потрібні значні зусилля, а тому суму моральної шкоди він оцінює в 10000 грн.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.11.2018 позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 міської ради Вінницької області на користь ОСОБА_4 25451,73 грн. у відшкодування матеріальних збитків та 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а також 4140 грн. понесених судових витрат.

У задоволенні позову до ПАТ «Українська залізниця» відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_3 міська рада Вінницької області подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись при цьому на неправильне застосування судом норм матеріального права, не зясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи,

В скарзі зазначено, що судом не враховано, що наданий позивачем звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу не є допустимим доказом у справі, оскільки в ньому відсутня інформація щодо попередження експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а також містяться розбіжності у реквізитах сертифікату субєкта оціночної діяльності між тими, які зазначені в додатках до звіту, та тими, які наявні у Державному реєстрі субєктів оціночної діяльності; земельна ділянка, на якій росло аварійне дерево, знаходиться в постійному користуванні співвідповідача ПАТ «Українська залізниця», тобто саме він є землекористувачем даної ділянки, на якого покладається обовязок відшкодування шкоди.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність вини в бездіяльності ОСОБА_3 міської ради Вінницької області, як органу місцевого самоврядування, яка не виконала свої законні обовязки з належного контролю за станом зелених насаджень, зокрема, не визначила фізіологічний стан дерев по вул. Довженка, не надавала дозвіл Укрзалізниці на зріз дерев на даній вулиці, що потягло за собою падіння аварійного дерева на автомобіль позивача.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Встановлено, що 26.04.2017 близько 08 год. 20 хв. ОСОБА_5 керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Довженка в м. Козятині, і під час руху на дах вказаного автомобіля впала гілка дерева «Верби», що росло неподалік узбіччя, в результаті чого автомобіль зазнав механічних ушкоджень.

Вказаним автомобілем ОСОБА_5 володів та користувався на підставі довіреності від 16 січня 2014 року (а.с.7). Власником вказаного автомобіля та довірителем є ОСОБА_6. Строк дії довіреності до 16.01.2019 року.

Відповідно до довідки ДСЛП «Вінницялісозахист» №01-02/61 від 03.05.2017, дерево, з якого 26.04.2017 в м. Козятині по вул. Довженко на відстані близько 100 м від адміністративного приміщення ПАТ «ОСОБА_3 мясокомбінат» впала гілка, являється аварійно-небезпечним (а.с.17).

Відповідно до звіту суб'єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу «ЗАЗ-DАЕW00» Т13110, д/н НОМЕР_2, від 10.05.2017, вартість матеріального збитку заподіяного власнику пошкодженого автомобіля становить 23418,29 грн. (а.с.24-49).

Земельна ділянка в м. Козятині по вул. Довженко, на якій росте вказане аварійне дерево, знаходиться в постійному користуванні РФ ПЗЗ ПАТ «Укрзалізниця» і є землею залізничного транспорту, що підтверджується листами ОСОБА_3 міської ради №1277 від 05.05.2017 та №1236/17 від 10.05.2017» (а.с.52, 53), і проти цього факту не заперечувала ПАТ «Укрзалізниця.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набуває, крім інших субєктів, ще і публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" (п.«г» ч. 1 ст. 92 ЗК України).

Серед інших обовязків землекористувачів, які вказані в ст. 96 ЗК України, вказано, що землекористувачі зобовязані додержуватись вимог законодавства про охорону довкілля, і відповідно до ч. 2 цієї статті, можуть бути встановлені інші обовязки землекористувачів.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» № 2807-IV від 06.09.2005 (далі Закон № 2807-IV ), органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації є субєктами благоустрою населених пунктів.

Підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобовязані утримувати в належному стані обєкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою територію населеного пункту прилеглу до цих обєктів територію (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 2807-IV ).

У ч. 2 ст. 28 цього Закону зазначено, що охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об'єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, здійснюються за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку.

Видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.5.5. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року №105 (надалі Правила), відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях є установи, організації, підприємства.

Догляд за обєктами благоустрою зеленого господарства визначений розділом 9 Правил, де у п.9.1.11.3 зазначено, що під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева.

Огляд міських зелених насаджень проводять як балансоутримувач об'єкта, так і власник чи користувач земельної ділянки (п.12.2 Правил).

Зробивши аналіз вказаних норм, колегія суддів прийшла до висновку, що ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» є відповідальним за збереження зелених насаджень і за належний догляд за ними на території, яка належить їй на праві користування.

Пунктом 7 частини першої статті 17 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» передбачено право громадян звертатись до суду з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоровю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачем обєктів благоустрою.

Однак, існує процедура видалення дерев на території населеного пункту, яка визначена Порядком видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах (затверджений постановою КМУ від 01.08.2006 №1045).

Відповідно до п.п. 2, 3 вказаного Порядку, видалення зелених насаджень здійснюється у разі знесення аварійних дерев.

Видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі ордера.

Підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява про видалення зелених насаджень, подана фізичною чи юридичною особою.

Встановлено, що ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» зверталося до ОСОБА_3 міської ради для отримання дозволу на видалення аварійних дерев по вул. Куликівського та вул. Довженка (смуга відводу залізниці в межах міста).

Однак, рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Вінницької області від 24.11.2016 №463 надано дозвіл на видалення аварійно-небезпечних дерев лише по вул. Куликівського в м. Козятині.

Протягом 2016-2017 років ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» не отримувала дозволу від виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради на видалення дерев по вул. Довженка в м. Козятині, а тому у них не було законних підстав видалити дерево, яке внаслідок падіння стало причиною заподіяння шкоди позивачу.

Згідно положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другої статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Враховуючи викладене, відповідальність за відшкодування шкоди на ПАТ «Укрзалізниця» у даному випадку не може покладатися, оскільки відсутня винна останнього, як елемент складу цивільного правопорушення.

Однак, визначаючи відповідачем ОСОБА_3 міську раду Вінницької області, судом не враховано, що організація благоустрою населених пунктів та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради, а тому обов'язок відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди, внаслідок падіння дерева, не може бути покладено на ОСОБА_3 міську раду.

Відповідно до підпункту 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Вказані повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад визначені також у Законі України «Про благоустрій населених пунктів».

Отже, на переконання колегії суддів, належним відповідачем у даній справі повинен бути виконавчий орган міської ради виконавчий комітет ОСОБА_3 міської ради, як орган місцевого самоврядування, який має статус юридичної особи, а від так юридичну правоздатність та дієздатність.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду з вказаним позовом ОСОБА_5 заявляв вимоги про відшкодування майнової шкоди до ПАТ «Українська залізниця» регіональна філія «Південно-Західна залізниця» та ОСОБА_3 міської ради Вінницької області.

Позивач підтримував позовні вимоги до ОСОБА_3 міської ради, клопотання щодо залучення виконавчого органу міської ради не заявляв, правових підстав залучити виконком з ініціативи суду у суду не має.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що відповідальність за заподіяну позивачу шкоду слід покласти на ОСОБА_3 міську раду Вінницької області.

В апеляційній скарзі, як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції, ОСОБА_3 міська рада не вказує про неналежність її, як відповідача, до вимог позову.

Однак, колегія суддів, керуючись ст. 367 ЦПК України «межі розгляду судом апеляційної інстанції», з метою дотримання принципу верховенства права та законності і справедливості при вирішенні спору, вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги.

Відтак, рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог до ОСОБА_3 міської ради підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до міської ради.

Рішення суду першої інстанції в частині розміру шкоди, яка підлягає стягненню та розмір понесених позивачем витрат, сторонами не оскаржувалась, а тому в силу ст. 367 ЦПК України, в цій частині апеляційним судом справа не переглядалась.

За змістом частин першої, другої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміна рішення є неправильне застування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміні рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Суд першої інстанції неправильно визначив правовідносини, що виникли між сторонами та не застосував норму матеріального права, що підлягала застосуванню, а тому рішення суду першої інстанції не може вважатись законним та обґрунтованим, і в порядку ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в частині вимог до міської ради.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 міської ради Вінницької області задовольнити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30 листопада 2018 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_3 міської ради Вінницької області на користь ОСОБА_4 25451 (двадцять п'ять тисяч чотириста п'ятдесят одна) гривні 73 копійок у відшкодування матеріальних збитків, 1000 (одна тисяча) гривень у відшкодування моральної шкоди та 4140 (чотири тисячі сто сорок) гривень понесених судових витрат, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 міської ради Вінницької області про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

У решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Т.Б. Сало

Судді: О.В. Ковальчук

ОСОБА_8