Справа №705/850/19
2/705/1303/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 березня 2019 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Відділ державного-архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради про визнання права власності на самочинну реконструкцію частини житлового будинку з добудовою ,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулись до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Відділ державного-архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради про визнання права власності на самочинну реконструкцію частини житлового будинку з добудовою. В позові ставиться питання:

«…Прийняти до розгляду дану позовну заяву.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на проведену ним самочинно Реконструкцію частини житлового будинку літ. «А-1» з добудовою прибудови літ. «а2» розміром 4,20x2,85 м. площею 11,97 м.кв., житлового будинку по вул. Визволителів, будинок 2, м. Умань, Черкаська обл., у відповідності до Плану будинку зазначеного у технічному паспорті виданий КП ЧОО БТІ Уманський відділок 26 грудня 2018 року ОСОБА_1.

Зобов'язати державного реєстратора Виконавчого комітету Уманської міської ради, внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності за ОСОБА_1 на проведену ним самочинно Реконструкцію частини житлового будинку літ. «А-1» з добудовою прибудови літ. «а2» розміром 4,20x2,85 м. площею 11,97 м.кв. та внести відповідні зміни житлового будинку по вул. Визволителів, будинок 2, м. Умань, Черкаська обл., у відповідності до Плану будинку технічного паспорту виданий КП ЧОО БТІ Уманський відділок 26 грудня 2018 року ОСОБА_1.

Розподілити судові витрати та стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_6 солідарно на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір та сплату за експертну оцінку прибудови) та інші, що виникнуть на день ухвалення рішення....».

Суддя Уманського міськрайонного суду Мазуренко Ю.В. з 20.02.2019р. перебувала на лікарняному.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З урахуванням цих норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Способи захисту субєктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) праві та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів закріплений в ст.16 ЦК України.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суддя, розглянувши позовну заяву вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, так як вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Також, в позовній заяві не дотримані в повному обсязі пункти 3, 5, 6, 9 частини 3 статті 175 ЦПК України, які відповідно передбачають, що позовна заява повинна містити, ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи. Зокрема, позивачами до позовної заяви не надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачі понесли і які очікують понести у звязку із розглядом справи. Крім того, позовна заява, зокрема, повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти (пункт 2 частини 3 статті 175 ЦПК України.

Одночасно, в якості третьої особи у позові вказано Відділ державного-архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради, при цьому, прохальна частина містить посилання на зобовязання вчинити дії державного реєстратора Виконавчого комітету Уманської міської ради.

Так, в позовній заяві, щодо вимог «про визнання права власності на самочинну реконструкцію частини житлового будинку з добудовою», не чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а також в позовній заяві, що стосується вище вказаних позовних вимог (з врахування особливостей предмету та підстав позову) не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини ( до матеріалів позову не долучені докази про ідентифікацію обєкта на який ставиться питання про визнання права власності; документи, що відповідно до вимог законодавства, засвідчують відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам (проект, дозволи, акт прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію, тощо); документи про належність і правовий статус земельної ділянки, на якій знаходиться обєкт нерухомості, кадастровий акт, зведений кадастровий план, план схема відповідної земельної ділянки, тощо). При цьому, дотримання прав інших осіб пов'язане із встановленням факту дотримання будівельних норм і правил, що, як правило, підтверджується висновками експертів, спеціалістів-будівельників та уповноважених органів. Відсутність порушення прав інших осіб доводиться також письмовими поясненнями суміжних землекористувачів, співвласників об'єкта нерухомості, сусідів, актами обстеження органів місцевого самоврядування. До обставин, які підлягають встановленню та підтвердженню допустимими доказами, належать технічні характеристики об'єкта нерухомості.

Реконструкція будівель проведення будівельних робіт в цілях зміни існуючих техніко-економічних показників об'єкту і підвищення ефективності його використання, що передбачають: реорганізацію об'єкта, зміну геометричних розмірів і технічних показників, капітальне будівництво, прибудови, надбудови, розбирання та посилення тримальних конструкцій, переобладнання горищного приміщення під мансарду, будівництво та реконструкцію інженерних систем і комунікацій тощо.

Будівництво це процес зведення, обробки, реставрації, відновлення та ремонту будівель і споруд, який здійснюється на різних рівнях із застосуванням спеціальної техніки і знань. Завдання, в числі іншого, включає в себе проектування, пошук коштів, проведення підготовчих робіт.

Реконструкція це процес зміни параметрів споруди, а також окремих елементів (поверховість, висота стін, площа), інженерних мереж (установка каналізації, заміна електропроводки). Комплекс заходів завжди проводиться на наявній споруді, і йому передує розробка детальних планів майбутніх робіт.

Право власності (в об'єктивному розумінні) це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і у своїх інтересах, усуненням усіх третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов'язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб.

Також, суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Поняття самочинного будівництва, а також правові підстави та умови визнання права власності на нього визначені положеннями спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в п. 1 ст. 376 ЦК України, де вказано, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, відповідне будівництво підлягає визнанню самочинним, якщо воно здійснено: 1) на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети; 2) без належного дозволу; 3) без належно затвердженого проекту; 4) з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з відносин, що склалися між сторонами, вказати які права, свободи чи інтереси позивача були порушені відповідачем, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який вона просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин на обґрунтування заявлених вимог.

Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду. Проте, позивачами до матеріалів позовної заяви додано висновок про вартість обєкта оцінки (прибудови літера а2, площею 9,3 кв.м. до житлового будинку літера А-1 садибного типу, загальною площею 120,6 кв.м., в тому числі житловою 58,4 кв.м., що розташована по вул. Визволителів, 2 в м. Умані Черкаської області), який не містить ніяких реквізитів документу та не може самостійно вважатися належним та допустимим доказом.

В позовній заяві зазначена ціна позову в сумі 65800 грн.. Однак в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували правильність визначення ціни позову з урахуванням предмету позову.

Відповідно до п.4 ст.175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до п.7 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

При цьому, до матеріалів позовної заяви позивачами не додано документу про сплату судового збору. У прохальній частині позовної заяви відсутні посилання позивачів про звільнення від сплати судового збору, з посиланням на відповідні обставини.

Одночасно, у позовній заяві міститься посилання на п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», де зазначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Позивачем ОСОБА_1 до матеріалів справи було долучено копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_1, яка частково є нечитабельною та з якої неможливо зрозуміти вид пенсії та на якій підставі вона призначена.

Виходячи з вищенаведеного, позивачам необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з відносин, що склалися між сторонами, вказати які їх права, свободи чи інтереси були порушені відповідчами, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який вони просять застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин на обґрунтування заявлених вимог.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини четвертої статті 9 вказаного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом (абзац другий частини четвертої вказаної статті).

Згідно з Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 22.06.13 №703 (далі - Порядок №703) під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями.

З наведеними законодавчими положеннями узгоджуються приписи Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 26 травня 2009 року № 914/5, за змістом яких рішення суду про визнання прав власності на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація прав власності.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на нерухоме майно є документом, що підтверджує виникнення права власності та є підставою для реєстрації права власності за особою, право власності якої на нерухоме майно встановлено таким рішенням.

Наведені приписи законодавства свідчать про те, що орган державної реєстрації прав має виключну компетенцію в питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. До виключної компетенції цього органу належить і прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених законом підстав, а тому суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстрації прав, зобов'язуючи його приймати такі рішення. Така правова позиція була висловлена у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі 819/1849/13-а.

Перелічені недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175, і 177 цьогоКодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи викладене, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Відділ державного-архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради про визнання права власності на самочинну реконструкцію частини житлового будинку з добудовою, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, вказаних вище протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, вважаю за необхідне попередити позивачів, що в разі не усунення порушень закону, допущенних при подачі позовної заяви до встановленого законом строку, позов буде вважатися не поданим, та повернутий позивачам.

Також, слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1.ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та сплати судового збору відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Відділ державного-архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради про визнання права власності на самочинну реконструкцію частини житлового будинку з добудовою, залишити без руху до усунення недоліків, які перешкоджають розгляду позовної заяви і вирішенню справи по суті.

Надати позивачам строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Мазуренко