Справа № 202/6954/19
Провадження № 2/202/2409/2019
20 листопада 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді Бєсєди Г.В.
за участю секретаря Голобородько О.М.
розглядаючи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до філії «Дніпропетровський автодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор «ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, -
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 з позовом до філії «Дніпропетровський автодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор «ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 12 777, 02 грн. та середнього заробітку за весь період затримки розрахунку.
В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що звільнена з посади провідного інженера з організації та нормування праці філії «Дніпропетровський автодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», але станом на день подання позову роботодавець не провів повний розрахунок з нею.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2019 року витребувано з філії «Дніпропетровський автодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» довідку про середньомісячну заробітну плату за два календарні місяці роботи ОСОБА_1 та довідку про стан заборгованості щодо виплати заробітної плати ОСОБА_1 .
У судове засідання позивач не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в її відсутність, у якій проти винесення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, повідомлялись про час і місце розгляду справи належним чином, причину неявки не повідомили, відзив на позов не надали, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 30.07.2019 року ОСОБА_1 звільнена з посади провідного інженера з організації та нормування праці філії «Дніпропетровський автодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».
Згідно з довідкою філії «Дніпропетровський автодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» № 211 від 05.11.2019 року заборгованість по заробітній платі позивача за період з червня 2019 року по липень 2019 року становить 12 777, 02 грн., з них за червень 2019 року 7 217, 56 грн., за липень 2019 року 5 559, 46 грн.
Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
За приписами ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок.
Враховуючи позовні вимоги та положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 12 777, 02 грн.
Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100.
Згідно з п.п. 2, 3 вказаного Порядку середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки.
Відповідно до абз. 1 п. 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Згідно з довідкою філії «Дніпропетровський автодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» № 210 від 05.11.2019 року середньоденна заробітна плата (дохід) ОСОБА_1 становить 403, 74 грн., отже середній заробіток позивача за період затримки розрахунку по день ухвалення рішення становить 31 491, 72 грн. (403, 74 грн.* 78).
Суд вважає позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку законними та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем при звільненні не були виплачені в повному обсязі належні ОСОБА_1 суми, тому відповідач зобов`язаний виплатити позивачу його середній заробіток за весь час затримки.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн., не сплачений при подачі позову до суду.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 274-279, 354, 430 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до філії «Дніпропетровський автодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор «ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні - задовольнити.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати в межах одного місяця.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Г.В. Бєсєда