Справа № 714/273/19
Провадження № 2/714/116/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"19" липня 2019 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді Козловська Л.Д.
при секретарі Онофрей Ш.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Герца цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза» до ОСОБА_1 про визнання договору дійсним та стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання повернути суму кредиту, та сплатити відсотки за його користування згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної п. 5.3 Договору.
Так як відповідачем належним чином не були виконані взяті на себе зобов`язання за Договором, станом на 07.03.2019 року за нею утворилась заборгованість у розмірі 11,652,00 грн.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Банку дану суму заборгованості а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.
Банк свого представника в судове засідання не направляв, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Однак від представника позивача ОСОБА_2 надійшла до суду заява, про розгляд справи без їхньої участі. Також просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та у разі повторної неявки відповідача в судове засідання, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ст. 280, ч.4 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив продовжити розгляд справи у заочному порядку та винести рішення на підставі наявних у справі доказів.
Фіксація судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не проводилася.
Суд, всебічно та повноцінно дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.
Порядок укладання кредитних договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами, зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
-надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону:
-заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону:
-вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п.12, ч. 1 ст.3 Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є CMC повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін».
Таким ідентифікатором є CMC повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у графі «Підпис».
Проте, ТОВ «ФК «ФОРЗА» було отримано Розпорядження НАЦКОМФІНПОСЛУГ № 204 від 12 лютого.2019 року, в якому було зазначено, що прийняття пропозиції від ТОВ «ФК «ФОРЗА» укласти електронний договір (акцепт) гр. ОСОБА_1 здійснено шляхом введення отриманого коду-підпису у відповідне поле на сторінці сервісу з надання онлайн позик ТОВ «ФК «ФОРЗА». без заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття пропозиції в електронній формі. що не відповідає положенням абзацу третього частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно з яким відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбачено статтею 12 цього Закону.
Згідно статті 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно частини 2 статті 1055 Цивільного кодексу України, кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до частини 2 статті 218 Цивільного кодексу України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.
Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до умов розділу 3 Договору, Банк на умовах цього Договору та Правил надає Клієнту грошові кошти у сумі визначеній п. 5. Договору.
Позивач виконав свої зобов`язання за договором шляхом здійснення перерахунку на картковий рахунок ОСОБА_1 позики у розмірі 8 000,00 (вісім тисяч) грн. Дана сума була перерахована платіжною системою «ВЕЙ ФОР ПЕИ», що підтверджується карточкою бухгалтерського рахунку №3611 за 28 серпня 2018 року.
Відповідач в свою чергу зобов`язалась повернути грошові кошти у встановлений цим Договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної п. 5.3. даного Договору, а саме до 11.09.2018 року. Кредит надається Позичальнику на визначені ним особисто цілі. Сторони узгодили відсоткову ставку, яка складала 1,85 % в день від суми кредитної заборгованості. Також як відповідальність та забезпечення виконання зобов`язань сторонами узгоджено пеню, яка обчислюється з наступного дня після дати платежу у розмірі 2.50 % за кожен день прострочення, враховуючи обмеження встановлені ЗУ «Про захист прав споживачів», а також збільшення процентної ставки за кожен день прострочення до 2%.
Однак, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує та станом на 07.03.2019 року має заборгованість - 11 652,00 (одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят дві) гривні 00 коп., яка складається з: 8000,00 тіло кредиту; 52,00 грн. відсотки за користування кредитом, 3600,00 пеня за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості за Договором.
Згідно ст. 529 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а також інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Згідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості підлягають задоволенню, так як на час розгляду справи суду не надані докази погашення відповідачем заборгованості за Договром.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У відповідності до роз`яснень, викладених в п.36 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір.
Так як позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1921,00 грн.
На підставі ст.ст. 204, 207, 218, 526-527, 529, 530, 610, 612, 615, 629, 634 1050, 1054, 1055 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 81-89, 141, 229, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза» до ОСОБА_1 про визнання договору дійсним та стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення виготовлено 25.07.2019 року.
Суддя: