Провадження № 2/234/551/19
15 лютого 2019 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Данелюк О.М.,
при секретарі Антоненко О.В.,
ОСОБА_1, що мешкає за адресою: Донецька область м. Краматорськ вул. Н. Курченко, 21-172
ОСОБА_2, що мешкає за адресою: Донецька область м. Краматорськ вул. Пацаєва, 6
про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП,
Обставини справи:
01.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП.
Позовна заява вмотивована тим, що їй, ОСОБА_1, на праві власності належить автомобіль марки «HYUNDAY TUCSON», 2007 року випуску, державний номер АН 3401 IІ. 27.04.2018 року о 20 годині 49 хвилин в м. Краматорську по вул. Катеринича, ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушивши п.16.11 Правил дорожнього руху України, скоїв зіткнення з автомобілем марки «HYUNDAY TUCSON» державний номерАН 3401 II під керуванням її чоловіка, а саме: ОСОБА_3, на законних підставах. В результаті цієї дорожньої-транспортної пригоди її автомобіль отримав значні механічні пошкодження. Постановою судді Краматорського міського суду Донецької області від 29.05.2018 року у справі про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначена постанова суду набрала законної сили. Діями ОСОБА_2 їй було завдано майнову шкоду у розмірі 187180,81 гривень, що підтверджується висновком №115/18 від 30.06.2018 року експертного авто-товарознавчого дослідження її автомобіля. Страховою компанією було сплачено страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 79 826 гривень, що підтверджується Актом узгодження розміру страхового відшкодування від 18.07.2018 року №00258440. Таким чином загальна вартість майнової шкоди, з урахуванням виплати коштів страхової компанії, складає 107354,81 гривень. До сьогоднішнього дня вона не отримала ніякого відшкодування зі сторони відповідача, не дивлячись на її постійні звернення до нього та прохання урегулювати це питання мирно.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 19.11.2018 провадження по цивільній справі відкрито та призначено попередній судовий розгляд по справі у судовому засіданні на 04.12.2018 року.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 21.12.2018 зазначену цивільну справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 21.01.2019 року.
Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, на заявлених вимогах наполягає та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного рішення у справі.
Відповідач до суду не зявився, хоча про час та місце слухання справи був сповіщений у встановленому законом порядку через оголошення на сайті суду, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.
Судом встановлено, що 27 квітня 2018 року о 2049 годині в м. Краматорськ, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухаючись по мокрому асфальтному покриттю вул. Катеринича, з боку вул. Ювілейна, в напрямку вул. ОСОБА_4, на перехресті з вул. ОСОБА_5 та вул. Катеринича, не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі вул. ОСОБА_5, та скоїв зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим було завдано матеріальні збитки. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.16.11 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Постановою судді Краматорського міського суду Донецької області від 29.05.2018р. винним у даній ДТП був визнаний відповідач по справі ОСОБА_2, який вину у скоєному правопорушенні визнав, а саме, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та його піддано штрафу у розмірі 340,00грн.
Відповідно до висновку №115/18 від 30.06.2018р. вартість відновлюваного ремонту автомобіля НОМЕР_5 складає 187180,81грн.
Невідшкодованою залишається майнової шкоди, з урахуванням виплати коштів страхової компанії, складає 107354,81 гривень.
Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.1187 ЦК України, особа, яка спричинила шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки повинна відшкодувати цю шкоду.
Згідно із правовою позицією Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладеною в постанові від 04.06.2014 року по справі №6-49цс14, системний аналіз указаних положень законодавства, а також абзацу третього п.3 ч.1 ст.988, ст.1194 ЦК України, п.32.7 ст.32 Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти таких висновків. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку.
Пунктом 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з питань розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснено, що особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п.2.2 Правил дорожнього руху України).
Як встановлено у судовому засіданні, відповідач, визнаний винним у скоєнні ДТП, що сталася 27.04.2018р.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позивачка на власний розсуд обирає з кого вимагати відшкодування матеріальної шкоди - з винної в ДТП особи чи з страховика, який застрахував цивільно - правову відповідальність винуватця ДТП, а тому позов ОСОБА_1 в даній частині підлягає задоволенню, та з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 107354,81грн.
У пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 судам розяснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.
Визначаючись щодо відшкодування позивачці моральної шкоди, суд виходить із такого.
Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним кодексом і відповідними законами України.
Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.
У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Судом установлено, що внаслідок вчиненого правопорушення відповідачем, позивачка зазнала моральних страждань, дія вчинена відповідачами призвела до того, що порушився звичайний, нормальний спосіб життя позивачки, остання зазнала душевних страждань.
При цьому, не дивлячись на те, що з часу вчинення правопорушення сплинув тривалий період часу, проте відповідач не вжив заходів щодо повного відшкодування позивачці матеріальної і моральної шкоди та не сприяв усуненню негативних наслідків вчиненого ним правопорушення. Зазначене, на переконання суду, не може не відобразитись на характері та обсязі душевних та психічних страждань, яких зазнав та продовжує зазнавати позивачка. Отже, очевидним є те, що вчиненим відповідачем правопорушенням позивачу завдано моральної шкоди. При цьому, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь - яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір може мати суто умовний вираз.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз досліджених у судовому засіданні та оцінених доказів переконують суд у тому, що позивачкою доведено факт порушення відповідачем її права, внаслідок чого позивачу було заподіяно матеріальну та моральну шкоду, а тому її позов належить задовольнити.
Задовольняючі позов суд відповідно вимог ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивачки документально підтверджені судові витрати в розмірі 1500грн. 00коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 10, 12, 13, 141, 258-259, 263-265, 273-280 ЦПК України, ст.ст.1166, 1167, 1187 ЦК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Краматорським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя Краматорського

міського суду: ОСОБА_6