Справа № 200/6133/15-ц
Провадження №2/200/210/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

13 вересня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого, судді - Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», про визнання поруки припиненою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом. В позові, з урахуванням уточнень від 05.10.2017 року, посилається на те, що 18.07.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 0, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 200.000,00 доларів США у порядку та на умовах зазначених у кредитному договорі, із кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 18.07.2029 року. Разом з тим, відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 28.03.2012 року склав 211.430,45 доларів США, що еквівалентно 1.688.420,18 грн. згідно з курсом НБУ. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 218407 від 18.07.2008 року та між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №218408 від 18.07.2008 року, згідно умов яких поручителі зобов'язалися перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед банком в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 1.688.420,18 грн., а також судові витрати, судовий збір у розмірі 3.219,00 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2012 року позовні вимоги задоволені. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.10.2014 року вказане рішення суду залишено без змін.

Позивач вважає, що Договір поруки № 218407 від 18.07.2008 року є припиненим на підставі ч.4 ст.559 ЦК України.

У звязку з чим просить суд визнати Договір поруки № 218407 від 18.07.2008 року, укладений між ОСОБА_3 та АКБ «УкрСиббанк» припиненим.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник ТОВ «Кей-Колект» у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд залишити позов без задоволення.

Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» та відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, про день і час його проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів за правилами ст. 280,287,288 ЦПК України заочно.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 0 від 18.07.2008 року, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 200.000,00 доларів США зі сплатою процентів в розмірі 13,50 %, які змінюються кожен місяць, із кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 18.07.2029 року з погашенням кредиту щомісячно в розмірі 2393,00 доларів США, який може змінюватися залежно від розміру процентів, відповідно до графіку платежів, а також укладено додаткову угоду № 1 від 20.11.2009 року з встановленням розміру процентів та розміру ануїтетних платежів за визначені періоди часу.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

В забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_5 за кредитним договором 18.07.2008 року банком укладені договори поруки № 218407 з ОСОБА_3 та № 218408, за якими поручитель зобов'язалася перед банком відповідати за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Згідно з умовами договору поруки № 218407 від 18.07.2008 року, укладеного між банком та ОСОБА_6, передбачено строк дії договору поруки до повного припинення або погашення зобов'язань позичальника за кредитним договором.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно умов п.2.2. договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором, кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом).

Згідно до п. 3.1. договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та дії до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором.

В позовній заяві позивачем зазначено, що прострочена заборгованість за кредитним договором виникла з 08.09.2009р., а отже, порука за договором №218407 може бути визнана припиненою відповідно до положень ч.4 ст.559 ЦК України, оскільки кредитор протягом шести місяців з моменту настання прострочення строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням не пред'явив вимоги до поручителя.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч.2 ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

За змістом ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватись порукою.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частина 2 ст.554 ЦК України визначає також, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як зазначалося судом вище, відповідно до п.3.1 договору поруки №218407 сторони обумовили, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно ст.252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Таким чином, умови договору поруки №0/111 про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч.4 ст.559 ЦК України.

Крім того, аналіз ч.4 ст. 559 ЦК України дає підстави для висновку про те, що строк дії майнової поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

Відповідні роз'яснення викладені Верховним Судом України в правовій позиції від 14.09.2016р. у справі №6-1451цс16.

Як вбачається з умов укладених договорів, боржник ОСОБА_4, а відтак і поручитель ОСОБА_3, взяли на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами з кінцевим строком повернення до 18.07.2029р.

Проте, поряд з цим, повернення кредиту повинно здійснюватися в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, тобто, виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число визначеного графіком погашення кредиту.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Отже, з часу несплати кожного з наступних платежів починається обрахування встановленого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя, а у разі пред'явлення кредитором вимог до поручителя більше, ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання, порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Визначаючи період щомісячних зобов'язань по поверненню грошових коштів, які не були виконані позичальником ОСОБА_4, обрахування встановленого шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя, за якими в силу вимог ч.4 ст.559 ЦК України, порука є припиненою суд виходив з наступного.

Таким чином, згідно до ч.4 ст. 559 ЦК України, кредитор мав право пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців від дати порушення поручителем встановленого в повідомленні строку для усунення порушень.

При цьому, враховуючи, що прострочена заборгованість по сплаті щомісячних платежів почала накопичуватися з 08.03.2010р., з позовом до суду банк звернувся тільки 17.04.2012р., суд приходить до висновку про сплив шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя про повернення щомісячних платежів по сплаті кредиту, відсотків, комісії, пені, інших грошових зобов'язань, які не були виконані позичальником ОСОБА_4, а порука ОСОБА_3 в цій частині є припиненою.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 17.09.2014р. у справі № 6-53цс14, від 20.04.2016р. у справі № 6-2662цс15, від 29.03.2017р. у справі № 6-3087цс16, з яким погодилася ОСОБА_7 Верховного Суду та не вбачала підстав для відступлення від нього, про що викладено в постанові від 13.06.2018р. у справі №408/8040/12, а саме: «З огляду на положення другого речення ч.4 ст.559 ЦК України можна зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку».

Підсумовуючи викладене суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_3 про припинення поруки за договором №218407 від 18.07.2008 року.

З урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3,4,11-13,81,209,265,268,280,282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», про визнання поруки припиненою - задовольнити.

Визнати поруку ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, м.Дніпро, вул.Єрмолової, 48/58) за договором поруки №218407 від 18.07.2008 року, укладеним між ОСОБА_3 та АКБ «УкрСиббанк» (, м.Київ, вул.Андріївська, 2/12) припиненою з 08.03.2010 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (, м.Київ, вул.Андріївська, 2/12) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, м.Дніпро, вул.Єрмолової, 48/58) судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Іншими учасниками справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Т.Ю.Єлісєєва