Справа № 442/6491/17 Головуючий у 1 інстанції: Кучаковський Ю.С.
Провадження № 22-ц/811/3608/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

18 листопада 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Шандра М.М., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська іноваційна компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 грудня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» на користь ОСОБА_2 суму банківського вкладу по заяві-договору про розміщення банківського вкладу від 22.06.2015 № 10-1358781, сума вкладу якого становить 8 622 Євро 83 Євроцента, що еквівалентно сумі 264 652 грн 53 коп., проценти за користування вкладом в період дії договору 915 Євро 31 Євроцент, що еквівалентно сумі 27 940 грн 52 коп., проценти за користування вкладом понад строк дії договору з 25.06.2016 по 03.09.2017 - 1 081 Євро 51 Євроцент, що еквівалентно сумі 33 193 грн 78 коп., суму 3% вартості послуги за кожен день прострочення з 25.06.2016 по 03.09.2017 у сумі 112 786 Євро 61 Євроцент, що еквівалентно сумі 3 461 654 грн 98 коп., суму 3% річних за період з 25.06.2017 по 31.08.2017 у сумі 308 Євро 97 Євроцентів, що еквівалентно сумі 9 482 грн 93 коп., 8 000 грн судового збору.

Рішення суду оскаржила особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 грудня 2017 року слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ст.352 ЦПК України).

Аналіз зазначених норм встановлює порядок апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що розглядаючи справу суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, суд апеляційної інстанції установлює, чи дійсно дані обставини мають місце у зв`язку із ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська іноваційна компанія» про захист прав споживача, в якому просила стягнути з відповідача на її користь суму банківського вкладу по заяві-договору про розміщення банківського вкладу від 22.06.2015 № 10-1358781, сума вкладу якого становить 8 622 Євро 83 Євроцента, що еквівалентно сумі 264 652 грн 53 коп., проценти за користування вкладом в період дії договору 915 Євро 31 Євроцент, що еквівалентно сумі 27 940 грн 52 коп., проценти за користування вкладом понад строк дії договору з 25.06.2016 по 03.09.2017 - 1 081 Євро 51 Євроцент, що еквівалентно сумі 33 193 грн 78 коп., суму 3% вартості послуги за кожен день прострочення з 25.06.2016 по 03.09.2017 у сумі 112 786 Євро 61 Євроцент, що еквівалентно сумі 3 461 654 грн 98 коп., суму 3% річних за період з 25.06.2017 по 31.08.2017 у сумі 308 Євро 97 Євроцентів, що еквівалентно сумі 9 482 грн 93 коп., 8 000 грн судового збору.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що 22 червня 2015 року між ПАТ «Укрінбанк» (в особі Дрогобицького відділення) та ОСОБА_2 було укладено заяву-договір про розміщення банківського вкладу № 10-1358781, відповідно до якого банк прийняв у позивача грошові кошти в сумі 8 622,83 Євро зі сплатою 10, 5 % річних на строк до 24 червня 2016 року. На момент введення в банк тимчасової адміністрації 24.12.2015 у позивача залишився вищезазначений депозитний договорів банківського вкладу. Після закінчення терміну дії договору банківського вкладу № 10-1358781 від 22.06.2015, 27.06.2016 позивачем було надіслано заяву до ПАТ «Український інноваційний банк» з проханням повернути кошти згідно укладеного договору, однак жодної відповіді на її адресу не надходило. 13.07.2016 ліквідаційна процедура стосовно ПАТ «Український інноваційний банк» була припинена за рішенням суду, а ПАТ «Український інноваційний банк» відповідно до Рішення загальних зборів акціонерів від 13.07.2016 було перейменовано та змінено назву на ПАТ «Укрінком». Відповідно до Статуту, затвердженого рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Укрінком» (протокол від 28.03.2017 № 6, ПАТ «Українська інноваційна компанія» є набувачем всіх прав та обов`язків ПАТ «Український інноваційний банк» та «Укрінком». Відповідач на день звернення позивача до суду, у повному обсязі не виконав своїх зобов`язань за Договором банківського вкладу, чим порушив взяті на себе зобов`язання банк по зазначеному Договору.

Оскаржуючи рішення, ОСОБА_1 посилається на те, що він є власником простих іменних акцій ПАТ «Укрінком», а відтак, несе ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, тому оскаржуваним рішенням суду вирішено питання про його права та обов`язки.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що суд першої інстанції не вирішував питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелята ОСОБА_1 , так як він не був стороною заяви-договору про розміщення банківського вкладу № 10-1358781 від 22 червня 2015 року, за яким стягнуто з відповідача ПАТ «Українська іноваційна компанія» кошти на користь позивачки ОСОБА_2 та не є особою, на яку суд покладав обов`язок повернення коштів.

Крім цього відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у даній справі є юридична особа -Публічне акціонерне товариство «Українська іноваційна компанія».

Відповідно до ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Таким чином за договором, укладеним товариством, права та обов`язки набуває таке товариство як сторона договору. При цьому, правовий стан (сукупність прав та обов`язків) безпосередньо учасників цього товариства жодним чином не змінюється.

Відтак доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що в оскаржуваним рішенням суду вирішено питання про його права та обов`язки як власника простих іменних акцій ПАТ «Укрінком» не заслуговують на увагу.

У справі Мушта проти України Європейський Суд з прав людини зазначив, що суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого Цивільним процесуальним кодексом України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов`язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України та виходячи з вимог ст.358 ЦПК України вважаю, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 352, 358 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 грудня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя Львівського апеляційного суду М.М. Шандра