Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"21" лютого 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мирошниченка Ю. М., за участю секретаря судового засідання Конівченко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Маріупольської міської ради до ОСОБА_1, третя особа - Житлово-комунальне підприємство «Керуюча компанія «Кальміуська», про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, а саме ліжко-місцем у вказаній кімнаті. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за рішенням Маріупольської міської ради № 6/13-1265 від 22 листопада 2011 року «Про прийняття в міську комунальну власність гуртожитків: по вул. Гонди, 76, вул. Сєченова, 75а, вул. Сєченова, 81а, які знаходяться на балансі Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», гуртожиток по АДРЕСА_1 був безоплатно переданий у міську комунальну власність. На підставі ордеру №194 від 03 травня 2012 року, наданого ПАТ «ММК імені Ілліча» ліжко-місце у кімнаті АДРЕСА_1, було надане громадянину ОСОБА_1, 1966 року народження. Згідно з копією особового рахунку НОМЕР_1 від 07 квітня 2017 року у кімнаті зареєстровано, на ліжко-місце з 10 листопада 2012 року, одну особу - ОСОБА_1 З січня 2013 року останній у кімнаті не проживає, особистих речей у кімнаті немає, станом на 25 жовтня 2017 року має заборгованість за послуги з оплати комунальних послуг: квартплата - 1237,49 грн., холодна вода - 1550,94 грн. та гаряча води з опаленням - 6012,30 грн. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно позивачу з метою надання житла для заселення категорії осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Представник позивача Матвієнко О.З., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутністю, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав.

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв'язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Представник третьої особи - Житлово-комунальне підприємство «Керуюча компанія «Кальміуська» в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутністю та ухвалити рішення по справі на розсуд суду.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 18 Житлового кодексу України управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником.

Відповідно до ст. 15 ЖК України виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів на території району, міста, району в місті здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад, здійснюють контроль за використанням і схоронністю житлового фонду, приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради, видають ордери на жилі приміщення.

Згідно ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів міських рад належать повноваження щодо управління об'єктами житлово-комунального господарства, що перебуває у комунальній власності відповідних територіальних громад, розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності.

Стаття 71 Житлового кодексу України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, є підставою для визнання осіб в судовому порядку такими, що втратили право користування ним.

Рішенням Маріупольської міської ради № 6/13-1265 від 22 листопада 2011 року «Про прийняття в міську комунальну власність гуртожитків: по вул. Гонди, 76, вул. Сєченова, 75а, вул. Сєченова, 81а, які знаходяться на балансі Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», гуртожиток по АДРЕСА_1 був безоплатно переданий у міську комунальну власність.

Ордером на жилу площу в гуртожитку №194 від 03 травня 2012 року ОСОБА_1 надано ліжко-місце в кімнаті АДРЕСА_1.

Згідно відомостей, наданих Житлово-комунальним підприємством «Керуюча компанія «Кальміуська», згідно до особистого рахунку НОМЕР_1 в кімнаті АДРЕСА_1, зареєстрований наймач ліжко-місця - ОСОБА_1,1966 року народження.

Відповідно до актів обстеження житлового приміщення від 22 березня 2017 року та 25 жовтня 2017 року, складених техніком Житлово-комунального підприємства «Керуюча компанія «Кальміуська» ОСОБА_3 у присутності сусідів встановлено, що ОСОБА_1 у кімнаті не проживає з січня 2015 року, комунальні послуги не сплачує, особистих речей у кімнаті немає.

Згідно акту звірки відповідач, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, станом на 01 квітня 2017 року, має заборгованість за послуги з оплати комунальних послуг 1031,09 грн., що підтверджується розгорнутою оборотно-сальдовою інформацією по особовому рахунку НОМЕР_1.

За вимогами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користуванням житловим приміщенням.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, не проживає у кімнаті АДРЕСА_1 з січня 2015 року, тобто понад трьох років, оплата за користування житлом не здійснюється, що перешкоджає позивачеві у здійсненні прав щодо майна, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн., тому суд вважає необхідним стягнути на користь позивача вказану суму судового збору з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-283, ст. 15, 18, 71, 72 ЖК України, Законами України «Про місцеве самоврядування», «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Виконавчого комітету Маріупольської міської ради до ОСОБА_1, третя особа - Житлово-комунальне підприємство «Керуюча компанія «Кальміуська», про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим в АДРЕСА_1, а саме ліжко-місцем у вказаній кімнаті.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Маріупольської міської ради судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача , яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко