Провадження № 2/311/385/2019 311/287/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

Головуючого - судді: Сидоренко Ю.В.,

при секретарі: Осінцевій Л.А.,

за участю:

представника позивача - адвоката Мовчана О.Г,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) та стягнення аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В :

25 січня 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) та стягнення аліментів на утримання дружини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка ОСОБА_3 зазначає, що 09 квітня 2016 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зареєстровано шлюб між нею та ОСОБА_2, відповідачем по справі. Під час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 вона народила дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач визнав сина своєю дитиною. Під час перебування у шлюбі, але ще до народження дитини, стосунки між нею та відповідачем поступово стали погіршуватися, що відобразилося у сварках та втраті взаємоповаги одне до одного. Після народження дитини непорозуміння з відповідачем стали набувати свого більшого загострення, супроводжувалися сварками, кожен з них жив окремим життям та своїми інтересами. Оскільки після народження дитини, вона через потребу постійного догляду за дитиною, була позбавлена можливості працевлаштуватися, то кожного разу при виникненні потреби купувати продукти харчування, одягу, речей гігієни та догляду, для себе, дитини й чоловіка, була змушена інколи по кілька разів звертатися до відповідача з проханням надати їй кошти. Перебування в залежності від настрою та волі чоловіка, сприяло руйнуванню шлюбних відносин, внаслідок чого у травні 2018 року вона з дитиною перейшла на проживання до батьків. З часу роздільного проживання їх дитина перебуває на її утриманні, за рахунок коштів, які дають їй батьки. В цей же час відповідач ігнорує виконання своїх обов'язків, передбачених Сімейним кодексом України, щодо утримання її та їх малолітньої дитини. З часу проживання окремо відповідач інколи надавав їй допомогу на утримання дитини, проте з огляду на її витрати по утриманню дитини, ця допомога не відповідає засадам СК України. Так, відповідач кілька разів (близько 5 разів) купував памперси для дитини, які в подальшому передавав їй. Проте через незначну їх кількість у порівнянні з фактичною потребою, вказана допомога не може розцінюватися як задоволення потреб по утриманню дитини.

Також зазначає у позовній заяві позивачка, що коштів, які надаються державою у зв'язку з народженням дитини, не вистачає на утримання сина, через витрачання їх на медичні установи, які сприяють розвитку та здоров'ю дитини. Так, протягом кількох останніх місяців їх дитина пройшла вісім зайнять у розвиваючому центрі, вартість одного зайняття становить 650 грн. Та через відмову відповідача надати кошти на відвідування центру, обґрунтовану ним тяжким матеріальним станом, вона змушена була запозичувати їх у своїх рідних. Будучи змушеною по кілька разів на місяць звертатися до відповідача з проханнями та вимогами про надання допомоги, й при цьому отримувати відмови, вона має намір вирішити питання щодо утримання дитини у визначеному Законом порядку шляхом звернення до суду з даним позовом про стягнення аліментів, в якому просить: 1) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; 2) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти на її утримання (аліменти) в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2019 року відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 в особі адвоката Мовчана О.Г. заявлені позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення коштів на утримання дружини підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі за підставами, викладеними у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги позивачки ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення коштів на утримання дружини визнав у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення за викладеними у позовній заяві підставами.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами даної справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_3 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09 квітня 2016 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.7).

Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про народження якого батьком записаний ОСОБА_2, відповідач у справі (а.с.8).

Згідно довідки виконкому Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області за № 488/06 від 21.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та має наступний склад сім»ї: батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_6, сестра ОСОБА_7, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9,18). Малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні, що відповідачем по справі не оспорюється.

На теперішній час між сторонами домовленості щодо утримання малолітньої дитини не досягнуто, тому позивачка ОСОБА_3 вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог ч.ч.2,4 ст.84 Сімейного кодексу України (далі-СК України) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тож, право на утримання дружина має незалежно від того, чи проживає вона разом з чоловіком і чи погоджується він на добровільне надання матеріальної допомоги.

Відповідно до положень ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою мешкає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно положень ст.181 СК України способами виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі

Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі.

Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно вимог ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", пункт 15 передбачає, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками домовленості про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

З урахуванням положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Враховуючи вищевикладене, вислухавши думку учасників процесу, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог у повному обсязі, що відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України, не підлягає доказуванню, тому приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_3 позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та з урахуванням матеріального та сімейного становища відповідача, а також матеріального становища позивачки, яка має на утриманні малолітнього сина, яка на теперішній час не працює, постійного та регулярний заробітку не має та у неї відсутнє самостійне джерело існування, оскільки перебуває у відпустці по догляду за малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який не досяг трирічного віку. Крім того, враховуючи матеріальне становище відповідача, який є фізично здоровою та працездатною особою, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів відповідач не перебуває, на утриманні відповідача немає непрацездатних батьків, які є інвалідами та потребують постійної сторонньої допомоги, за рішенням суду на теперішній час з відповідача ОСОБА_2 на користь будь-яких осіб відрахувань із його заробітної плати не здійснюється, оскільки вищевикладені обставини відповідачем не спростовані, та в судовому засіданні протилежне відповідачем не доведено. Тому, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки ОСОБА_3 у визначеній нею частці від доходів (заробітку) відповідача щомісячно, а саме: аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно на утримання малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ним повноліття, а також аліменти на користь та на утримання позивачки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно та до досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 з тих підстав, що відповідач є фізично здоровою особою, інших утриманців, окрім малолітнього сина ОСОБА_8, відповідач немає, проте добровільно матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дружини ОСОБА_3 відповідач не надає, домовленості щодо порядку утримання малолітньої дитини сторони не дійшли, угоди про утримання дитини між сторонами не досягнуто, внаслідок чого позивачка опинилася у скрутному матеріальному становищі та самостійно матеріально утримувати малолітнього сина та забезпечувати йому належний матеріальний рівень для гідного розвитку та існування, позивачка самостійно не в змозі, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту пред?явлення позову до суду, відповідно до положень ст.191 СК України, тобто з 25 січня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_3 кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 25 січня 2019 року та до досягнення дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8

Крім того, відповідно до положень 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за пред'явлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01.01.2019 року становить 768,40 грн., оскільки позивачка ОСОБА_3 по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 274, 430 ЦПК України, ст.ст.84,180-183,191 Сімейного кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) та стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (уродженця м.Перм Пермського краю, Російської Федерації, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, не працюючого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4) аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25 січня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (уродженця м.Перм Пермського краю, Російської Федерації, громадянина України, не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4) кошти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 25 січня 2019 року та до досягнення дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5) судовий збір в дохід держави (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО - 899998, Рахунок отримувача - 6001, Код класифікації доходів бюджету - 22030106, Призначення платежу: судовий збір на користь держави) в розмірі - 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено і підписано - 05 березня 2019 року.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО