ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року

м.Суми

Справа №592/15813/18

Номер провадження 22-ц/816/1292/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенко В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 грудня 2018 року в складі судді Хитрова Б.В., ухвалене в м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», мотивуючи вимоги тим, що вона перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання». 03 жовтня 2018 року була звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору, на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, проте, при звільненні з нею не було проведено повного розрахунку.

Просила, після уточнення позовних вимог, стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 37930 грн 21 коп. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні, виходячи із середньоденного заробітку 126 грн 48 коп. по дату ухвалення судового рішення.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 28555 грн 95 коп. (з урахуванням ПДФО та військового збору), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 жовтня 2018 року по 24 грудня 2018 року в розмірі 4047 грн 36 коп. з якого підлягають утриманню ПДФО та військовий збір.

Стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення з товариства на користь позивача заборгованості по заробітній платі змінити, збільшивши суму стягнення у цій частині з 28555 грн 95 коп. до 37930 грн 21 коп.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 24 грудня 2018 року судом першої інстанції була взята до уваги заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій зазначалась заборгованість по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі в розмірі 37930 грн 21 коп. та виплаті середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням середньоденного заробітку в розмірі 126 грн 28 коп.

Апелянт зазначає, що він на стадії всього судового розгляду справи не заявляв навіть усно про зменшення розміру позовних вимог.

Вказує, що суд повинен був уточнити остаточну суму позовних вимог, проте цього не зробив, допустивши тим самим порушення прав позивача, передбачених нормами процесуального права.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не направлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Проте, вказаним вимогам закону рішення суду в оскаржуваній частині не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання». 03 жовтня 2018 року її було звільнено з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору, на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Ухвалюючи рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у день звільнення позивача з роботи не провів з ним повний розрахунок, внаслідок чого виник борг з невиплаченої заробітної плати в розмірі 28555 грн 95 коп.

Колегія суддів апеляційного суду не в повній мірі погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 статті 49 цього Кодексу визначено, що крім прав та обов'язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, зокрема, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, 26 листопада 2018 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції із заявою про збільшення розміру позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 37930 грн 21 коп. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні, виходячи із середньоденного заробітку 126 грн 48 коп. по дату ухвалення судового рішення (а.с. 18-19).

До заяви про збільшення позовних вимог представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 було долучено, зокрема, копію розрахункового листа за жовтень 2018 року, за яким заборгованість підприємства по заробітній платі становить 37930 грн 21 коп. (а.с. 20).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 пояснив, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він підтримав уточнені позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 37930 грн 21 коп. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні, виходячи із середнього денного заробітку 126,48 грн по дату ухвалення судового рішення.

Таким чином, суд першої інстанції не врахував уточнених позовних вимог ОСОБА_1, викладених нею у письмовій заяві від 26 листопада 2018 року, поданій до суду до початку розгляду справи по суті.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині розміру заборгованості по заробітній платі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь держави підлягає стягненню 1057 грн 20 коп. судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції, так як апелянт звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 грудня 2018 року змінити в частині розміру заборгованості по заробітній платі.

Викласти абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: м. Суми, вул.. Металургів, б. 24, кв. 42, РНОКПП НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі в розмірі 37930 грн. 21 коп. (з урахуванням ПДФО та військового збору), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 жовтня 2018 року по 24 грудня 2018 року в розмірі 4047 грн 36 коп. з якого підлягають утриманню ПДФО та військовий збір».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь держави 1057 грн. 20 коп. судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

ОСОБА_4