Провадження №2/760/2379/20
Справа №760/6152/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарях: Ковальській К.О., Мелешко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про стягнення майнової шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 у квітні 2017 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ПрАТ "Страхова компанія "Провідна", та з урахуванням пояснень сторони позивача від 28.03.2019 просила суд:

стягнути з ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" на свою користь страхове відшкодування у розмірі 67 098,56 грн., судовий збір у розмірі 670,97 грн.,

стягнути з ОСОБА_2 на свою користь франшизу у розмірі 500 грн., витрати на проведення оцінки вартості завданої шкоди у розмірі 2000 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 4290 грн. та судовий збір у розмірі 67,91 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 липня 2016 року в 18:30 години на вул. Саперно-Слобідська, біля будинку №104, відбулося зіткнення автомобілів CHEVROLET NUBIRA, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , HYUNDAI ACCENT, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , і автомобіля LEXUS GS300, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_6 .

Позивач вказав, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем HYUNDAI ACCENT, д.н.з. НОМЕР_3 , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого не зміг вчасно зреагувати на гальмування автомобілів, які рухалися попереду і допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , чим порушив вимоги п.13.1 ПДР України. Від вказаного зіткнення автомобіль MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , отримав пошкодження.

Зазначено, що вина ОСОБА_2 підтверджується постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2016 у справі 752/12169/16-п, згідно якої він визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач посилався на те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» була застрахована в ПАТ «Страхова Компанія «Провідна», а тому вона звернулась до вказаної страхової компанії за відшкодуванням завданої шкоди.

Зазначено, що на замовлення ПАТ «Страхова Компанія «Провідна» суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «ЕКСПЕРТПЛЮС» у ЗВІТІ № про визначення вартості матеріального збитку транспортному засобу MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , визначено реальний розмір збитку на момент оцінки, який дорівнює реальній вартості цього транспортного засобу на момент пошкодження, що становить 92 814,79 грн. Крім того, Звітом № була визначена середня ринкова вартість такого автомобіля як MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , яка становить 145 497,80 грн., а також була встановлена вартість відновлювального ремонту MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , яка становить 146 359, 52 грн.

Позивач посилався на те, що за зверненням ПАТ «Страхова Компанія «Провідна» була проведена також оцінка ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , вже після зіткнення з транспортним засобом HYUNDAI ACCENT, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Згідно Звіту №1808 від 03.10.2016 визначено вартість транспортного засобу MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , яка становить 73 660,00 грн. У результаті позивачу до відшкодування було запропоновано 18 654,79 грн., однак, з даним розміром запропонованого відшкодування вона не погодилась і звернулась за проведенням оцінки завданої шкоди до оцінщика ФОП ОСОБА_7 , який відповідно до Звіту №1040 від 26.01.2017 визначив, що сума відшкодування становить 72 117,83 грн.

Позивач стверджував, що у Звіті №, що був виконаний ТОВ «ЕКСПЕРТПЛЮС» на замовлення ПАТ «Страхова Компанія «Провідна», суттєво занижені вказані розрахунки по автомобілю MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , цими розрахунками керувалося ПАТ «Страхова Компанія «Провідна» при визначенні ОСОБА_1 вартості остаточного відшкодування в сумі 18 654,79 грн. На переконання позивача, ця сума не відповідає розміру об`єктивного відшкодування, яке має отримати позивачка за понівечений автомобіль від відповідачів.

На думку сторони позивача, об`єктивним є висновок експерта №18266/18-54 від 08.11.2018 КНДІ судових експертиз, який і не оспорювався сторонами у справі, згідно якого загальна сума ремонту задньої частини автомобіля MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 131 626,75 грн. Однак, з урахуванням зносу на запчастини до автомобіля, які підлягають заміні, вартість шкоди задньої частини автомобіля MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП становить 67 598,56 грн.

З огляду на наведене, позивач вважає, що зі страхової компанії на його користь підлягає стягненню 67 098,56 грн. страхового відшкодування ( за виключенням франшизи ).

Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_2 має відшкодувати франшизу в розмірі 500,00 грн., яка передбачена договором обов`язкового страхування (поліс ОСЦПВ) автомобіля HYUNDAI ACCENT, д.н.з. НОМЕР_3 .

Крім того, позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 також має відшкодувати йому витрати на проведення оцінки вартості завданої шкоди у розмірі 2000 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 4290 грн.

Ухвалою судді від 07.04.2017 у справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

29.01.2018 на адресу суду від представника відповідача ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" надійшов відзив на позов, у якому представник ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" позовні вимоги не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Відзив обґрунтований тим, що з метою визначення розміру матеріального збитку, який був завданий внаслідок ДТП, яка мала місце 19.07.2016, ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження у незалежної організації ТОВ «ЕКСПЕРТПЛЮС», та згідно звіту № про проведення оцінки вартості збитку, вартість відновлювального ремонту автомобіля MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 146 359,72 грн., та перевищує ринкову вартість автомобіля, яка становить 92 814,79 грн. Таким чином, має відшкодовуватись різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Посилається на те, що з метою визначення вартості транспортного засобу позивача після ДТП, ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" звернулося до незалежного суб`єкта оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_8 та згідно звіту №1808, вартість транспортного засобу після ДТП складає 73 660 грн.

Вказав на те, що 17.11.2016 позивачу було перераховано страхове відшкодування у розмірі 18 654,79 грн. з розрахунку ( 92 814,79 грн. вартості транспортного засобу до ДТП - 73 660,00 грн. вартості транспортного засобу після ДТП - 500 грн. безумовної франшизи ).

22.06.2018 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній просив не брати до уваги позицію, висловлену ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" у відзиві, оскільки останнім не спростовано доводи та докази позивача.

Вказав на те, що стороною відповідача не заперечувався факт наявності договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів, укладеного між відповідачами.

Посилається на те, що з наданих стороною відповідача матеріалів вбачається, що розмір шкоди, завданий протиправними діями ОСОБА_2 транспортному засобу ОСОБА_1 взагалі не визначався. Вказує на те, що ні у звіті № від 07.11.2016, ні у звіті №1808 від 03.10.2016 не зазначено про неможливість окремо зафіксувати пошкодження транспортного засобу позивача, від зіткнення з транспортним засобом HYUNDAI ACCENT, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 та оцінити шкоду від цього зіткнення. На переконання сторони позивача, страховик повинен був здійснити замовлення розрахунку вартості шкоди, завданої задній частині автомобіля позивача, і розмір цієї шкоди мав бути відокремлений від шкоди внаслідок першого контакту, до якого ОСОБА_2 не має ніякого відношення.

Ухвалою суду від 13.07.2018 було задоволено заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про призначення судової автотоварознавчої експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про стягнення майнової шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу.

У судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позов підтримав.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином у порядку, визначеному ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставили, повноважних представників у судове засідання не направили.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 19 липня 2016 року в 18:30 години в м. Києві на вул. Саперно-Слобідська, біля будинку №104, сталася ДТП, а саме: відбулося зіткнення автомобілів CHEVROLET NUBIRA, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , HYUNDAI ACCENT, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 і автомобіля LEXUS GS300, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_6 .

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2016 у справі 752/12169/16-п ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Даною постановою судді встановлено, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем HYUNDAI ACCENT, д.н.з. НОМЕР_3 , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого не зміг вчасно зреагувати на гальмування автомобілів, які рухалися попереду і допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , чим порушив вимоги п.13.1 ПДР України. Від вказаного зіткнення автомобіль MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , отримав пошкодження.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК.

Таким чином, вина ОСОБА_2 в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Провідна" на підставі полісу №АЕ/4733178 від 07.10.2015. згідно даного полісу, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 50 000 грн., франшиза - 500 грн.

Крім того, між ОСОБА_2 та ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" укладено 07.10.2015 договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів за умовами «Автоцивілка плюс» №АП/0097829, згідно якого страхова сума становить 150 000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася 25.07.2016 до ПрАТ « СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що на замовлення ПАТ «Страхова Компанія «Провідна» суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «ЕКСПЕРТПЛЮС» у звіті № про визначення вартості матеріального збитку транспортному засобу MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , визначено реальний розмір збитку на момент оцінки, та який дорівнює реальній вартості цього транспортного засобу на момент пошкодження та становить 92 814,79 грн. Даним звітом була визначена середня ринкова вартість такого автомобіля як MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , яка становить 145 497,80 грн., а також була встановлена вартість відновлювального ремонту MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , яка становить 146 359,52 грн. За зверненням ПАТ «Страхова Компанія «Провідна» була проведена також оцінка ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , вже після зіткнення з транспортним засобом HYUNDAI ACCENT, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Згідно звіту №1808 від 03.10.2016 визначено вартість транспортного засобу MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , яка становить 73 660,00 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка посилалася на те, що страховою компанією їй до відшкодування було запропоновано 18 654, 79 грн., з розміром якого вона не погодилась та звернулась за проведенням оцінки завданої шкоди до оцінщика ФОП ОСОБА_7 , який відповідно до звіту №1040 від 26.01.2017 визначив, що вартість матеріального збитку становить 72 117,83 грн.

У ході розгляду справи судом, ухвалою суду від 13.07.2018 було призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: який матеріальний збиток завданий ОСОБА_1 у зв`язку з пошкодженням автомобіля MITSUBISHI LANCER, державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19 липня 2016 року о 18:30 на вул. Саперно-Слобідська, біля будинку №104, в м. Києві?

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової комісійної автотоварознавчої експертизи №18266/18-54 від 08.11.2018, встановлено, що загальний розмір шкоди, завданий позивачці у зв`язку з пошкодженням автомобіля MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19.07.2016 о 18:30 на вул. Саперно-Слобідська, біля будинку № 104 , в м. Києві, складає 172 993,20 грн.

Зазначений висновок експерта сторонами не оспорювався.

Так, позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що загальна сума ремонту задньої частини автомобіля MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 131 626,75грн. Однак, з урахуванням зносу на запчастини до автомобіля, які підлягають заміні, вартість шкоди задньої частини автомобіля MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП становить 67 598,56 грн., на підтвердження чого надав суду розрахунок даних з ремонтної калькуляції до Висновку експерта№18266/18-54 від 08.11.2018, які стосуються задньої частини автомобіля MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 .

Таким чином позивач вважає, що з ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" на її користь підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 67 098,56 грн. ( 67 598,56 грн. (вартість шкоди задньої частини автомобіля позивача ) - 500 грн. (франшиза) ), на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Частиною 2 зазначеної норми визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 2 статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі,а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що законодавцем встановлена презумпція вини завдавача шкоди, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкода була завдано не з його вини. При цьому потерпілий повинен надати докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону № 1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.

Згідно вимог п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

При цьому, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі грошову суму (страхову виплату).

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як встановлено судом, позивачем було вчасно повідомлено та надано ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" всі необхідні документи для виплати йому страхового відшкодування по ДТП.

Однак, незважаючи на вищенаведені вимоги закону, ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" свої зобов`язання за договором страхування не виконало, та не здійснило виплату потерпілій особі суми страхового відшкодування за завдані страхувальником збитки в повному обсязі.

З огляду на наведене, суд вважає обгрунтованою вимогу позивача про стягнення з ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" на її користь страхового відшкодування у розмірі 67 098,56 грн.

Що стосується заявленої вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 франшизи у розмірі 500 грн., витрат на проведення оцінки вартості завданої шкоди у розмірі 2000 грн., витрат на проведення експертизи у розмірі 4290 грн., суд зазначає наступне.

Норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір відшкодування страховиком шкоди (збитків), завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); шкодою, заподіяною майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду (пункт 32.4 статті 32); шкодою, пов`язаною із втратою товарної вартості транспортного засобу (пункт 32.7 статті 32); сумою франшизи, розрахованою за правилами пункту 12.1 статті 12.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст. 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За змістом ст. 29, п. 32.7 ст. 32 вказаного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу.

Згідно з п.3 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати на проведення експертизи лише в разі якщо він у визначений законом строк не направив свого представника для огляду транспортного засобу.

Отже, обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Водночас порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, визначено статтею 1194 ЦК України. Згідно з її положеннями особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як встановлено вище, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" на підставі полісу №АЕ/4733178 від 07.10.2015, згідно якого франшиза становить 500 грн.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з ОСОБА_2 на свою користь франшизи у розмірі 500 грн.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Крім того, позивач зазначив, що витрати на проведення оцінки вартості завданої шкоди у розмірі 2000 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 4290 грн., є витратами, які також підлягають стягненню з ОСОБА_2 на його користь, вказуючи на те, що дані витрати є шкодою, заподіяною майну в силу ст.ст. 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з чим суд не може погодитися, оскільки вищезазначені витрати у розмірі 2000 грн. та 4290 грн. є витратами, пов`язаними з розглядом справи, а саме: пов`язані із проведенням експертизи та відносяться до судових витрат.

Що стосується стягнення судових витрат на користь позивача, то слід зазначити наступне.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, зокрема, належать:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Як вбачається з матеріалів справи, судом, при постановленні рішення, взято до уваги саме висновок судової автотоварознавчої експертизи, за проведення якої позивачем було сплачено кошти.

Так, відповідно до квитанції №65 від 03.10.2018, позивачем було сплачено на рахунок Київського науково - дослідного інституту судових експертиз 4290 грн. за проведення експертизи.

Крім того, відповідно до Акта №18266/18-54 здачі - приймання висновку судової автотоварознавчої експертизи від 08 листопада 2018 року позивачем було сплачено 4290 грн. на проведення експертизи.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується понесенням позивачем коштів на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 4290 грн.

Таким чином, виходячи з заявленої ціни позову, сплаченої позивачем суми судового збору, та розміру задоволених вимог, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5 грн., витрати, пов`язані із залученням експерта - 31,73 грн., а судові витрати разом - 36,73 грн., а з ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" - 670,98 грн. судового збору та 4258,27 грн. витрат, пов`язаних із залученням експерта, а всього судових витрат - 4929,25 грн.

Суд не знаходить підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, а саме: на проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу у розмірі 2000 грн., оскільки вказаний звіт не досліджувався судом як належний доказ та не брався до уваги при прийнятті судом рішення.

Керуючись ст.ст. 11, 22, 23, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 280, 281, 282, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" ( , місцезнаходження: 03049, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 25 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ) страхове відшкодування у розмірі 67 098,56 грн. та 4929,25 грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ) франшизу у розмірі 500 грн., а також 36,73 грн. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: