Ухвала

04 березня 2019 року

м. Київ

справа № 754/16585/17

провадження № 61-3868 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сметани Віктора Миколайовича, на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства СК «Галицьке» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства СК «Галицьке» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 14 790,72 грн та відшкодувати моральну шкоду

у розмірі 2 тис. грн., стягнути з приватного акціонерного товариства

СК «Галицьке» страхове відшкодування у розмірі 51 114,20 грн та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 3 тис. грн.

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1залишено без задоволення. Заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року залишено без змін.

У лютому 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Сметани В. М., на зазначені судові рішення, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Отже, ціна позову у даній справі становить 70 904,92 грн

(14 790,72 грн+2 тис. грн+51 114,20+3 тис. грн), яка станом на 1 січня

2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*100=192 100).

Таким чином, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені частиною третьою статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Посилаючись на наявність зазначених обставин, не конкретизуючи їх, не посилаючись на певний пункт цієї норми права, представник

ОСОБА_1 - адвокат Сметана В. М., не наводить мотиви та не додає до касаційної скарги доказів, які б їх підтверджували, а саме по собі посилання на це в касаційній скарзі не свідчить про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції. Судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 - адвокат Сметана В. М., подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, статтями 175, 176, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Сметани Віктора Миколайовича, на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду

від 19 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства СК «Галицьке» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник