Справа № 580/879/19
Номер провадження 2/580/380/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2019 року м. Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області в складі:
головуючого - судді Чхайло О. В.,
за участю: секретаря судового засідання Сивоконь А.І.,
представника третьої особи Служби у справах дітей Лебединської міської радиДреваль С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру стягуваних аліментів, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської ради, Служба у справах дітей Машівської районної державної адміністрації Полтавської області,
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру стягуваних аліментів, мотивуючи вимоги тим, що вона та відповідач є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом Гадяцького районного суду Полтавської області від 17.10.2014 з відповідача стягнуто аліменти на сина в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не цікавиться життям сина, не приймає участі у його вихованні та не надає у достатньому розмірі матеріальної допомоги на його утримання. Усім необхідним позивачка забезпечує сина самостійно, а з відповідача лише частково стягуються присуджені судом аліменти з суми отримуваної ним орендної плати за земельний пай. Дані платежі є нерегулярними та недостатніми для забезпечення потреб дитини. На момент припинення шлюбних стосунків позивачки з відповідачем їхньому сину було три роки. На даний час сину вже сім років і він не пам`ятає свого батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за ці роки його не бачив. Позивачка намагалась довести відповідачу про його обов`язок брати участь у вихованні дитини, однак це не дало бажаного результату. З 26.12.2015 позивачка перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 Її син ОСОБА_3 дуже звик і прив`язався до ОСОБА_4 і вважає його своїм батьком.
Тому позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , а також збільшити розмір стягуваних аліментів на сина.
У судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала повністю та не заперечила проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився з невідомих причин і не подав відзив.
Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської радив судовому засіданні не заперечила проти позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки під час збору інформації для висновку щодо позбавлення батьківських прав було проведено бесіду з малолітнім ОСОБА_3 , який вказав, що своїм батьком вважає вітчима ОСОБА_4 Про існування рідного батька дитина не знає. Відповідач неодноразово запрошувався на засідання комісії з питань захисту прав дитини але не з`явився.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Машівської районної державної адміністрації Полтавської області у судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі.
Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд.
Заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи та дослідивши докази у справі, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позовна заява обґрунтована і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено таке.
Позивачка та відповідачє батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9).
Судовим наказом Гадяцького районного суду Полтавської області від 17.10.2014 з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 11).
Із свідоцтва про шлюб (а.с. 12) вбачається, що позивачка 26.12.2015 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 .
З психолого-педагогічної характеристики (а.с. 18) вбачається, що малолітній ОСОБА_3 відвідував дитячий садок «Сонечко» з 05.02.2014 і його вихованням займалась мама, дідусь та бабуся. Батько дитини проживав окремо від родини і не приймав участі у вихованні та розвитку сина.
З характеристики (а.с. 21) вбачається, що малолітній ОСОБА_3 відвідує дитячий садок «Ромашка» з 16.02.2016, куди його водить мати та вітчим, якого хлопчик називає татом. Також у характеристиці зазначено, що зі слів дитини, тато вдома з ним грається у настільні ігри, складають пазли, читають казки. У вихідні дні відпочивають усією сім`єю, їздять на дитячі атракціони. Батько дитини ОСОБА_2 проживав окремо від родини і не приймав участі у вихованні та розвитку сина.
З характеристики (а.с. 22) вбачається, що малолітній ОСОБА_3 навчається у Лебединській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №5 з 01.09.2018. Вихованням сина займається мати ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_4 , приділяючи належну увагу вихованню сина та постійно цікавляться навчанням дитини у школі. Біологічний батько дитини ОСОБА_2 жодного разу не був у школі та не цікавився навчанням дитини.
З довідки депутата Лебединської міської ради (а.с. 23) вбачається, що батько ОСОБА_3 , ОСОБА_2 за місцем проживання сина не перебував та не приймав участі у вихованні дитини.
З висновку (а.с. 55-56) вбачається, що Служба у справах дітей Машівської районної державної адміністрації Полтавської областіне вбачає об`єктивних причин для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_2 має бажання та наміри підтримувати стосунки із сином.
З висновку (а.с. 87-88) вбачається, що Служба у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що малолітній ОСОБА_3 є її онуком. Батько малолітнього ОСОБА_3 не забезпечує дитину матеріально і вона ніколи його не бачила.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що не знає батька малолітнього ОСОБА_3 Утриманням і вихованням дитини займається ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток.
Відповідно до п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у судовому засіданні позивачкою було доведено факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню сина ОСОБА_3 .
При ухваленні рішення про позбавлення відповідача батьківських прав суд враховує наявність у справі двох суперечливих між собою висновків служби у справах дітей. Разом з тим, суд приймає до уваги саме висновок Служби у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , оскільки у ньому, крім інших з`ясованих обставин, також викладені відомості про життя малолітнього ОСОБА_3 та його стосунки з вітчимом, якого він вважає своїм батьком, а про існування рідного батька не знає. Неприбуття відповідача на засідання комісії з питань захисту прав дитини на яке він неодноразово запрошувався також свідчить про відсутність у нього інтересу до дитини та про хибність висновків Служби у справах дітей Машівської районної державної адміністрації Полтавської області. Тому із зазначених підстав суд не приймає до уваги висновок Служби у справах дітей Машівської районної державної адміністрації Полтавської області.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що на підставі судового наказу з відповідача були стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а пізніше були внесені зміни до законодавства України, якими встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому вимоги позивачки про збільшення розміру стягуваних аліментів підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити повністю.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 768 грн 40 коп.
На підставі вище наведеного, керуючись ст. 2-5, 76-80, 141, 206, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 150, 155, 164, 180, 182, 191 СК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Мартинівка, Гадяцького району Полтавської області, мешканки АДРЕСА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 11.04.2019 року.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Мартинівка, Гадяцького району Полтавської області, мешканки АДРЕСА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) кошти в розмірі 768,40 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Чхайло О. В.