КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/4097/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П.., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про відшкодування матеріальної шкоди у виді стягнення вартості втраченого майна,

В С Т А Н О В И В :

04 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом, де просив, з врахуванням уточненої позовної заяви, стягнути з Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на свою користь вартість втраченого майна у розмірі 33 910 420 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивачу на праві приватної власності належала нерухомість, а саме: квартири АДРЕСА_1

В 2013 році між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕМІС КАНЦ» було укладено кредитний договір.

На забезпечення виконання даного кредитного договору позивач виступив майновим поручителем боржника, шляхом укладання договорів іпотеки, відповідно до яких, Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» виступає іпотекодержателем вищезазначених квартир до виконання зобов'язання за кредитним договором боржником -Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕМІС КАНЦ».

09 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець ВалентиноюЮріївною були проведені реєстраційні дії з нерухомістю позивача, про що було внесено відповідні відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: право власності на вищевказані квартири було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Аннетті» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна.

Позивач зазначає, що він не укладав будь-яких договорів щодовідчуження зазначеної нерухомості, не надавав свою згоду на добровільне задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок нерухомості, не отримував іпотечних вимог від Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» про дострокове погашення кредиту, або порушення умов іпотечного договору.

Вважає, що дії відповідача були протиправними, оскільки банк не мав права реєструвати право власності за собою на нерухомість, що належала позивачу на праві власності, та здійснювати дії по відчуженню нерухомості третім особам.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення, місцевий суд зазначив, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин,викладених у позовній заяві, позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про відшкодування матеріальної шкоди у виді стягнення вартості втраченого майна задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись із ухваленим судом рішенням, ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, в забезпечення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Деміс Канц» за кредитним договором №9/13 від 26 липня 2013 року, між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено наступні правочини:

- іпотечний договір №9/13-І-1 від 26 липня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом ТимченкоЛ.Р. за реєстровим №1692, на підставі якого в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 ( а.с. 8-15 т. 3 ),

- іпотечний договір №9/13-І-2 від 26 липня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом ТимченкоЛ.Р. за реєстровим №1690, на підставі якого в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_3 ( а.с. 20-27 т. 3 ),

- іпотечний договір №9/13-І-3 від 26 липня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом ТимченкоЛ.Р. за реєстровим №1694, на підставі якого в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_2 ( а.с. 32-39 т. 3 ),

- іпотечний договір №9/13-І-4 від 08 серпня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом ТимченкоЛ.Р. за реєстровим №1669, на підставі якого в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_5 ( а.с. 44-53 т. 3 ).

В подальшому, між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено договори про внесення змін, а саме:

- в договір від 25 червня 2015 року про внесення змін №1 до іпотечного договору №9/13-І-1, посвідченого 26 липня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимченко Л.Р. за № в реєстрі 1692 ( а.с. 16-19 т. 3 ).

- в договір від 25 червня 2015 року про внесення змін №1 до іпотечного договору №9/13-І-2, посвідченого 26 липня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимченко Л.Р. за № в реєстрі 1690 ( а.с. 28-31 т. 3 ),

- в договір від 25 червня 2015 року про внесення змін №1 до іпотечного договору №9/13-І-3, посвідченого 26 липня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимченко Л.Р. за № в реєстрі 1694 ( а.с. 40-43 т. 3 ),

- в договір від 25 червня 2015 року про внесення змін №1 до іпотечного договору №9/13-І-4, посвідченого 08 серпня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимченко Л.Р. за № в реєстрі 1669 ( а.с. 54-57 т. 3 ).

Відповідно до п. 5.2. іпотечних договорів, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на розсуд іпотекодержателя за рішенням суду, за виконавчим написом нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання відповідно до вимог чинного законодавства України, або іншим способом звернення стягнення на предмет іпотеки, встановленим чинним законодавством України та/або письмовою домовленістю сторін ( а.с. 12, 24, 36, 50 т. 3 ).

09 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець В.Ю. були проведені реєстраційні дії відносно вищевказаних квартир, які були передані ОСОБА_1 в іпотеку Публічному акціонерному товариству «ВТБ Банк», про що було внесено відповідні відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме:

- 09 червня 2016 року здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29984900, згідно якої право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Аннетті» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 2-09062016, виданий 09 червня 2016 року Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк»,

- 09 червня 2016 року здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29985136, згідно якої право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Аннетті» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 3-09062016, виданий 09 червня 2016 року Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк»,

- 09 червня 2016 року здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29984900, згідно якої право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3, було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Аннетті» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 1-09062016, виданий 09 червня 2016 року Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк»,

- 09 червня 2016 року здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29985279, згідно якої право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4, було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Аннетті» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 4-09062016, виданий 09 червня 2016 року Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» ( а.с .13-14 т. 1 ).

Міністерством юстиції України, за результатами розгляду скарги Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» від 16 червня 2016 року №7738/1-2, видано наказ №1796/5 від 29 червня 2016 року про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняті державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець В.Ю., зокрема, №№29984900, 29985136, 29985279 ( а.с. 122-124 т. 1 ).

16 березня 2016 року на адресу ОСОБА_1, банком було направлено лист-вимогу ( вих. №3543/1-2 від 15 березня 2016 року ), в якому позивача, як іпотекодавця, було повідомлено про заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Деміс Канц» за кредитним договором №9/13 від 26 липня 2013 року, що станом на 13 січня 2016 року становила 10 237 703,20 грн., та про право Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» звернути стягнення на предмет іпотеки у разі непогашення існуючої заборгованості ( а.с. 69-70, 71 т. 3 ).

У зв'язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Деміс Канц» зобов'язань за кредитним договором №9/13, відповідачем 02 липня 2016 року було прийнято рішення про реєстрацію за собою права власності на спірні квартири, що були передані ОСОБА_1 в іпотеку Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», в якості забезпечення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Деміс Канц» за кредитним договором ( а.с. 134-136, 137-139, 140-142, 143-145 т. 1 ).

Таким чином, на переконання апеляційного суду, банк, у спосіб, передбачений правочинами, реалізував своє право іпотекодержателя, передбачене діючим законодавством, звернувши стягнення на іпотечне майно, у зв'язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Деміс Канц» зобов'язань за кредитним договором №9/13 від 26 липня 2013 року.

Окрім цього, рішення про державну реєстрацію за Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» права власності на спірні квартири позивачем не оспорювалися та відповідно до ст. 204 ЦК України вони є правомірними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом і вони не визнані судом недійсними.

Відтак, з точки зору другої інстанції, місцевий суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що позивачу не було завдано матеріальної шкоди, а тому і відсутні правові підстави для задоволення вимог про її стягнення з відповідача на підставі ст.ст. 22, 1166, 1192 ЦК України.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини і, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 22, 1166, 1192 ЦК, ст.ст. 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 13, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення.

А тому, доводи ОСОБА_1 про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального права та процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст.ст. 4, 15, 546, 573, 575, 1166 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 18, 33, 35, 37 Закону України «Про іпотеку», ст. 48 Закону України «Про банки і банківську діяльність»,з точки зору суду другої інстанції та в силу викладеного, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді скарги.

Інші обставини, зазначені апелянтом, зокрема, про те, що він не отримував від іпотекодержателя письмової вимоги про усунення порушень, в якій повинно було зазначатися стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у менш, як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання такої вимоги, банк не мав права засновувати Товариство з обмеженою відповідальністю «Аннетті» з часткою в статутному капіталі товариства, на думку апеляційного суду та у силу викладеного, не є правовою підставою для задоволення як позовних так і апеляційних вимог.

Доводи відзиву Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» ( а.с. 146-147 т. 3 ), зокрема, про те, що у зв'язку з невиконанням боржником своїх зобов'язань банком було прийнято рішення про реєстрацію за собою права власності на спірні квартири, що були передані позивачем в іпотеку банку в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, та вину, з точки зору другої інстанції, в силу викладеного спростовують доводи апеляційної скарги.

Крім цього, суд другої інстанції вважає за необхідне задовольнити частково клопотання про поновлення строку для подачі цього відзиву та продовжити відповідачу цей строк, оскільки, товариство не змогло подати відзив у визначений ухвалою Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року строк у зв'язку з поважними підставами.

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про відшкодування матеріальної шкоди у виді стягнення вартості втраченого майна - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.І. Сліпченко

Л.П.Сушко