Номер провадження: 22-ц/813/2572/19
Номер справи місцевого суду: 2-2186/11
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В.І.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кравець О.В., на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Загороднюк В.І. 14 серпня 2018 року у м. Одеса, -

встановила:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кравець О.В. (а.с. 2-9).

Скарга обґрунтована тим, що станом на момент звернення до суду, були чинними арешти на все нерухоме майно, належне ОСОБА_1 , які накладені: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 38886773 від 16 липня 2013 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області Кравець О.В.; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 41867500 від 06 лютого 2014 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області Кравець О.В.; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 44718192 від 15 вересня 2014 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області Кравець О.В.

Скаржник зазначив, що на сьогоднішній день у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області на виконанні не перебувають виконавчі провадження, при здійсненні яких були накладені арешти, оскільки вони були знищені, у зв`язку із чим підстав для арештів немає. Просить визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Кравець О.В., скасувати обтяження у вигляді арештів нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 , виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна записи про арешт майна ОСОБА_1

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Визнано незаконною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області Кравець О.В. Скасовано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 3318541, зареєстроване 11 листопада 2013 року, накладене постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 38886773, виданою 16 липня 2013 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області Кравець О.В. Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 11 листопада 2013 року за № 3318541 про арешт майна ОСОБА_1 Скасовано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 4639496, зареєстроване 11 лютого 2014 року, накладене постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 41867500, виданою 06 лютого 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області Кравець О.В. Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 11 лютого 2014 року за № 4639496 про арешт майна ОСОБА_1 Скасовано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 7376513, зареєстроване 17 жовтня 2014 року, накладене постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 44718192, виданою 15 вересня 2014 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області Кравець О.В. Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 17 жовтня 2014 року за № 7376513 про арешт майна ОСОБА_1 (а.с. 59-62).

В апеляційній скарзі представник Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а саме, на думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано, що, оскільки з ОСОБА_1 не був стягнутий виконавчий збір то, відповідно, у суду були відсутні правові підстави для зняття арешту з майна боржника(а. с. 65-66).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що, закінчуючи виконавчі провадження, державний виконавець мав би зняти арешти, накладені при здійсненні даних виконавчих проваджень. У зв`язку із не зняттям таких арештів, головним державним виконавцем Кравець О.В. було порушено права скаржника, і таке порушення є триваючим.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що на теперішній час арешти майна скаржниці не можуть бути чинними, оскільки у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області відсутні матеріали виконавчих проваджень, за якими накладалися арешти.

Однак, колегія суддів не може погодитись зі вказаним висновком суду з наступних підстав.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається, що арешти на все нерухоме майно, належне ОСОБА_1 , було накладено Відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області на підставі:

- постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 38886773 від 16 липня 2013 р.;

- постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 41867500 від 06 лютого 2014 р.;

- постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 44718192 від 15 вересня 2014 р.

З матеріалів справи вбачається, що у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області перебували виконавчі провадження № 38886773, № 41867500, № 44718192 по виконанню виконавчого листа № 2-2186/11, виданого Приморським районним судом міста Одеси 15 листопада 2011 р. про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі його Філії «Одеське РУ» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № к-2109/д від 22 грудня 2006 року в сумі 4 261 292, 22 грн., з яких: заборгованість по кредиту 2 262 722, 94 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 842 999, 33 грн.; пеня за несвоєчасну сплату щомісячних платежів по погашенню основного боргу 523 979, 74 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом 631 590, 32 грн., та судові витрати в сумі 1 730 грн.

На підставі постанов про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі провадження № 38886773, № 41867500, № 44718192 було закінчено державним виконавцем 24 грудня 2013 р., 26 квітня 2014 р. та 30 грудня 2014 р., відповідно.

Крім того, у відповіді зазначено, що надати копії матеріалів виконавчих проваджень, на підставі яких державним виконавцем було накладено арешти на нерухоме майно боржника неможливо, оскільки дані виконавчі провадження було знищено за закінченням терміну зберігання, відповідно до вимог Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 р. № 2274/5.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» (в редакціях, що були чинні на дні прийняття постанов про повернення виконавчого листа) виконавчий документ, на підставі якого відкрите виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося, або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. При цьому, стягувач не позбавлений права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього закону, який на той момент дорівнював одному року.

Частинами першою та другою ст. 50 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, вимоги зазначеної статті прямо вказують на те, що у разі нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних із організацією та проведенням виконавчих дій, положення цієї статті не застосовуються.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів доходить до висновку, що на момент винесення вищевказаних постанов про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець не мав жодних законних підстав скасовувати арешти, накладені у відповідності до вимог Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження»

Крім того, необгрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що арешти майна скаржниці не можуть бути чинними, оскільки у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області відсутні матеріали виконавчих проваджень, за якими накладалися арешти, оскільки ОСОБА_1 . оскаржуються дії державного виконавця на момент винесення постанов про повернення виконавчого документа стягувачу, а саме - не зняття арештів після завершення виконавчого провадження.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2018 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2018 року скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кравець О.В. - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 06 листопада 2019 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе