1Справа № 335/2577/19 2-о/335/68/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря Шутіної Г.Ю., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Вознесенівський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер його батько ОСОБА_2 у м. Стаханові Луганської області, тобто на території, яка тимчасово не підконтрольна владі Україні, про що заявник отримав свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1, видане 22.01.2019 року Відділом записів актів цивільного стану Стаханівського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР. Проте, відповідно до вимог законодавства України вищевказане свідоцтво про смерть на території України є недійсним, тому заявник позбавлений можливості зареєструвати смерть ОСОБА_2 на території України.

У зв'язку з цим, Заявник просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Стаханові Луганської області.

Ухвалою судді від 05.03.2019 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 та справу призначено до розгляду.

Заявник у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без фіксації судового процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У зв'язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Стаханові Луганської області, що підтверджується довідкою про причину смерті № 93 від 22.01.2019 року, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 22.01.2019 року Відділом записів актів цивільного стану Стаханівського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР, довідкою про захоронення № 100 від 23.01.2019 року.

Факт родинних відносин заявника з померлим підтверджено наступним.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 30.05.1979 року.

05.02.2019 року заявником отримано відмову Вознесенівського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 07/17.5-04-37 у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки заявником на підтвердження факту його смерті пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності з ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

З урахуванням наданих суду документів, а також, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику для державної реєстрації факту смерті батька, а також оформлення спадкових прав, суд, враховуючи вищенаведені положення законодавства, дійшов висновку про підтвердження факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Стаханові Луганської області.

За наведених обставин, вимоги заявника суд вважає обґрунтованими, оскільки надані заявником докази достовірно свідчать про смерть ОСОБА_2 у певний час і за певних обставин.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд допускає негайне виконання рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 293, 315, 317, 354, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Стаханові Луганської області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати до виконання до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Калюжна