Справа № 541/2643/18
Номер провадження 2/541/247/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 лютого 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання - Ніколаєнко М. В.,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

треті особи, що не заявляють самостійні вимог щодо предмета спору - відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_1,-

установив:

21 листопада 2018 року з вищевказаною позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернулася ОСОБА_2.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що вона є співвласником квартири № 1, по вул. Багачанській, 74 в м. Миргороді Полтавської області. У вказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_3, який не проживає в ньому з травня 2015 року.

На даний час наявність реєстрації відповідача в квартирі обмежує права позивача, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 листопада 2018 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.48).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився без пояснення причини неявки, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, відзиву не подано.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання у судове засідання не зявився, про причину своєї неявки суд не повідомив, не подав відзив, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечень проти задоволення заяви не висловила.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с.47).

Представник Миргородської міської ради в судове засідання не зявився, установа направила до суду заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника. При вирішення справи покладаються на розсуд суду (а.с.43).

Заслухавши пояснення третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 звернулася до суду та, зазначаючи, що вона є співвласником квартири № 1, по вул. Багачанській, 74 в м. Миргороді Полтавської області, просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування зазначеною квартирою.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 16 січня 2006 року співвласниками квартири № 1, по вул. Багачанській, 74 в м. Миргороді Полтавської області є ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 в рівних долях (а.с. 17).

У спірній квартирі зареєстровані: позивач ОСОБА_5, ОСОБА_4 та відповідач - ОСОБА_3, що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Миргородської міської ради № 03-01/12032 від 08 листопада 2018 року (а.с. 13).

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

З матеріалів справи вбачається та зазначено у позовній заяві, що відповідач є співвласником квартири № 1, по вул. Багачанській, 74 в м. Миргороді Полтавської області.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Факт того, що відповідач був відсутній в квартирі за місцем своєї реєстрації понад один рік не позбавляє його як співвласника квартири права на користування нею.

З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ч. 1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 13; 81; 62; 141; 258; 264; 265; 280; 281; 282 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 1 будинку № 74 по вул. Багачанській в місті Миргороді Полтавської області.

Відповідач може подати письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 04.03.2019.

Суддя О. А. Городівський