КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 759/19299/18-ц

Апеляційне провадження 22-ц/824/4308/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А, Мазурик О.Ф.

при секретарі Борисенко Д.В.

сторони

позивач ОСОБА_2

відповідач Київська міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану через представника ОСОБА_4, на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року, про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Ул'яновської О.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

у листопаді 2018 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Київської міської ради в якому просив визнати право власності в порядку спадкування на будинок АДРЕСА_1

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок та земельну ділянку, які розташовані у АДРЕСА_1 та заборонити Київській міській раді, будь-яким іншим державним і недержавним установам та юридичним особам вчиняти дії направлені на передачу у власність вищевказаної земельної ділянки та внесення інформації про неї до державного земельного кадастру.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2018 в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_2, через представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, оскільки вона постановлена з порушенням норм процесуального права та без повного з'ясування обставин справи та ухвалити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити. А саме, судом не було враховано, що предметом спору є будинок № АДРЕСА_1, який був побудований батьками позивача на земельній ділянці, що була надана їм під забудову у встановленому на той час чинному законодавством порядку. У жовтні 2018 року йому стало відомо, що власники сусідній земельних ділянок, які знаходяться поруч з земельною ділянкою, отримали листи від ТОВ «Земпроект-Груп» про те, що товариство виконує роботи із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_5 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1. Згідно відповіді Департаменту земельних ресурсів від 29.10.2018 на підставі клопотання ОСОБА_5 ним було замовлено розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку по АДРЕСА_1. Відтак суд не врахував, що за вказаних обставин, у разі задоволення позову рішення не зможе бути виконаним.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, позивачем належним чином не обґрунтовано вимог про забезпечення позову та не вказано, на яке саме майно він просить накласти арешт.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивач у заяві про забезпечення позову просив накласти арешт на будинок та земельну ділянку, які розташовані у АДРЕСА_1 заборонити Київській міській раді, будь-яким іншим державним і недержавним установам та юридичним особам вчиняти дії направлені на передачу у власність вищевказаної земельної ділянки та внесення інформації про неї до державного земельного кадастру, оскільки у судовому порядку він просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на вказаний будинок.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову позивач вказав, що його батьку була надана земельна ділянка для будівництва будинку по АДРЕСА_1, який надалі був побудований. Наразі у жовтні 2018 року йому стало відомо, що ТОВ «Земпроект-Груп» на замовлення ОСОБА_5 виконує роботи із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на цій же земельній ділянці. Зазначене підтвердив і Департамент земельних ресурсів у відповіді на його звернення.

Разом з тим предметом спору у даній справі є визнання права власності в порядку спадкування на будинок загальною площею 14,9 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами (які саме споруди у позові не значено). Як вбачається із змісту позовних вимог та заяви про забезпечення позову будь - яких побоювань, що цей будинок може бути відчужений до завершення судового розгляду позивач не має, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на цей будинок.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що відсутні підстави для накладення арешту на будинок.

Доводи апеляційної скарги не містять обґрунтувань можливості відчуження будинку до завершення розгляду справи. Колегія суддів також погоджується з висновками суду про те, що позивач не зазначив конкретне майно, крім будинку, на яке він просить накласти арешт, не зазначив, які господарські споруди знаходяться біля будинку та їх розміри.

Питання надання земельної ділянки за адресою місцезнаходження будинку позивач не ставить та це не є предметом даного спору, а відтак суд першої інстанції дійшов правильних висновків про безпідставність вимог про забезпечення позову шляхом заборони приймати рішення щодо земельної ділянки.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 05.03.2019.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О.Ф. Мазурик