Справа № 694/369/19
провадження № 2/694/299/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
04.11.2019 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
в складі:головуючої судді Гончаренко Т.В.
за участі:секретаря судового засідання Блискавки А.С.
представника позивача ОСОБА_2
відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,-
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 11.10.2008 року уклав шлюб із відповідачем ОСОБА_4 27.01.2009 року. Даний шлюб було розірвано 27.01.2009 року. У них із відповідачкою ОСОБА_4 поза шлюбом ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_5 Відповідно до рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.09.2009 р., з нього стягнуто на користь відповідачки ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подачі заяви до суду 02 липня 2009 року і до повноліття дитини.
26 вересня 2009 року він уклав шлюб з відповідачем ОСОБА_6 , який в подальшому був розірваний відповідно до рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 квітня 2012 року. Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_7 . Відповідно до рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.05.2013р., з нього стягнуто на користь відповідача ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подачі заяви до суду 03 квітня 2013 року і до повноліття дитини.
З 2005 року він не має постійної стабільної роботи (доходу), перебивається тимчасовими заробітками. Офіційно працював з 13.11.2012 року по 31.03.2015 рік перукарем по трудовому договору; з 04.05.2015 року по 28.01.2016 рік перебував на обліку в Звенигородському центрі зайнятості, отримував допомогу по безробіттю; з 21.08.2017 року по 29.12.2017 рік працював перукарем по трудовому договору; з 18.01.2018 року по 19.03.2018 року працював підсобним робочим у ФОП ОСОБА_8 . На даний час знову знаходиться в пошуках роботи та підробляє де прийдеться. Сплачувати на двох дітей 2/4 частки від заробітку (доходу) у нього немає можливості, так як у нього не залишається грошей на харчування. Він зареєстрований як фізична особа - підприємець, але підприємницької діяльності не веде, бо немає грошей на підприємницьку діяльність.
Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 04.03.2019, станом на 01.03.2019 року, де він виступає боржником у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2-457 виданим 10.09.2009 року, повинно бути сплачено 47 652,49 грн., фактично сплачено 33 732,27 грн. Заборгованість по аліментах станом па 01.03.2019 року перед стягувачем ОСОБА_3 становить 13 952, 22 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 04.03.2019 року станом на 01.03.2019 року, де він виступає боржником у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2-457 виданим 10.09.2009 року, повинно бути сплачено 29 985,19 грн., фактично сплачено 18 326,07 грн. Заборгованість по аліментах станом на 01.03.2019 року перед стягувачем ОСОБА_4 становить 11 659,19 грн.
Як видно з розрахунків, нестабільний заробіток не дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості, яка з вересня 2018 року становить 6720,00 грн., де 1/4 від неї - становить 1 680,00 грн. Відповідно до даного розрахунку, він повинен сплатити в місяць аліментів 3 360, 00 грн. на двох дітей.
Просить суд, зменшити розмір аліментів, що стягуються із нього згідно рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 13 травня 2013 року, та стягувати із нього,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються із нього згідно рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 07 вересня 2009 року, та стягувати із ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.
10.06.2019 року в судовому засідання позивач ОСОБА_1 подав заяву про зміну позовних вимог, в якій зазначив, що має нестабільний та мінливий дохід, який є незначним та таким, який не дає можливості йому сплачувати аліменти у розмірі, визначеному за рішенням попередніх судів, тому просить суд визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_7 у твердій грошовій сумі 1200 грн., та які будуть стягуватися на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі 1200 грн.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвоката Бабенко Р.В. в судовому засіданні підтримали змінені позовні вимоги та просили їх задоволити з підстав вказаних у даній заяві.
Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечили проти позову та просили суд відмовити в задоволенні позову, просять суд залишити, так як є на даний час, тобто щоб аліменти стягувалися згідно рішень Звенигородського районного суду від 07.09.2009 року та 13.05.2013 року.
Суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 мають неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Згідно копії рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.09.2009 р. з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дочки, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/4 частини з усих видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду 02.07.2009 року і до повноліття дитини. (а.с.9-10)
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 мають неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.12).
Згідно копії рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.05.2013 р. з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в розмірі 1/4 частини з усих видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду 03.04.2013 року і до повноліття дитини. (а.с.11)
Згідно довідки міськрайонного управління у Звенигородському районі та м.Ватутіне ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 19.02.2019 року, станом на 01.01.2013 року даних про наявність державного акту на ОСОБА_1 на право на земельну ділянку (пай) на території Звенигородського району відсутні (а.с.21).
Позивач ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець, але підприємницької діяльності не веде, що підтверджується Податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2018 рік. (а.с.19-20)
На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач посилався на те, що з 2005 року він не має постійної стабільної роботи (доходу), перебивається тимчасовими заробітками. Він зареєстрований як фізична особа - підприємець, але підприємницької діяльності не веде, бо немає грошей на підприємницьку діяльність. На даний час знову знаходиться в пошуках роботи та підробляє де прийдеться. Сплачувати на двох дітей 2/4 частки від заробітку (доходу) у нього немає можливості, так як у нього не залишається грошей на харчування.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ «Прозастосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» від15.05.2006 ІНФОРМАЦІЯ_10 .№ 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014р. у справі №6-143цс13, дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому,суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує ряд обставин: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
За приписами ч. 2 цієї норми розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням, як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.
За правилами ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким
проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд вважає, що у зв`язку із сплатою аліментів в розмірі ј частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання кожного з дітей у позивача дійсно змінився сімейний стан, у зв`язку з чим є формальні підстави для зменшення розміру аліментів, стягнутих рішенням суду.
Водночас, суд звертає увагу позивача на те, що за правилами ч. 1,2 ст. 184 СК України визначення судом розміру аліментів у твердій грошовій сумі відбувається лише за заявою їх одержувача або ж за домовленістю між батьками.
Зі змісту ст.ст. 181, 184 СК України вбачається, що право обирати спосіб стягнення аліментів (в твердій грошовій формі, чи в частці від доходів) належить виключно тому з батьків, з ким проживають діти, тобто ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і не залежить від наявності у платника аліментів нерегулярних чи мінливих доходів.
Як було встановлено судом під час розгляду справи № 2-457/09 про стягнення аліментів, у 2009 році донька ОСОБА_5 проживала разом з матір`ю ОСОБА_4 . Із пояснень сторін вбачається, що донька продовжує з нею проживати, знаходиться на її утриманні. Означеного ОСОБА_11 не спростовано.
Як було встановлено судом під час розгляду справи № 694/469/13-ц про стягнення аліментів, у 2013 році син ОСОБА_7 проживав разом з матір`ю ОСОБА_3 . Із пояснень сторін вбачається, що син продовжує з нею проживати, знаходиться на її утриманні. Означеного ОСОБА_11 не спростовано.
Суд не вправі самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, а від ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не надходили заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, навпаки, вони заперечували проти такого визначення.
За таких обставин, вимоги позивача ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів (їх зменшення) і способу їх стягнення на тверду грошову суму не можуть бути задоволені, оскільки право на таку зміну належить виключно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , отже в задоволенні позову слід відмовити.
У відповідності до ст.141ЦПК України, понесені позивачем судові витрати за рахунок відповідача відшкодуванню не підлягають. Інші витрати по справі не значаться.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 181,182, 183,184, 192 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81,89, 258, 259, 263-265,268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -
в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів - відмовити.
Повний текст рішення виготовлено 14.11.2019 року.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Гончаренко