КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3518/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Яровенко Н.О.,-

встановила:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року названий позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, працюючої головним спеціалістом відділу прийому та надання інформаційних послуг (інформаційний центр) Київського апеляційного адміністративного суду) аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2) на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з 28 серпня 2018 року і довічно.

В решті позову відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримала.

ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_2, є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_2, виданого Пенсійним фондом України 19 червня 2018 року, ОСОБА_1 є пенсіонером по інвалідності (друга група загальне захворювання).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що вона є інвалідом ІІ групи, останні два роки тяжко хворіє, за станом здоров'я працювати не може. Пенсія становить лише 1 452 грн 60 коп., інших джерел доходу немає. Матеріальне становище є вкрай нужденним. Відповідач на прохання про підтримку та надання допомоги не реагує.

Відповідно до виписки із історії хвороби № 580, виданої завідуючим хірургічного відділення Городищенського РТМО, ОСОБА_1 знаходилася на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Городищенського РТМО з 09 лютого 2018 року по 16 лютого 2018 року з діагнозом: «Сколіоз 111ст грудо-поперекового відділу хребта. Двобічний коксартроз 11-111ст ускладнений контрактурами суглобів. Больовий синдром зі значним порушенням функції.

16 березня 2018 року ОСОБА_1 проведено хірургічне лікування - правобічна геміколектомія з лімфодесекцією ДЗ та рекомендовано контрольний огляд через 3 місяці, контроль РЕА.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (статті 204 СК України).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, урахував вищенаведені вимоги закону та відповідні роз'яснення, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість її надати.

Визначаючи на користь позивача аліменти в розмірі 1 000 грн щомісячно, суд врахував, крім інших обставин, те, що позивач має іншу доньку, чоловіка, які також мають можливість надавати відповідне утримання позивачу.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду, що відвідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, колегія судів не приймає, оскільки суд першої інстанції взяв до уваги при розв'язанні спору, що відповідач має на утриманні малолітню дитину, придбала у кредит квартиру, витрачає значні кошти на оплату комунальних послуг, навчання дитини, купівлю продуктів харчування, одягу тощо.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 10 грудня 2018 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 06 березня 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко