29.01.2019 Справа № 363/831/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання рішення та державного акту не законними та скасування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про визнання рішення ОСОБА_3 сільської ради, Вишгородського району, Київської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,1800 га, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Вища Дубечня, вул. Жовтнева, 6 за ОСОБА_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконним та скасувати; визнання державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1800 га, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Вища Дубечня, вул. Жовтнева, 6, кадастровий номер :31:136:0003 виданий ОСОБА_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 недійсним.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 20 лютого 1998 року, являється співвласником 2/3 частини житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Вища Дубечня, вул. Жовтнева, 6, а ОСОБА_2 являється співвласником 1/3 частини вищезазначеного будинку. Між позивачем та ОСОБА_2, 03 березня 1998 року укладено договір про порядок користування житловим будинком, який посвідчено приватним нотаріусом Вишгородського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №1410. Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вирішили питання щодо порядку користування земельною ділянкою, таким чином щоб існувала можливість обслуговувати частину будинку яка перебуває у власності співвласника.

Згодом ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_2 отримала у приватну власність частину земельної ділянки, яка безпосередньо межує з частиною будинку ОСОБА_1, та яка повинна була належати позивачу для обслуговування житлового будинку. За таких підстав ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Під час розгляду справи 10 квітня 2017 року, представник позивача подав до суду уточнену позовну заяву в якій просив: визнати рішення від 13 березня 1998 року №14 про передачу громадянам безоплатно у приватну власність земельних ділянок ОСОБА_3 сільської ради, Вишгородського району, Київської області в частині передачі ОСОБА_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 земельної ділянки площею 0,1800 га, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Вища Дудбечня, вул. Жовтнева, 6 у приватну власність незаконним та скасувати; визнати державний акт на право власності на земельну ділянку виданий ОСОБА_3 сільською радою від 08 червня 2004 року, серія КВ №101808, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земолю №482, площею 0,1800 га, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Вища Дубечня, вул. Жовтнева, 6, кадастровий номер :31:136:0003 виданий ОСОБА_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 недійсним.

Позивач та її представник в судове засідання 29.01.2019 року не зявились, представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 29.01.2019 року не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлялась в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду направив лист про розгляд справи у відсутність представника, проти позову не заперечує.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Як вбачається з копії договору дарування від 20 лютого 1998 року, укладеного між ОСОБА_5 (даритель) та ОСОБА_1 (одарована), даритель подарував, а одарована прийняла у дар одну третю частину житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель, що знаходиться за адресою: Київська область, с. Вища Дубечня, вул. Жовтнева, 6.

Згідно копії договору від 03 березня 1998 року укладеного між ОСОБА_2 власником 1/3 частини житлового будинку, що знаходиться в с. Вища Дубечня по вул. Жовтнева, 6, та ОСОБА_1 власником 2/3 частини вищезгаданого жилого будинку, встановлено слідуючий порядок користування вищезгаданим будинком:в користування ОСОБА_2 переходить частина будинку, що складається з: жилої кімнати 2-1 площею 17,3 кв.м; приміщення IV площею 19,9 кв.м, приміщення V площею 16,4 кв.м, а також надвірні будівлі: хлів «Б», погріб з надбудовою «Г», туалет «Ж», теплиця «З», свердловина «І», надбудова над свердловиною І «И». В користування ОСОБА_1 переходить частина будинку, що складається з: веранди «І» площею 14,3 кв.м, веранди «ІІ» площею 6,4 кв.м, комори «ІІІ» площею 3,7 кв.м, жилої кімнати 1-1 площею 9,7 кв.м, жилої кімнати 1-2 площею 14,0 кв.м, жилої кімнати 3-1 площею 8,4 кв.м, а також надвірні будівлі: два хліва «В, Д», теплиця «К», літній душ «Л», туалет «М», свердловина «ІІ». В загальному користуванні співвласників залишилась огорожа №1-4.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-КВ №046458 виданого 08 червня 2000 року, ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки площею 0,313 га, розташованої на території Вишгородського району, с. В. Дубечня, вул. Жовтнева, 6, землю передано для ведення особистого підсобного господарства 0,063 га, будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель 0,250 га. Державний акт виданий на підставі рішення виконкому ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів від 11 жовтня 1999 року №95.

Згідно зведеного кадастрового плану, земельна ділянка ОСОБА_1 межує із земельними ділянками ОСОБА_6 кадастровий номер 31:136:0151 площею 0,2061 га, ОСОБА_7 кадастровий номер 31:136:0152 площею 0,2475 га, ОСОБА_8 кадастровий номер 31:136:0002 площею 0,1268 га, ОСОБА_2 кадастровий номер 31:136:0003 площею 0,1800 га.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів від 13 березня 1998 року №14 «Про передачу громадянам безоплатно у приватну власність земельних ділянок», вирішено передати ОСОБА_9 безплатно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і ведення особистого господарства, площею 0,18 га, по вул. Жовтнева, 6.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія КВ №101808, виданого 08 червня 2004 року, ОСОБА_2 являється власником земельної ділянки площею 0,1800 га, кадастровий номер1:31:136:0003, розташованої с. В. Дубечня, вул. Жовтнева, 6, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку. Державний акт виданий на підставі рішення виконкому ОСОБА_3 сільської ради від 13 березня 1998 року №14.

Крім того, відповідно до листа ТОВ «Інгер-Град» №178 від 22.08.2014 року, вбачається, що для продовження роботи згідно договору від 25.11.2013 року №343-11 по розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 0,3131 га, з них: 0,0360 для ведення особистого селянського господарства та 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Жовтневій, 6 в с. Вища Дубечня Вишгородського району Київської області, необхідно погодити схему розміщення земельних ділянок.

Згідно листа ОСОБА_3 сільської ради Вишгородського району Київської області від 21.09.2015 року №02-31/312 вбачається, що після виїзду земельної комісії на земельну ділянку, візуально встановлено, що частина житлового будинку ОСОБА_1 знаходиться на межі земельної ділянки, що перешкоджає його обслуговуванню та не відповідає вимогам Державних будівельних норм України.

Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 16.01.2017 року №1-16/01, встановлена власником ОСОБА_2, межа земельної ділянки (у вигляді паркану) розташованої за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Вища дубечня, вул. Жовтнева, 6 кадастровий номер :31:136:0003 на межі з частиною будинку №6 по вул. Жовтнева, у с. Вища Дубечня, яка належить на праві власності ОСОБА_1, відповідає п.3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Межі земельної ділянки розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Вища Дубечня, вул. Жовтнева, 6, кадастровий номер :31:136:0003 ОСОБА_2 встановлені від стіни житлового будинку №6 по вул. Жовтнева, в с. Вища Дубечня співвласником якого є ОСОБА_1 на відстані 1,0 м та 1,4 м, а п.3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», передбачено, що для догляду за будинком і здійснення поточного ремонту відстань від бічної межі ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба при наймати не менше 1,0 м, а відповідно до листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 04.02.2004 року №1/23-108, мінімальна ширина проходу повинна відповідати руху однієї людини (0,75 м).

Крім того, експертом ОСОБА_10 надано до суду письмові пояснення, щодо складеного висновку №1-16/01 від 16.01.2017 року, відповідно до яких ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пояснили, що спір у них виник не за межі земельної ділянки, а саме за паркан, який встановлений ОСОБА_2 вздовж житлового будинку ОСОБА_1

Таким чином, суд не бере до уваги висновок експерта, як доказ того, що державний акт серія КВ №101808, виданий 08 червня 2004 року, на імя ОСОБА_2, не порушує права ОСОБА_1, оскільки висновок експерта стосується встановленого ОСОБА_2 паркану.

Відповідно до ч.3 ст.153 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності з ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, про часткове задоволення позовних вимог, а саме частині визнання державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1800 га, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Вища Дубечня, вул. Жовтнева, 6, кадастровий номер :31:136:0003 виданий ОСОБА_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 недійсним, з наступних підстав.

ОСОБА_11 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів від 13 березня 1998 року №14 «Про передачу громадянам безоплатно у приватну власність земельних ділянок», однак відповідно до вказаного рішення передано безплатно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і ведення особистого господарства, площею 0,18 га, по вул. Жовтнева, 6, ОСОБА_9.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що визначено частиною 1 статті 81 ЦПК України.

Таким чином, в частині заявлених позовних вимог про визнання рішення ОСОБА_3 сільської ради, Вишгородського району, Київської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,1800 га, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Вища Дубечня, вул. Жовтнева, 6 за ОСОБА_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконним та скасувати, слід відмовити, оскільки ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів в розумінні статей 79, 80, 81 ЦПК України,як саме порушено її право вищезазначеним рішенням ОСОБА_3 сільської ради Вишгородського району Київської області.

На підставі викладеного та керуючись статтями 152, 153, 155 ЗК України, 4, 12, 13, 56, 57, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати державний акт на право власності на земельну ділянку виданий ОСОБА_3 сільською радою від 08 червня 2004 року, серія КВ №101808, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №482, площею 0,1800 га, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Вища Дубечня, вул. Жовтнева, 6 виданий на імя ОСОБА_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 недійсним.

У задоволені решти вимог позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08 лютого 2019 року.

Суддя О.Д.Рудюк