Справа № 487/8415/18
Провадження № 2/487/864/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

20.02.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Кузьменка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Полінкевич К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку,

В С Т А Н О В И В:

14.12.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просила змінити розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_2 за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва у справі № 487/4775/18 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, стягнувши з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до повноліття ОСОБА_3; стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно до досягнення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років.

Свої вимоги мотивувала тим, що 11.09.2018 року судовим наказом Заводського районного суду м. Миколаєва стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. 06.09.2018 року від ОСОБА_2 у шлюбі народився ще один син ОСОБА_4, який також проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вона не має можливості утримувати дітей, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, матеріальну допомогу їй надають близькі родичі.

У судове засідання позивачка не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач до судового засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2017 року, що підтверджено ксерокопією свідоцтва про шлюб, серії І-ФП №135357, виданим Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

У період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено ксерокопією свідоцтва про народження, серії 1-ФП №264310, виданого Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

11.09.2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

06.09.2018 року у подружжя народився ще один син ОСОБА_4, що підтверджено ксерокопією свідоцтва про народження, серії І-ФП №289621, виданого Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина 3 статті 181 СК).

У відповідності зі статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до статей 183, 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку з покращенням матеріального становища платника аліментів, погіршенням такого становища, зміною інших обставин, що впливають на розмір та порядок сплати аліментів, заінтересована особа може подати до суду заяву про зміну (збільшення/зменшення) розміру аліментів, а також способу їх стягнення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182, Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Згідно із роз'ясненнями, наданими у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже в судовому засіданні встановлено, що на даний час позивачка отримує аліменти на одну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Таким чином, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача, виходячи з закріплених ч. 9 ст.7 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, спосіб стягнення аліментів підлягає зміні.

Відповідно до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 14.01.2017 року, актовий запис №25.

Від шлюбу 06.09.2018 року народилася дитина ОСОБА_4, яка проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

З огляду на викладене, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач зобов`язаний сплачувати на користь позивача на утримання дружини у розмірі 2000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, трирічного віку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Також на підставі ст. 141 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 211, 265, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 84, 180-184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку задовольнити.

Змінити розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі судового наказу № 487/4775/18 виданого Заводським районним судом м. Миколаєва у справі про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, стягнувши з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.12.2018 року і до повноліття ОСОБА_3.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва В.В. Кузьменко