Справа № 426/1339/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Скрипника С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Брайловської М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача,-

ВСТАНОВИВ:

До Сватівського районного суду Луганської області надійшла заява ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача, яка мотивована тим, що 18 грудня 2015 року приватним нотаріусом Львівського МНО ОСОБА_1 вчинено виконавчий напис на договорі застави транспортного засобу, зареєстрований в реєстрі за № 2068 про звернення стягнення на транспортний засіб марки LADA, модель KS015L-01A-41, номер шасі (кузова, рами) XTAKS015LD0737445, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить боржнику ОСОБА_2. Даний виконавчий напис було надано до Сорокинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Луганській області.

17 жовтня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» відповідно до чинного законодавства України укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 17/10-04, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 3618.12.00.2329 від 22.04.2014 року, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Тож, на підставі зазначених правочинів відбулася заміна Кредитора та Заставодержателя за договорами, які були підставою для вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави, а ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло права стягувача до ОСОБА_2

В звязку з чим просить суд замінити первісного стягувача, а саме: Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» за виконавчим написом від 18.12.2015 року, що зареєстрований в реєстрі № 1968.

В судове засідання сторони не з`явились, від представника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 18 грудня 2015 року приватним нотаріусом Львівського МНО ОСОБА_1 вчинено виконавчий напис на договорі застави транспортного засобу, зареєстрований в реєстрі за № 2068 про звернення стягнення на транспортний засіб марки LADA, модель KS015L-01A-41, номер шасі (кузова, рами) XTAKS015LD0737445, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.9).

Даний виконавчий напис перебуває на виконанні у Сорокинському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Луганській області (а.с.10).

17 жовтня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» відповідно до чинного законодавства України укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 17/10-04, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 3618.12.00.2329 від 22.04.2014 року, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (а.с.3-8).

Отже, на підставі зазначених правочинів відбулася заміна Кредитора та Заставодержателя за договорами, які були підставою для вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави, а ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло права стягувача до ОСОБА_2

Відповідно до ст.. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, що закріплено у ст.. 514 ЦК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», примусовому виконанню підлягають рішення, зокрема, на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягував і боржник (ст.. 15 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття провадження.

Розділ VI ЦПК України регулює процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, сторону у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису слід заміняти на підставі ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 1 ст. 442 ЦПК України.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 487/5205/16-ц.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Виходячи з вищевикладеного, суд доходить висновку про необхідність заміни стягувача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Кредобанк» на ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. ст. 442, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача - задовольнити.

Замінити первісного стягувача, а саме: Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» за виконавчим написом від 18.12.2015 року, що зареєстрований в реєстрі № 1968.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сила з моменту підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд Луганської області.

Суддя С.М.Скрипник