ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Херсон

Справа 663/2010/18

Провадження № 22-ц/819/513/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

Суддів: Кузнєцової О.А.,

Приходько Л.А.,

Секретар судового засідання: Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заповіт Ілліча» на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 20 грудня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Шабрацького Г.О., у справі за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заповіт Ілліча» про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року представник ОСОБА_2 - адвокат Литвиненко Є.О., діючі від імені та в інтересах позивача, звернувся до суду з позовом до СТОВ «Заповіт Ілліча» про визнання права власності на автомобіль.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_2 був власником майнового сертифікату СТОВ «Заповіт Ілліча», серії НОМЕР_2 на загальну суму 8937,00 грн.

Рішенням загальних зборів пайовиків СТОВ «Заповіт Ілліча» від 16 лютого 2004 року в натурі в рахунок майнового паю позивачу виділений автомобіль ГАЗСАЗ - 3507, державний номер НОМЕР_4, номер двигуна - НОМЕР_1, номер шасі - НОМЕР_3, 1991 року випуску.

Згідно наказу директора СТОВ «Заповіт Ілліча» від 21 квітня 2004 року,№14 «Про зняття з обліку техніки», транспортний засіб підлягав зняттю з обліку підприємства, проте наказ не був виконаний.

Повторний наказ «Про зняття з обліку техніки» №4 виданий відповідачем 16 травня 2018 року, на виконання якого у той же день виписана накладна №2 на отримання автомобілю та підписаний сторонами акт приймання-передачі, у відповідності з яким позивач отримав в натурі транспортний засіб, та який 29 травня 2018 року був знятий з обліку в регіональному сервісному центрі АР Крим та м. Севастополь МВС України, про що видана відповідна облікова картка НОМЕР_5 та анульований технічний талон.

Однак, ОСОБА_2 не може зареєструвати автомобіль на своє ім'я у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа, у видачі якого директор СТОВ «Заповіт Ілліча» відмовляє.

Позивач просив визнати за ним право власності на вказаний автомобіль, оскільки іншим шляхом він не може реалізувати своє право власності на майно.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 20грудня 2018 року позов задоволений у повному обсязі.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль: тип тз/кузову - вантажний/самоскид, марка - ГАЗ-САЗ, модель - 3507, VIN - НОМЕР_3, номер шасі - НОМЕР_3, номер двигуна - НОМЕР_6, попередній державний номер - НОМЕР_4, 1991 року випуску.

Стягнуто із СТОВ «Заповіт Ілліча» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704,80грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5300,00грн.

В апеляційній скарзі СТОВ «Заповіт Ілліча» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, пославшись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Скарга мотивована тим, що товариство, як правонаступник реорганізованого КСП «Заповіт Ілліча», у 2004 році в процесі роздержавлення майна провело загальні збори пайовиків КСП та передало їх списки до Улянівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, у якій пайовики, у тому числі позивач, отримали Свідоцтва про право власності на майновий пай, засвідчені печаткою СТОВ. Того ж року був виданий наказ про зняття транспортного засобу із обліку в органах ДАІ та виготовлений акт приймання-передачі автомобіля. Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності, ОСОБА_2 не пояснив чому не проводив реєстрацію права власності протягом 14 років та не надав Свідоцтва про право власності на майновий пай, яке є правовстановлюючим документом для проведення відповідної реєстрації прав власності на майно.

Товариство повторно, у 2018 році видало наказ про зняття транспортного засобу із обліку та акт приймання-передачі автомобілю. Укладення будь-яких інших цивільно-правових угод щодо передачі майна законодавством не передбачено.

Відзив на скаргу не надходив.

В судове засідання суду апеляційної інстанції представник СТОВ «Заповіт Ілліча» не з'явився, причини неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи обізнаний, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 19 лютого 2019р.

Адвокат ОСОБА_2 - Литвиненко Є.О. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вказуючи на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, учасників справи, які з'явилися в судове засідання та їх представників, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Основним нормативно-правовим документом, який визначає правові, економічні, соціальні та організаційні умови діяльності колективного сільськогосподарського підприємства, є Закон України «Про колективне сільськогосподарське підприємство».

Цей Закон спрямований на забезпечення повної самостійності підприємства, реалізацію його можливостей як суб'єкта господарювання, визначає його права і обов'язки у здійсненні господарської діяльності.

Закон гарантує недопустимість втручання держави у здійснення господарських функцій колективного сільськогосподарського підприємства, обмеження його права та інтересів з боку органів державної влади.

На виконання Указів Президента України від 03.12.1999 року, № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» та від 29.01.2001 року за № 62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» були прийняті:

постанова КМ України від 28.02.2001 року за № 177 «Про врегулювання питань забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки»;

наказ Мінагрополітики України від 14.03.2001 року за № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств»;

наказ Мінагрополітики України від 14.03.2001 року за № 63 «Про затвердження Порядку оформлення правонаступництва за зобов'язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», які регламентують виниклі між сторонами правовідносини.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2, як особа, яка отримала на належний йому майновий сертифікат рухоме майно, позбавлена можливості провести реєстрацію права власності з вини відповідача, який відмовляється укласти договір про відчуження майна, а тому право власності позивача підлягає захисту на підставі ст.328 ЦК України, шляхом ухвалення судового рішення.

Проте погодитися з висновком суду не можна.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року, № 177 «Про врегулювання питань забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» та Наказ Мінагрополітики України від 14.03.2001 року, № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» визначали, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства, а саме таке Свідоцтво (майновий сертифікат) з відміткою про виділення майна в натурі (в сукупності із актом приймання-передачі майна) є підставою для оформлення прав власності на зазначене (виділене) майно в установленому порядку.

Для отримання дубліката свідоцтва у разі його втрати або нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі цивільно-правових угод або в порядку спадкування необхідно звернутися до сільської, селищної або міської ради, яка видавала попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

З матеріалів справи встановлено, що, обґрунтовуючи пред'явленні вимоги, ОСОБА_2 не надав суду свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат), який посвідчує його право власності на майно та на яке позивач послався у позовній заяві (свідоцтво серії НОМЕР_2); не пояснив причини його неподання, тощо. У разі відсутності цього свідоцтва, не надав доказів звернення до уповноважених органів з метою одержання дубліката.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими з огляду на вимоги нормативно-правових актів, які регламентують виниклі між сторонами правовідносини.

Також заслуговують на увагу посилання апелянта про відсутність у СТОВ обов'язку на укладення з позивачем цивільно-правової угоди про відчуження транспортного засобу з огляду на повноваження товариства: скликати загальні збори учасників співвласників майнових сертифікатів; підготувати та прийняти відповідний протокол про виділення конкретно визначеного майна в натурі; скласти та підписати акт прийому-передачі майна; зробити відмітку на свідоцтві про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) про виділення майна в натурі; зняти транспортний засіб з реєстраційного обліку.

Зібранні у справі докази свідчать, що відповідач вчинив вищенаведені визначені законом дії, а відтак у суду були відсутні підстави вважати, що неможливість проведення реєстрації за позивачем права власності на автомобіль пов'язані з винними діями (бездіяльністю) товариства, що передбачає судовий захист права власності в порядку ст.392 ЦК України шляхом його визнання за рішенням суду.

Також колегія суддів зауважує, що позивачем не надано доказів про те, що він звертався до реєстраційного органу із заявою про державну реєстрацію прав власності на автомобіль, у якій позивачу відмовлено та він оскаржив таку відмову у спосіб визначений законодавством.

Оскільки реєстрація права власності позивача на майно пов'язана із його зверненням до реєстраційного органу та пред'явленням свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат), акту прийому-передачі майна, тощо, а такі дії за наявними у справі доказами позивачем не вчинялися, слід дійти висновку про передчасність поданого ОСОБА_2 позову про визнання за ним права власності на рухоме майно.

Виходячи із оцінки доказів, наданих учасниками справи, та враховуючи норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняття по справі нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на майно.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заповіт Ілліча» задовольнити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 20 грудня 2018 року скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заповіт Ілліча» про визнання права власності, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 04 березня 2019 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: О.А.Кузнєцова

Л.А. Приходько