РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/232/19

27 лютого 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що що вони з відповідачем по справі, ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 10.10.2015 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 1990.

У шлюбі у них народилась дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає з нею та знаходиться на її вихованні та утриманні.

На даний час вона разом з малолітньою дитиною проживає в будинку батьків в с. Перерісль, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, підприємницькою діяльністю не займається, не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів не має, тому їй одній важко забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, її потребами не цікавиться.

Відповідач неофіційно працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Крім того, він є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхньої дитини, не має.

26.02.2019 р. на адресу суду від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позовну заяву визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак заперечує проти розміру аліментів, вказаного позивачем.

Так, згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, за змістом ст. 180 СК України обов'язок утримувати дитину покладено на обох батьків.

Вважає, що розмір аліментів в сумі 1800 грн. щомісячно, заявлений позивачем, є завищеним та необгрунтованим. При визначенні розміру аліментів повинні враховуватись реальні витрати непрацездатної особи для підтримки життєвої активності та положення законів, якими встановлені вартості величини потреб дитини зазначеного віку у продуктах харчування, набору послуг, тощо. Аліментні зобов'язання переслідують мету задоволення необхідних потреб одних членів сім'ї за рахунок інших.

Водночас, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» встановлено, що у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (1626/2=813 грн.).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може грунтуватися на припущеннях.

На підтвердження своїх тверджень про те, що він працює на тимчасових заробітках, де отримує певні доходи позивач не надала жодних доказів, передбачених ст. 76 ЦПК України.

Станом на сьогоднішній день він не працевлаштований, жодного майна у його власності немає.

Окрім того, на даний час у Надвірнянського районному суді Івано-Франківської області на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку.

Враховуючи наведені обставини та свій майновий стан, він погоджується сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.02.2019 р. по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги позивача підтримали частково з підстав, зазначених в позовній заяві, так як вони дійшли згоди з представником відповідача щодо розміру аліментів. Просили суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що вони дійшли згоди з позивачем та її представником щодо розміру аліментів. Не заперечив проти стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також не заперечив проти стягнення з відповідача в користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 10.10.2015 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 1990 (а.с. 4).

У шлюбі у них народилась дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5).

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сімї, складеного депутатом Переріслянської сільської ради, та копії наказу ДП ВО «Карпати» від 12.03.2018 р. № 878-к позивач на даний час разом з малолітньою дитиною проживає в будинку батьків в с. Перерісль, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, підприємницькою діяльністю не займається, не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів не має. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. Сімя є малозабезпеченою (а.с. 6-7).

Відповідач працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому може надавати кошти на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника.

В судовому засіданні сторони дійшли спільної згоди щодо розміру аліментів та визначили розмір аліментів в сумі по 1300,00 грн. щомісячно.

Таким чином, з врахуванням обставин справи, стану здоров'я та матеріального становища дітей, матеріального стану та стану здоровя платника аліментів, який не працює, є фізично здоровою людиною, відсутність інших утриманців, суд прийшов до висновку, що позов слід задовільнити частково і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1200 грн. витрат на професійну правничу допомогу в користь позивача згідно квитанції № 0237 серії АЕ від 25.01.2019 р., та768 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі задовільнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 28.01.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 1200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса реєстрації: смт. Делятин, вул. 16 Липня 303, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, адреса реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 04.03.2019 р.