Справа № 364/158/19
Провадження № 2/364/124/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Володарка справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що сторони перебували в шлюбі та мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні. Позивач зазначає, що добровільно матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини відповідач не надає, тому просить суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в підготовчому судовому засіданні вказала, що позовні вимоги підтримує та просила суд задовольнити позов.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує.

Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 099277 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджено свідоцтвом про народження серії І-ОК № 189867 (а.с.3), який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні, що стверджено довідкою про склад сімї, яка видана 31 січня 2019 року виконавчим комітетом Завадівської сільської ради Володарського району Київської області (а.с.10).

Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні письмовим доказам, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовну заяву слід задовольнити, виходячи із тих міркувань, що непорушним конституційним правом неповнолітньої дитини є право на утримання батьками до досягнення нею повноліття.

Так, статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обовязок передбачено i в ст. 180 Сімейного кодексу України.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності до ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи матеріальне становище, стан здоровя відповідача, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, позовні вимоги підлягають до задоволення.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача судовий збір у сумі 768,40 гривень.

Керуючись ст. 12, 82, 83, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 180-183, 192 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 лютого 2019 року, щомісячно, до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави, судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області (п. 15 п.п. 15.1, 15.5 ч.1 розділу ХІІІ „Перехідні положення ЦПК України (у редакції Закону №2147-VІІІ).

Суддя О. В. Ткаченко