Постанова

Іменем України

27 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 565/1559/18-ц

провадження № 61-47711св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Фортуна-Банк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 25 жовтня 2018 року в складі судді

Шимкіна С. С.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк» про визнання боргу.

Короткий зміст ухвал судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 серпня

2018 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано п'ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліку заяви, зокрема сплати судового збору.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 серпня

2018 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав того, що у встановлений строк недоліки позовної заяви не були усунуті.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся зі скаргою до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 11 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 серпня 2018 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 25 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 серпня 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Визнаючи неподаною та повертаючи скаргу, апеляційний суд виходив з того, що за подання апеляційної скарги заявником не сплачено судовий збір та у встановлений судом строк вимоги суду не виконані, у зв'язку із чим були застосовані положення статей 185, 357 ЦПК України.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У грудні 2018 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу апеляційного суду.

Як на доводи касаційної скарги заявник посилалась на те, що відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відзив на касаційну скаргу не подано

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд, керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, виходив з того, що в установлений ухвалою суду

від 11 вересня 2018 року строк вимоги суду ОСОБА_2 не виконані, судовий збір за подання апеляційної скарги не сплачено.

Також, виходив з того, що посилання позивача на положення статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути взяті до уваги, оскільки ним у позовній заяві не зазначено яке його право (як споживача) було порушено відповідачем.

Проте із таким висновком суду погодитися неможливо.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати, що споживачі не мають пільги щодо сплати судового збору, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред'явлення позову.

Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у частині 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» слова «державного мита» замінені словами «судового збору».

Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Порушені права можуть захищатися як у суді першої інстанції (при пред'явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу (при поданні апеляційної та касаційної скарг). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завданням якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права (стаття 22 Закону України«Про захист прав споживачів», стаття 2 ЦПК України).

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 14-57цс18.

Таким чином, ОСОБА_2 як споживач, що звернувся до суду з позовом про захист своїх прав, звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційний суд не врахував наведеного та безпідставно поклав на ОСОБА_2 обов'язок зі сплати судового збору і безпідставно визнав його апеляційну скаргу неподаною та повернув її.

Частиною четвертою статті 406 та частиною шостою статті 411 ЦПК Українипередбачено, що у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням вищенаведених норм процесуального права та перешкоджає подальшому провадженню у справі.

У зв'язку з допущеними апеляційним судом порушеннями норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання про повернення позовної заяви, оскаржуване судове рішення слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Рівненського апеляційного суду від 25 жовтня 2018 року скасувати, справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В.П. Курило