У Х В А Л А

23 грудня 2019 року

м. Харків

Справа № 643/14320/18

Провадження № 22-ц/818/6540/19

Харківський апеляційний суд у складі судді Бровченка І.О.,

у порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2019 року в складі судді Поліщук Т.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , заінтересована особа - державне підприємство «СЕТАМ», про визнання дій приватного виконавця незаконними по визначенню вартості майна відповідно до звіту про оцінку майна, визнання протиправними звіту про оцінку майна та його скасування,

встановив:

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А., суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_2 про визнання дій приватного виконавця незаконними по визначенню вартості майна відповідно до звіту про оцінку майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , складеного суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_2 , визнання протиправними звіту про оцінку майна та його скасування відмовлено.

Заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09 жовтня у вигляді зупинення реалізації державним підприємством «СЕТАМ» на електронних торгах двокімнатної квартири загальною площею 38,4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , скасовано.

28 листопада 2019 року через Московський районний суд м. Харкова Русіна В.А. подала апеляційну скаргу на зазначене рішення суду.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2019 року на даний час не може бути відкрито апеляційне провадження з таких підстав.

Частиною 1 ст. 123 ЦПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Застосування передбачених цією нормою правил залежить від виду процесуального строку. У разі, коли процесуальна дія не вчинена у межах строку, встановленого законом, суд може поновити його, якщо строк пропущено з причин, визнаних судом поважними.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано заяву, якою просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення ухвалено судом 16 жовтня 2019 року, повний текст якого складено 22 жовтня 2019 року. Останній день подачі апеляційної скарги - 21 листопада 2019 року. Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 з пропуском строку на апеляційне оскарження, а саме - 28 листопада 2019 року, про що свідчить штамп Московського районного суду м. Харкова.

В обґрунтування зазначеної заяви апелянт посилається на те, що повний текст оскаржуваного рішення складено 22 жовтня, вручено їй 28 жовтня 2019 року. При цьому матеріали справи не містять документів, які б спростовували доводи апелянта.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4 28 жовтня 2019 року було отримано повний текст рішення суду (а.с. 137). Згідно з ч. 7 ст. 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Проте, ОСОБА_1 не подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення їй повного рішення суду, як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України. Апеляційна скарга не містить обґрунтувань, що саме перешкоджало апелянту звернутись до суду з відповідною заявою протягом 30 днів з дати отримання повного тексту судового рішення. Останній день звернення до суду з апеляційною скаргою з дати отримання позивачем копії рішення сплинув 27 листопада 2019 року, а апеляційна скарга подана 28 листопада 2019 року. Жодних посилань щодо пропуску строку на апеляційне оскарження після отримання повного тексту судового рішення (28 жовтня 2019 року) заява не містить.

Разом з тим, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести і подати докази на підтвердження того, що вона пропустила строк на апеляційне оскарження з поважних причин.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважності причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany).

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї для цього дії.

Враховуючи вищевикладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Крім того, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом апеляційної інстанції, оскільки вона не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України апелянтом не надано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з п. п. 2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній на день подання позовної заяви, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній на день подання позовної заяви, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» № 2246-VIII від 07.12.2017 року встановлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено 2 вимоги немайнового характеру (визнання незаконними дій приватного виконавця виконавчого органу Харківської області Бабенка Д.А. по визначенню вартості майна відповідно до звіту про оцінку майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_2 ; визнання протиправним та скасування звіту про оцінку майна ОСОБА_1 , складеного СОД - ФОП ОСОБА_2 )

Судовий збір при подачі позову, який підлягав сплаті, становив 1409,6 грн (0,4 * 1762 грн * 2).

Отже, апелянту за подання апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2114,4 грн (1409,6 грн * 150 %).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно квитанції № ПН743784 року ОСОБА_1 сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн (а.с. 163).

Таким чином, за подання апеляційної скарги апелянту необхідно доплатити судовий збір у сумі 1346 грн (2114,4 грн - 768,4 грн).

Вищезазначена сума підлягає сплаті за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: УК Основ"ян/мХар Основ"янсь/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37999628; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA6080012 ; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

У графі «призначення платежу» вказується: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______(Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Харківський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Проте, апелянтом не додано копії апеляційної скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків, а саме: подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на інші обґрунтовані підстави для поновлення строку та подання відповідних доказів на їх підтвердження; подання до суду документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі; надання копій апеляційної скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, тобто подання апеляційної скарги, оформленої згідно вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 354, 357 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2019 року неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , заінтересована особа - державне підприємство «СЕТАМ», про визнання дій приватного виконавця незаконними по визначенню вартості майна відповідно до звіту про оцінку майна, визнання протиправними звіту про оцінку майна та його скасування- залишити без руху.

Надати скаржнику строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги: подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на інші обґрунтовані підстави для поновлення строку та подання відповідних доказів на їх підтвердження; подання до суду документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі; подання апеляційної скарги, оформленої відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України, роз`яснивши, що у разі невиконання у встановлений строк вищевказаних вимог у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено в порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - І.О. Бровченко