справа № 691/197/19
провадження № 2/691/300/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

провівши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Городище Черкаської області розгляд цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до В»язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

встановив :

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до В»язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивачі посилаються на те, що 07 травня 2018 року помер їх батько ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 І-СР №830949 від 11 травня 2018 року. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно, яка складається із земельної ділянки загальною площею 1,9 га, яка розташована на території с.В»язівок Городищенського району Черкаської області. Після померлого ОСОБА_4 є спадкоємцями за законом в рівних частинах. З метою отримання у власність відповідних часток спадкового майна, звернулись із відповідними заявами до державного нотаріуса ОСОБА_6, який відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,9 га, яка розташована в адмінстративних межах В»язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, що підтверджується постановою державного нотаріуса Третьої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 20 листопада 2018 року. Підставою для відмови стала та обставина, що ОСОБА_4, успадкувавши земельну ділянку (пай) після смерті своєї матері ОСОБА_7, звернувся до відділу у Городищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області по питанню реєстрації свого права власності, але Державного акту про право власності на землю (пай) не отримав. З метою успадкування спадкового майна, прийняли рішення звернутися до суду за захистом своїх прав.

Учасники справи, будучи належним чином повідомлені, у судове засідання не з»явилися. Представник позивачів ОСОБА_8 подав клопотання про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача В»язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, у якій відповідно до рішення від 10 січня 2019 року №1-7/VII було розпочато реорганізацію шляхом приєднання до Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, надіслав лист від 26 лютого 2019 року за №1258/19 в якому зазначив на можливість розгляду справи у його відсутності та задоволенні позовних вимог.

Неявка учасників справи не перешкоджає розглядові справи по суті, так як повідомлені вчасно та належним чином про судовий розгляд. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для обєктивного розгляду і слухає справу у їх відсутність.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, розглянувши заяву відповідача про визнання позову, враховуючи відсутність від нього відзиву, заперечення, чи то клопотань про необґрунтованість позовних вимог, вбачає підстави до розгляду цивільної справи у підготовчому засіданні, згідно до ст.200 ЦПК України, та дослідивши докази у справі вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, окрім іншого, визнання права.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного Кодексу України спадкування перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що відкривається внаслідок смерті особи, і до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Онер»їлдіз проти Туреччини" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Право власності, згідно ст. 328 ч.1 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ч.2 ст. 328 ЦК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до ст. 78 Земельного Кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Статтею 125 Земельного Кодексу України, визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

В судовому засіданні встановлено і це підтверджується доказами у справі, що 07 травня 2018 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 І-СР №830949 від 11 травня 2018 року (а.с10). Позивачі є дітьми ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про народження Серії ІІІ-СР №267328 та ІІІ-СР №386763 (а.с.6-7). Згідно свідоцтва про шлюб Серії І-СР №131029 відбулась зміна прізвища позивача ОСОБА_2 (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 січня 2002 року, ОСОБА_4 мав право на земельну частку пай у КСГП «Покрівське» с.В»язівок Городищенського району Черкаської області розміром 2,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 29950 грн., що належало померлій на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР №045455, виданного на підставі рішення Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області №234 від 06 серпня 1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №269 від 25 жовтня 1996 року (а.с.9). Із змісту листа відділу у Городищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 18 вересня 2018 року №29-23-0.230-312/101-18 вбачається, що згідно Книги записів реєстрації ОСОБА_9 на право власності на землю громадян по В»язівській сільській раді Городищенського району Черкаської області №1/4, на ім»я ОСОБА_4 виготовлявся ОСОБА_9 акт на право приватної власності на землю Серії ІІІ-ЧР №024834 площею 1,9 га реєстраційний №119 від 03 жовтня 2002 року, кадастровий номер :02:001:2304, який не отриманий та місцезнаходження якого невідомо, як і відсутній Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ЧР №045455 виданого на ім»я ОСОБА_10 (а.с.11). Позивачі, вчасно подали заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, у встановлений законом строк (а.с.12-13), проте постановою державного нотаріуса Третьої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 20 листопада 2018 року отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії по причині відсутності у спадкоємців документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:2304, яка розташована в адміністративних межах В»язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області (а.с.12-13). Вартість вище зазначеної земельної ділянки становить 72200 грн., що підтверджується Висновком із звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 06 лютого 2019 року (а.с.14).

Враховуючи наведене, суд вважає, що неможливість позивачів отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням їх права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

В силу ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, якщо він в установлений строк, ст.1270 ЦК України, не заявив відмову від неї. Перешкод для прийняття спадщини після померлого, судом не встановлено. З метою узаконення спадщини, за наявності правових підстав для того, суд, вважає за необхідне визнати за позивачами право власності на земельну частку (пай), розташовану в межах В»язівської сільської ради с.В»язівок Городищенського району Черкаської області в порядку спадкування за законом.

Позов підтверджується: копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 І-СР №830949 від 11 травня 2018 року; копіями свідоцтва про народження Серії ІІІ-СР №267328 та ІІІ-СР №386763; копією свідоцтва про шлюб Серії І-СР №131029; копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 січня 2002 року; копією листа відділу у Городищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 18 вересня 2018 року №29-23-0.230-312/101-18; копією постанови державного нотаріуса Третьої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 20 листопада 2018 року; копією Висновку із звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 06 лютого 2019 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 200, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.6 Європейської Конвенції з прав людини, ст.ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1268 ЦК України, суд, -

вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до В»язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за законом в рівних частинах 1/2 до 1/2 право власності на земельну ділянку площею 1,9 га, кадастровий номер :02:001:2304 в адміністративних межах В»язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, після ОСОБА_4, який помер 07 травня 2018 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов»язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області.

Копію рішення суду направити учасникам справи, для відому.

Суддя ОСОБА_11