Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2181/17
Провадження № 2/480/85/19
РІШЕННЯ

Іменем України

13 листопада 2019 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О., розглянувши в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач)звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_2 - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: двох земельних ділянок площею по 2,00 га (для ведення особистого селянського господарства), земельної ділянки площею 3,77 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) - які розташовані на території Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, а також квартира АДРЕСА_1 . У встановленому законом порядку ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті свого батька,однак оскільки на час його смерті вона була малолітньою тому позивачка ОСОБА_1 діючи в її інтересах звернулась до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На частину спадкового майна, що належало ОСОБА_4 , свідоцтва про право власності в порядку спадкування отримала, оскільки в позивачки були наявні оригінали правовстановлюючих документів. Але оформити спадщину в повному обсязі вона позбавлена можливості через відсутність решти оригіналів документів на вищеперелічене майно, які були втрачені. Жодним іншим шляхом, окрім звернення до суду, реалізувати свої спадкові права в повному обсязі не має можливості. Враховуючи те, що нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , посилаючись на законність набуття права власності на майно спадкодавцем, позивачка просила визнати у порядку спадкування за законом право власності на вище зазначене майно.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, при цьому подали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі, також просили розглядати справу за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, при цьому подала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі також зазначила,що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 .(а.с.8)

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,00 га (для ведення особистого селянського господарства), яка розташована на території Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно Довідки Веснянської сільської ради № 921 від 07.10.2016 р. разом з померлим ОСОБА_5 на час його смерті проживала його дружина - ОСОБА_6 , яка не зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак прийняла спадщину, оскільки вступила у фактичне володіння і управління спадковим майном. (а.с.9)

Як слідує з копії рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30.10.2018 року, яке набрало законної сили 30.11.2018року, встановлено факт того,що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с.15-16 т.2)

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 . (а.с.10)

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,00 га (для ведення особистого селянського господарства), земельної ділянки площею 3,77 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) - які розташовані на території Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

У відповідності до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до довідки Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 922 від 07.10.2016 року ОСОБА_6 ,була зареєстрована в АДРЕСА_2 з 08.02.2008 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . За цією адресою,був зареєстрований та постійно проживав разом з спадкодавцем - ОСОБА_4 .(а.с.12)

Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_4 в графі мати вказана ОСОБА_7 в графі батько- ОСОБА_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_7 ,що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .

Відповідно до інформаційної довідки КП МБТІ № 553 від 13.03.2017 року за адресою АДРЕСА_1 станом на 28.12.2012 року право власності на квартиру 21 зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі договору дарування від 06.10.1995 року,зареєстровано БТІ 24.10.1995 року.

Як слідує з Інформаційної довідки Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 56149543 від 15.05.2019 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 спадкова справа не відкривалася. (а.с.48-49 т.2)

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_4 - батько ОСОБА_2 .(а.с.25 т.1)

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеного нерухомого майна. Спадщину після смерті ОСОБА_4 у встановленому законом порядку шляхом звернення до нотаріальної контори прийняли ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також дружина останнього - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8

Частину спадкового майна ОСОБА_2 оформила у встановленому законом порядку та отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину. (а.с.20-22 т.1)

17.03.2016 р. - після прийняття спадщини, але до отримання свідоцтва про право на спадкове майно, померла ОСОБА_9 , спадщину після смерті якої прийняла її донька - ОСОБА_3 .

У відповідності до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 , як його донька (а. с.17 т.1).

При цьому, 19.11.2016року державний нотаріус Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що не подано необхідних документів для вчинення нотаріальної дії ( а. с. 18 т.1).

Разом з тим, незважаючи на відмову нотаріального органу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з положеннями ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Таким чином, згідно з положеннями ст. ст. 1217, 1218 ЦК України позивач успадкував усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останнього.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, п. 1) ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому воно підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Крім цього, згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заява відповідача про визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 4 ст. 206, ст. ст. 258, 259, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ,уродженка с.Весняне, Миколаївського району Миколаївської області;паспорт серія НОМЕР_2 ) право власності на земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області з кадастровим номером НОМЕР_3 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ,уродженка с.Весняне,Миколаївського району Миколаївської області;паспорт серія НОМЕР_2 ) право власності на земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області з кадастровим номером НОМЕР_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ,уродженка с.Весняне,Миколаївського району Миколаївської області;паспорт серія НОМЕР_2 ) право власності на земельну ділянку площею 3,77 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області з кадастровим номером НОМЕР_5 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ,уродженка с.Весняне, Миколаївського району Миколаївської області;паспорт серія НОМЕР_2 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М. М. Войнарівський

13.11.2019