Постанова

Іменем України

13 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 619/2834/13-ц

провадження № 61-24097св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Погрібного С. О.,

СтупакО. В. (суддя-доповідач), Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2014 року у складі судді Калиновської Л. В. та рішення Апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2014 року у складі колегії суддів: Пшенічної Л. В., Хорошевського О. М., Івах А. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про визначення порядку користування будинком, надвірними будівлями, земельною ділянкою та виселення.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 16 грудня 2010 року їй на праві власності належить 7/18 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1, 7/18 частини будинку належать її сестрі ОСОБА_6 та 4/18 цього домоволодіння - ОСОБА_7, яка померла. Вказує, що оскільки ОСОБА_6 перешкоджає користуватися належною їй частиною домоволодіння, надвірними будівлями та земельною ділянкою, вона вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом.

Посилаючись на викладене, позивач, з урахуванням уточнених вимог, просила визначити порядок користування житловим будинком, надвірними будівлями та земельною ділянкою з урахуванням судової будівельно-технічної експертизи ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса від 27 червня 2014 року № 4590/7165; виселити відповідача з будівель, визначених судом їй у користування; стягнути витрати за проведення експертизи та витрати на правову допомогу.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2014року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Встановлено порядок користування житловим будинком із надвірними спорудами та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1. У загальному користуванні знаходиться веранда літ. «а» (приміщення ІІ, ІІ). ОСОБА_3 виділено 39/100 (7/18) частини домоволодіння у користування, а саме: приміщення квартири НОМЕР_1, яка складається із житлового будинку літ. «А-1» (приміщення 1-3, 1-4) площею 16,7 кв. м (8,5 + 8,20); веранди літ. «а» (приміщення ІІ, ІІ) площею 6,3 кв. м ((8,4 + 4,2) х 1/2); надвірних будівель та споруд: сарай літ. «Б2, льох літ. «В», вбиральня літ. «Д», душ літ. «Е», огорожа № 1-2. Всього надвірних будівель та споруд вартістю 13 096,50 грн, що на 126,5 грн (13 223,00 - 13 096,50) менше, вартості належної їй 39/100 (7/18) ідеальної частини.

ОСОБА_4. виділено на 61/100 (11/18) частини домоволодіння приміщення квартири НОМЕР_2, яка складається із: житлового будинку літ. «А-1» (приміщення 1-1, 1-2) площею 27,6 кв. м (11,5 + 16,1); веранди літ. «а» (приміщення II, II) площею 6,3 кв. м ((8,4 + 4,2) х 1/2); надвірних будівель та споруд: літня кухня літ. «Г»; огорожа № 1-2. Всього співвласнику ОСОБА_4 виділяється будівель та споруд, у тому числі: площі будинку літ. «А-1» виділено надвірних будівель та споруд вартістю 20 809,50 грн, що на 126,50 грн (20 809,5 - 20 683,00) більше, вартості належної їй 61/100 (7/18) ідеальної частини. Для здійснення цього порядку користування будинком необхідно провести такі переобладнання: у стіні між приміщеннями «І» та «1-4» улаштувати дверний проріз із заповненням його дверним блоком; у перегородках між приміщеннями «1-4» та «1-1», та між приміщеннями «1-3» та «1-2» закласти дверні прорізи;зовнішні стіни та перекриття приміщень «І» та «II» утеплити; приміщення «І» обладнати під приміщення кухні для квартир №№ 1, 2; у вхідному дверному прорізі зовнішньої стіни приміщення «І» улаштувати утеплений подвійний дверний блок; переобладнати приміщення «1-4» під житлову кімнату квартири «1». Розмір площі земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, складає 1 200 кв. м. Співвласнику ОСОБА_3 виділена у користування земельна ділянка площею 468 кв. м (1200 - 732), у тому числі земельна ділянка спільного користування площею 56,7 кв. м. Співвласнику ОСОБА_4 виділена у користування земельна ділянка площею 732 кв. м (1200 - 468), у тому числі земельна ділянка спільного користування площею 56,7 кв. м. Межі користування земельною ділянкою проходить у точках «А», «Б», «В», «Г», «Д», «Е», «Ж», «З», «И», «К», «Л». Точки «Б», «В», «Г», «Д», «Е», «Ж», «К», «Л» та стіни будівлі обмежують земельну ділянку загального користування. Точки «А» і «Б» розташовані по червоній лінії (в'їзд Кооперативний) та ділять її на три відрізки довжинами 4,3 м, 6,10 м, 3,0 м. Точка «Г» розташована на межі з домоволодінням № 7 та ділить її частину на два відрізки довжинами 1,8 м та 65,2 м. Точки «Л», «К», «И» розташовані на межі з домоволодінням № 3 та ділять її на чотири відрізки довжинами 12,8 м, 7,10 м, 57,0 м, 13,6 м.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 пропорційно до розміру задоволених вимог витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи від 27 червня 2014 року № 4590/7165 у розмірі 3 690,00 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 2 500,00 грн.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що запропонований експертом варіант порядку користування житловим будинком та надвірними будівлями відповідає інтересам співвласників. Порядок користування земельною ділянкою між зазначеними співвласниками необхідно встановити за першим варіантом судової будівельно-технічної експертизи, оскільки він відповідає варіанту користування житловим будинком і сприяє ізоляції співвласників.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2014року рішення суду першої інстанції змінено шляхом скасування в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрат на правову допомогу в розмірі 2 500,00 грн та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення, виходив із того, що рішення суду першої інстанції в частині визначення порядку користування будинком та земельною ділянкою є правильним, що також підтвердила у судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 Проте оскільки у матеріалах справи відсутній розрахунок витрат на правову допомогу, то такі вимоги ОСОБА_3 не можуть бути задоволені через їх недоведеність.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У лютому 2017 року ОСОБА_5, яка не брала участі у справі,подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2014 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2014 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що суд першої інстанції без залучення її до участі у розгляді справи, прийняв рішення, що стосується її прав та обов'язків, а саме внаслідок рішення суду змінені межі землекористування та зменшено розмір земельної ділянки, яку виділено під обслуговування належного їй домоволодіння. Суд змінив межі земельної ділянки, частина якої належить ОСОБА_3 (збільшивши ширину ділянки з боку в'їзду Кооперативного із 12 до 13,4 м, внаслідок чого збільшується площа ділянки). Про порушення своїх прав і охоронюваних законом інтересів оскаржуваними рішеннями суду, вона дізналася лише 23 січні 2017 року, коли під час розгляду Дергачівським районним судом Харківської області цивільної справи № 619/3452/16-ц за її позовом до ОСОБА_3 про поновлення межі земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди, коли остання подала зустрічний позов, в якому посилається на преюдиційні факти, встановлені рішеннями судів у цій справі. ОСОБА_3 безпідставно порушені межові знаки земельної ділянки, на якій знаходиться належне їй домоволодіння. Відповідач частково демонтувала огорожу між земельними ділянками № 3 та № 5 по в'їзду Кооперативному у м. Дергачі та намагається встановити нову огорожу з порушенням межі.

У травні 2017 року на адресу суду від ОСОБА_3 надійшли заперечення на касаційну скаргу, згідно з якими фактичні межі земельної ділянки, яка знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не змінювались, оскільки співвласники фактично користувались земельною ділянкою саме з тими лінійними розмірами, які були заміряні експертом. Під час виконання судового рішення межі земельної ділянки домоволодіння не пересувались, площі сусідніх земельних ділянок не змінювались. Крім того, у Дергачівському районному суді Харківської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_9 та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 щодо визначення спірної межі земельних ділянок, тому саме у зазначеному судовому розгляді будуть вирішені всі питання, пов'язані із визначенням межі.

У червні 2017 року від ОСОБА_4 до суду надійшли письмові пояснення на касаційну скаргу ОСОБА_5, згідно з якими вона підтримує касаційну скаргу.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2017 року відкрито провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи та надано строк для подання заперечення на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ указану справупередано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

За змістом статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а рішення судів першої й апеляційної інстанцій - скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції з таких підстав.

Судом установлено, що згідно з довідкою Комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвенрос» від 21 серпня 2013 року № 7524, будинок за адресою: АДРЕСА_1 станом на 01 січня 2013 року зареєстрований на праві приватної власності, а саме: 7/18 частини за ОСОБА_3, у 7/18 частини за ОСОБА_4 та в 4/18 частини за ОСОБА_7, згідно з рішенням Апеляційного суду Харківської області від 16 грудня 2000 року у справі № 22-ц-30808/2010. Згідно з технічним паспортом, виданим Комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос», 20 грудня 2006 року проведена інвентаризацію домоволодіння, розташованого по в'їзду Кооперативному, АДРЕСА_1 (інвентаризаційна справа № 3032, реєстровий № 21-4195).

У зв'язку із тим, що між сторонами у справі існують спори щодо порядку користування будиковолодінням та земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2014 року призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 27 червня 2014 року № 4590/7165 експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса на розгляд суду надано один варіант порядку користування житловим будинком із надвірними будівлями із незначним відступом від ідеальних часток співвласників житлового будинку та запропоновано два варіанти порядку користування земельною ділянкою відповідно до ідеальних часток співвласників та організацією частини двору загального користування.

Так, відповідно до запропонованого експертом варіанту порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, у дослідницькій частині висновку вказано, що згідно з проведеними розрахунками, результатами обстеження (вимірами) та розмірами в масштабі плану земельної ділянки, що зазначений в матеріалах інвентаризаційної справи та технічному паспорті на житловий будинок, розмір межі по червоній лінії (по в'їзді Кооперативному) складає 13,4 м, а не 12 м - числове значення, вказане по цій межі в зазначених документах. При перерахунку площі з розміром 12 м площа, що зареєстрована за житловим будинком, менша, ніж вказана в технічній документації - 1200 кв. м. При перерахунку площі із встановленим лінійним розміром 13,4 м по червоній лінії досліджуваної ділянки площа складає 1200 кв. м. Отже, при виконанні цієї експертизи приймається лінійний розмір по червоній лінії (по в'їзду Кооперативному) - 13,4 м.

Вирішуючи спір між сторонами у справі, суд встановив порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, таким чином: розмір площі земельної ділянки на якій розташоване домоволодіння, складає 1 200 кв. м. Співвласнику ОСОБА_3 виділено у користування земельну ділянку площею 468 кв. м (1200-732), у тому числі земельну ділянку спільного користування площею 56,7 кв. м; співвласнику ОСОБА_4 виділено у користування земельну ділянку площею 732 кв. м (1200-468), у тому числі земельна ділянка спільного користування площею 56,7 кв. м; межа користування земельною ділянкою проходить у точках «А», «Б», «В», «Г», «Д», «Е», «Ж», «З», «И», «К», «Л». Точки «Б», «В», «Г», «Д», «Е», «Ж», «К», «Л» та стіни будівлі обмежують земельну ділянку загального користування. Точки «А» і «Б» розташовані по червоній лінії (в'їзд Кооперативний) та ділять її на три відрізки довжинами 4,3 м, 6,10 м, 3,0 м; точка «Г» розташована на межі з домоволодінням № 7 та ділить її частину на два відрізки довжинами 1,8 м та 65,2 м; точки «Л», «К», «И» розташовані на межі з домоволодінням № 3 та ділять її на чотири відрізки довжинами 12,8 м, 7,10 м, 57,0 м, 13,6 м.

ОСОБА_5, яка є заявником у цій справі, на праві приватної власності належить житловий будинок із надвірними будівлями, спорудами і виділеною у користування земельною ділянкою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2. Тобто, ОСОБА_5 є суміжним землекористувачем із ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Нормативно-правове обґрунтування

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій) суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 35 ЦПК України 2004 року, якщо суд при прийнятті позовної заяви, здійсненні провадження у справі до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

Згідно з частиною першою статті 35 ЦПК України 2004 року треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї зі сторін.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України 2004 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, може сама звернутися із заявою про свою участь у справі.

У цьому випадку, якщо особи, які беруть участь у справі, заперечують проти залучення чи допуску третьої особи до участі в справі, це питання вирішується судом залежно від обставин справи (частина п'ята цієї статті).

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Встановивши, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є сусідніми землекористувачами земельної ділянки із ОСОБА_5, яку не було залучено до участі у розгляді цієї справи, а експертний висновок щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, що ліг в основу прийнятого судом першої інстанції рішення, збільшив лінійний розмір земельної ділянки належної сторонам у цій справі з 12 м до 13,4 м, яка проходить по червоній лінії (по в'їзді Кооперативному), Верховний Суд дійшов висновку про скасування рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки вказаними судовими рішеннями порушені права ОСОБА_5 як межівника земельної ділянки, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4

При новому розгляді справи судам, з метою усунення допущених порушень вимог матеріального і процесуального законодавства, необхідно звернути увагу і встановити, чи змінені межі земельної ділянки, належної ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за рахунок земельної ділянки, належної ОСОБА_5, проведеною у справі судовою будівельно-технічною експертизою, оскільки на підставі ухваленого у цій справі судового рішення, між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 виник спір щодо меж їхніх земельних ділянок, що стало підставою для їх звернення до суду із відповідними позовами, де, зокрема, ОСОБА_3 вказує на те, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2014року у цій справі визначені межі належної їй земельної ділянки, а з огляду на принцип преюдиційності судових рішень, що набрали законної сили, ОСОБА_5 не має іншої можливості, крім як оскарження судових рішень у цій справі, захистити свої права на належну їй земельну ділянку.

Таким чином, оскільки доводи ОСОБА_5, викладені у її касаційній скарзі, пов'язані з оспорюванням речового права, то Верховний Суд вважає, що рішення судів попередніх інстанцій, без залучення до участі у її розгляді ОСОБА_5 є незаконними та необґрунтованими, такими, що ухвалені при неповному з'ясуванні всіх обставин справи.

За приписами частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Оскільки до повноважень Верховного Суду не належить установлення фактичних обставин, надання оцінки чи переоцінки зібраних у справі доказів, що позбавляє Верховний Суд ухвалити власне рішення, ухвалені у справі судові рішення першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції для дослідження наявних у справі доказів та встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення.

Керуючись статтями 406, 409, 411, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2014 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2014 рокускасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

С.О. Погрібний

О.В. Ступак

Г. І.Усик