УХВАЛА

28 лютого 2019 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Єршової Л.С.,

за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення скарги у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Єршової Л.С. слухається цивільна справа за скаргою ОСОБА_1, субєкт оскарження: Головне територіальне управління юстиції в Одеській області в особі Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, у якій скаржник просить: визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, щодо визначення вартості описаного та „арештованого майна відповідно до Постанови від 04.07.2017 по ВП 44233633, про опис та арешт майна боржника, за ринковими цінами у строк, що перевищує десять робочих днів з моменту проведення опису й арешту цього майна, без його фактичного огляду, а також з недотриманням частини 3 та частини 4 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», неправомірними; Визнати протиправною та скасувати оцінку майна визначеного у Постанові від 04.07.2017 по ВП 44233633, про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої вартість наявного описаного та арештованого майна склала 1905105,00 гривень; зобовязати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_2, визначити вартість майна боржника у виконавчому провадженні № 44233633 у відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник ОСОБА_1 надав до суду заяву про забезпечення скарги шляхом зупинення передачі майна описаного та арештованого відповідно до постанови від 04.07.2017 року по ВП №44233633 про опис та арешт майна боржника.

В обґрунтування заяви про забезпечення скаржник зазначив про невірне визначення ринкової ціни описаного та арештованого майна, з порушенням порядку проведення зазначених дій, що може призвести до передачі майна на реалізацію та відчуження його на користь третіх осіб за заниженою ціною. А відтак, у разі реалізації зазначеного майна, виконання ймовірного рішення суду про визнання дій державного виконавця з оцінки майна неправомірними, буде утруднене.

З метою розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 про забезпечення скарги по суті ухвалою суду від 15.01.2019 року було витребувано з Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №544233633.

28.02.2019 року на виконання ухвали від 15.01.2019 року Відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області надано до суду копію виконавчого провадження №544233633.

Скаржник ОСОБА_1В в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про слухання справи за його відсутності.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав до суду відзив на скаргу на просив відкласти судове засідання у звязку з зайнятістю в іншому процесі.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заяви державного виконавця та відкладення розгляду скарги по суті, однак вважає за необхідне розглянути заяву ОСОБА_1 про забезпечення скарги.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши заяву про забезпечення скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Так, з матеріалів виконавчого провадження №44233633 вбачається, що на сьогодні на підставі постанови державного виконавця Цинєва В.О. від 11.01.2019 року зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №522/21058/13-ц, виданого 29.07.2014 року, на підставі того, що ухвалою по справі № 496/5008/18 від 26.12.2018 року Біляївського районного суду Одеської області заборонено відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та старшому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії спрямовані на реалізацію наступного майна: станок інженерно-ливарний СЯОМ-26 № 87013, 87045,1985-1986 року випуску; станок інженерно-ливарний СїЮМ-26 № 84148, 33600/1, 1985-1986 року випуску; машина ливарна для виготовлення одноколірних підошв та цільнолитного взуття модель С1/1 -4 та прес-форма № 18, 2007 року випуску; машина ливарна для виготовлення одноколірних підошв та щільного взуття модель С1/1-4 та прес-форма № 19, 2008 року випуску; термопласт автомат ДЕ 3130 Р 95 2001, № 407, 1988 року випуску; термопласт автомат, Д 3132-25ОП-05, № 3155, 1989 року випуску; термопласт автомат, Д3132, сірого кольору, б/у у кількості 3 одиниці; термопласт автомат № 40027, 1989 року випуску, сіро-жовтого кольору; оверлок тринитковий JUKI № 5525-2; рукавно-обувна машинка «Minerva» № 1851 (922); чулочні машини б/н у кількості 8 одиниць; візок транспортний, жовтого кольору 2 од. б/н; дробилка для переробки пластмасу (вторинної сировини), зеленого кольору б/н, 4 одиниці; прес виробничий УВК 160, № 19, зелено-жовтого кольору; прес виробничий УВК 160, № 16, зелено-жовтого кольору; прес виробничий УВК 160, № 31, зелено-жовтого кольору, та зупинено продаж вказаного майна.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення скарги шляхом зупинення передачі майна описаного та арештованого відповідно до постанови від 04.07.2017 року по ВП №44233633 про опис та арешт майна боржника підлягає залишенню без задоволення, оскільки виконавчі дії у виконавчому провадженні №44233633 на теперішній час вже зупинені та скаржник не довів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення скарги у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.С.Єршова