Ухвала

06 березня 2019 року

м. Київ

справа № 361/8295/15-ц

провадження № 61-8855св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Мартєва С. Ю.

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, третя особа: реєстраційна служба Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, про визнання недійсним свідоцтва про право власності, про визнання права власності на земельні ділянки, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області в складі судді Селезньової Т. В. від 23 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області в складі суддів: Березовенко Н. В., Олійника В. І., Лівінського С. В., від 29 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до пункту 4 частини першої розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, третя особа Реєстраційна служба Броварського МУЮ Київської області, третя особа Орган опіки та піклування, Броварська міська рада Київської області, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, про визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності на земельні ділянки.

Позов обґрунтовано тим, що 12 лютого 2008 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_9 укладено попередній договір про укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, за яким у строк до 12 травня 2008 року мав бути укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,43 га у селі Пухівка Київської області за ціною 200 000 доларів США, за яким покупець мав здійснити попередню оплату у розмірі 8 000 доларів США, за внесеними доповненнями до даного попереднього договору від 16 червня 2009 року - сторони домовились укласти два договори купівлі-продажу двох земельних ділянок площею 0,18 га і 0,25 га, строк укладення договорів купівлі-продажу був визначений до 16 серпня 2008 року.

ОСОБА_4 сплатив за попереднім договором грошові кошти в сумі 170 000 доларів США продавцю ОСОБА_9, що встановлено рішенням Деснянського райсуду м. Києва від 19 березня 2014 року, але продавець до визначеної дати укладення договорів помер. ОСОБА_4 як кредитор заявив вимогу до спадкоємців, подавши заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після ОСОБА_9, є малолітній ОСОБА_7, який успадкував вказані земельні ділянки, за які позивач повністю сплатив гроші спадкодавцю ОСОБА_9, і вказані земельні ділянки з порушенням вимог закону, при відсутності згоди органу опіки, і з порушенням його прав як кредитора, були відчужені законним представником малолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_6, покупцю ОСОБА_5 за договорами купівлі-продажу.

Позивач вважав, що свідоцтво, видане на підставі договорів купівлі-продажу ОСОБА_5 є недійсним, оскільки видане на підставі недійсних догорів. Гроші в рахунок купівлі земельних ділянок були ним передані продавцю ОСОБА_9, але договір не укладено через смерть останнього, тому вважає, що є підстави для визнання права власності на вказані земельні ділянки за ним.

Позивач просив суд: - визнати недійсними договори купівлі-продажу земельних ділянок, укладені між продавцем ОСОБА_6, що діяла від імені та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_7, і покупцем ОСОБА_5, а саме: договір купівлі-продажу № 1297 щодо продажу земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, договір купівлі-продажу № 1298 щодо продажу земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 та договір купівлі-продажу № 1299 щодо продажу земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3;

- визнати недійсним свідоцтво НОМЕР_4 про право власності на нерухоме майно, видане Реєстраційною службою Броварського МРУЮ Київської області 10 червня 2015 року, на ім'я покупця ОСОБА_5, на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_5, (об'єднану з трьох спірних земельних ділянок), з тих підстав, що договори купівлі-продажу, які були підставою видачі свідоцтва про право власності, є недійсними, і тому за даними договорами ніяких правових наслідків для покупця не наступило;

- визнати за ним право власності на наведені вище три земельні ділянки, кадастрові номери НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2016 року в задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 29 листопада 2016 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_8, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

14 лютого 2018 справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п'яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, третя особа: реєстраційна служба Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, про визнання недійсним свідоцтва про право власності, про визнання права власності на земельні ділянки, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 29 листопада 2016 року призначити до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справив складі п'яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв