Справа № 204/1507/19
Провадження № 2-з/204/23/19
УХВАЛА

іменем України

01 березня 2019 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі головуючого судді Книш А.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про розірвання спадкового договору, -

ВСТАНОВИВ:

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про розірвання спадкового договору.

Разом з позовною заявою представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, за якою просить забезпечити позов шляхом заборони доступу громадянки ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) до квартири №1, яка розташована за адресою: м. Дніпро, пров. Більшовицький, буд.6, що належить на праві власності ОСОБА_1, а також шляхом заборони знаходитись біля громадянки ОСОБА_1 на відстані ближче, ніж на 20 метрів громадянкою ОСОБА_3

Заява обґрунтовується тим, що між сторонами 13 липня 2014 року був укладений спірний спадковий договір. Всі розпорядження позивача за даним договором передбачають знаходження відповідача в квартирі позивача та на близькій відстані. Але 11 січня 2019 року між ними виникла конфліктна ситуація, в ході якої відповідач штовхала та душила позивача. Через конфлікт у позивача відбувається підвищення артеріального тиску та загальне погіршення здоровя. На даний час позивач не має бажання та наміру спілкуватися з відповідачем та підпускати її до себе через загрозу життю та здоровю. Тому вважає за необхідне з метою збереження життя та здоровя позивача до закінчення розгляду справи застосувати заходи забезпечення позову.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд враховує, що згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. За п. 7 цієї ж постанови, ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Суд вважає, що захід забезпечення позову, про вжиття якого просить позивач не є співмірним із заявленими ними вимогами у звязку з чим суд вважає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованою і задоволенню не підлягає, позивач жодним чином не обґрунтував, яким чином невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 151, ст. 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про розірвання спадкового договору відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: