справа № 489/1016/19
провадження №6/489/94/19
УХВАЛА

Іменем України

06 березня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві подання Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Інгульський відділ ДВС) про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

встановив:

Заступник начальника відділу Інгульського відділу ДВС ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням в якому просив тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання нею зобовязання з виконання виконавчого листа № 1/487/49/13, виданого 08.02.2018 Заводським районним судом м. Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_2, як солідарного боржника, на користь Міністерства праці та соціальної політики України матеріальної шкоди, завданої державі, у розмірі 269280,00 грн.

В обґрунтування подання вказано, що на виконанні в Інгульському відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 56778924 з примусового виконання вказаного виконавчого листа. 17.07.2018 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження. Боржником рішення суду не виконується, у звязку з чим 14.12.2018 заступником начальника відділу звернено стягнення на її пенсію, яку вона отримує, згідно відповіді ПФУ від 21.11.2018, в Інгульському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (далі Інгульське обєднане управління ПФУ м. Миколаєва). Із пояснень боржника ОСОБА_2 щодо підстав невиконання рішення суду стало відомо про необхідність виїзду останньої до Російської Федерації. На думку заступника начальника відділу, у провадженні якого на даний час перебуває виконавче провадження, єдиним джерелом виконання рішення суду є стягнення з пенсії боржника, а можливість її виїзду за межі України спричинить невиконання судового рішення.

У судове засідання державний виконавець не зявився, про дату, час та місце проведення якого повідомлений належним чином, що відповідно до частини 4 статті 441 ЦПК України не перешкоджає розгляду подання за його відсутності.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного.

В Інгульському відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 56778924 з примусового виконання виконавчого листа № 1/487/49/13, виданого 08.02.2018 Заводським районним судом міста Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_2, як солідарного боржника, на користь Міністерства праці та соціальної політики України 269280,00 грн. матеріальної шкоди, завданої державі.

17.07.2018 державним виконавцем Інгульського відділу ДВС відкрито виконавче провадження. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до повідомлення Миколаївської місцевої прокуратури № 1 боржник ОСОБА_2, звільненої з державної установи з Качанівської виправної колонії № 54, вибула за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за боржником нерухоме майно не зареєстроване.

Згідно повідомлень Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб та про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями інформація відносно ОСОБА_2 відсутня.

Згідно даних БД «Автомобіль» та «НАІС ДДАІ» МВС України за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

21.11.2018 боржнику ОСОБА_2 направлено вимогу державного виконавця про необхідність явки до відділу для дачі пояснень з підстав невиконання рішення суду та повідомлено про проведення виконавчих дій з перевірки її майнового стану за адресою: АДРЕСА_1.

30.11.2018 боржник зявилася до відділу, ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження та надала пояснення, в яких вказала про відсутність рухомого і нерухомого майна, та про необхідність термінового виїзду до Російської Федерації у звязку з важким станом близького родича.

14.12.2018 заступником начальника відділу, згідно відповіді Пенсійного фонду України від 21.11.2018, винесено постанову про звернення стягнення на пенсію, яку вона отримує в Інгульському обєднаному управлінні ПФУ м. Миколаєва та направлено сторонам виконавчого провадження.

15.12.2018 згідно акту державного виконавця, складеного у присутності двох понятих та ОСОБА_3 (чоловіка боржника), майно боржника ОСОБА_2, на яке можливо звернути стягнення за адресою: АДРЕСА_1, не виявлено.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він, зокрема, ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням (пункт 5 частини 1 статті 6 Закону «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України).

Згідно пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За змістом даної норми підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є факт його ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, яке полягає у вчиненні боржником дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, в тому числі і безпідставна неявка на виклики державного виконавця.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» розуміється будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом певного строку, про що вказує державний виконавець в своєму поданні, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та підтвердженим матеріалами виконавчого провадження. Між тим, матеріали подання не містять жодних доказів того, що вживалися заходи для встановлення факту ухилення останньої від виконання рішення суду.

Крім того, вказана державним виконавцем підстава тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, а саме те, що її єдиним джерелом доходів ОСОБА_2 є пенсія, на яку звернуто стягнення, а тому її виїзд за межі України спричинить невиконання судового рішення, в розумінні пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

З огляду на наведе та відсутність доказів ухилення боржника від виконання рішення, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 441 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні подання Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській областіпро тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 56778924 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя І.В.Коваленко