Справа № 180/2575/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 лютого 2019 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Янжули О.С.
при секретарі Котовій Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 180/2575/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах яких діє ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Марганецької міської ради Дніпропетровської області, виконавчий комітет Марганецької міської ради Дніпропетровської області, про визнання особи такою, втратила право користування житловим приміщенням,-
В С Т А Н О В И В :
06 грудня 2018 року позивач звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2, неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах яких діє ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Марганецької міської ради Дніпропетровської області, виконавчий комітет Марганецької міської ради Дніпропетровської області, про визнання особи такою, втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є власником житлового будинку №17-А по вул. Матросова в м.Марганець Дніпропетровської області.
В належному йому будинку з 2008 року зареєстрована відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також її діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідачі ніколи не проживали за місцем реєстрації. ОСОБА_2 не є членом його сімї. В будинку відсутнє будь-яке майно її та дітей. Відповідач не являється наймачем або членом сім'ї наймача цього будинку, будь-якої домовленості або офіційні договори, угоди між ним та ОСОБА_2 відсутні. Відповідач не оплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні будинку. Він неодноразово просив відповідача знятися з реєстраційного обліку добровільно, однак остання у добровільному порядку не знімається з реєстраційного обліку, а тому за захистом своїх прав та інтересів вимушений звернутись до суду.
Просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: будинок № 17-А по вулиці Матросова в м. Марганці Дніпропетровської області.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду від 28 грудня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мали право подати письмові пояснення до позову або відзиву.
Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.
Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністі, на задоволенні позовних вимоги наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач, ОСОБА_2 яка також діє і в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_3, ОСОБА_4 Сергіївнсина в судове засідання не з'явилися,, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, через розміщення оголошення на Web - сторінці суду.
Оголошення про виклик відповідача опубліковано 28.01.2019 року та 15.02.2019 року.
Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.
Представник служби у справах дітей Марганецької міської ради Дніпропетровської області - ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд справиза її відсутності, ухвали рішення на розсуд суду.
Представник виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обстави-ни, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 26 листопада 1997 року дійсно являється власником будинку № 17-а по вулиці Матросова в м. Марганці Дніпропетровської області, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 26 листопада 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №4238 (а.с.7).
Право власності зареєстровано Марганецьким міжміським бюро технічної інвентаризації 02 грудня 1997 року за реєстровим № 24 (а.с.7).
В даному будинку було зареєстровано відповідачів, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які з 2008 року в будинку не проживають, однак значаться зареєстрованими, що підтверджується довідкою про склад сімї, виданою головою квартального комітету 23 кварталу Марганецької міської ради 28.11.2018 року (а.с. 8).
Згідно домової книги для прописки громадян, проживаючих у ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, зареєстровані у вказаному будинку (а.с.10-12)
28 листопада 2018 року в присутності мешканців-сусідів вул. Матросова в м.Марганець ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складено акт про те, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, її неповнолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 2008 року (а.с.9).
Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 за даною адресою підтверджується також і довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 22.12.2018 року, яка надійшла на адресу суду 27.12.2018 року (а.с.16).
У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2С та її неповнолітні діти мали можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод їм позивач не чинив, майно та речі відповідачів в будинку відсутні, поважних причин для їх відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало.
Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
На підставі ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 379 Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відсутність відповідача ОСОБА_2 за місцем мешкання понад одного року, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником будинку та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному житловому приміщенні більш ніж одного року, без поважних причин, втратила право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню такою в судовому порядку.
Закон України Про охорону дитинства, прийнятий Верховною ОСОБА_6 України 26.04.2001 року на виконання Конвенції про права дитини, завданням якого є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав і законних інтересів дитини в Україні, забезпечує кожній дитині право на житло та майно.
У відповідність ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна.
У відповідність ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.
Актовим записом про народження №283 від 29.07.2011 року підтверджується, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_9 та ОСОБА_2 (а.с.38).
Актовим записом про народження №138 від 04.05.2007 року підтверджується, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_9 та ОСОБА_2 (а.с.39).
Позивач ОСОБА_1 ставить питання про визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, але вказані особи, є малолітніми дітьми, та відповідно п. 2.3 «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Оскільки батько дітей ОСОБА_9 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6, а мати ОСОБА_2 визнана втраьтившою право користування вказаним житлом, тому діти не можуть бути визнані втратившими право користування житлом і залишені зареестровані з одним із батьків.
За таких обставин та в інтересах неповнолітніх дітей, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог, щодо визнання малолітніх дітей втратившими право користування житловим приміщенням - будинком № 17-А по вул. Матросова в м. Марганець Дніпропетровської області необхідно відмовити.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 підлягають судові витрати по оплаті судового збору, в розмірі пропорційному розміру задоволених позовних вимог, оскільки позовні вимоги задоволені частково з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача необхідно стягнути 234 гривні 93 копійки (а.с.1).
Керуючись ст. ст. 319,321,391 ЦК України, ст.ст. 2,3,4,6,9,10,12,13,19,28,76, 81, 141, 258, 259, 263-265,268,273,274-277, 279, 354,355 ЦПК України, суд-
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах яких діє ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Марганецької міської ради Дніпропетровської області, виконавчий комітет Марганецької міської ради Дніпропетровської області, про визнання особи такою, втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування будинком № 17-А по вул. Матросова в м. Марганець, Дніпропетровської області.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 судовий збір у розмірі 234 гривні 93 копійки.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Заочнерішенняможе бути переглянуте судом, щойогоухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішенняможе бути подано протягомтридцятиднів з дня йогопроголошення. Учасниксправи, якомуповнезаочнерішення суду не буловрученеу деньйогопроголошення, має право на поновленняпропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщотаказаява подана протягомдвадцятиднів з дня врученняйомуповного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішенняможе бути такожпоновлений в разі пропуску з іншихповажних причин.

Суддя: О. С. Янжула