Справа № 490/6952/19
н/п 2/490/3764/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА
11 листопада 2019 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в якому просила зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні майном позивача, а саме: будинком АДРЕСА_1 , шляхом переміщення вольєру з собаками на відстань на відстань не менше 15 метрів від будинку ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.08.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків допущених при її подачі. Підстави залишення позовної заяви без руху викладені в ухвалі.
Оскільки, ухвала про залишення позовної заяви без руху , в частині виконання вимог ст. ст.175,177 ЦПК України, позивачем у повному обсязі не була виконана, матеріали позовної заяви, відповідно до ухвали судді від 05.09.2019 року повернуто позивачу із роз`ясненням права звернення до суду повторно, у випадку якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.
Не погоджуючись із даною ухвалою, позивач подала 01.10.2019 року апеляційну скаргу.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 17.10.2019 року ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.09.2019 року скасовано, а справу направлено до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.
Приймаючи дане рішення, суд апеляційної інстанції вказав, що повертаючи позовну заяву на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не у повному обсязі усунула недоліки, зазначені в ухвалі суду від 06 серпня 2019 року про залишення позову без руху, а саме, не надані докази на підтвердження перешкод у праві користування житловим будинком (акти, заключення експертів, тощо) та висновок будівельно-технічної експертизи або дані у підтвердження неможливості надання такого висновку. Зокрема, апеляційним судом зазначено, що зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що у ній викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені докази, що підтверджують вказані обставини. Крім того, до позовної заяви ОСОБА_1 у якості доказів на підтвердження факту порушення її прав відповідачкою, було надане листування із Департаментом житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, Адміністрацією Центрального району м. Миколаєва та Центральним відділом поліції ГУНП в Миколаївській області, акт обстеження, складений комісією з представників вищевказаних органів та КП «Центр захисту тварин», а також СД-диск із відеозаписом. На виконання ухвали від 06 серпня 2019 року про залишення позову без руху ОСОБА_3 22 серпня 2019 року надала квитанцію про сплату судового збору та заяву, в якій зазначено, що усі наявні докази були нею надані разом з позовною заявою та про відсутність у неї фінансової можливості оплатити запропоновану судом експертизу. За такого, висновок судді про невиконання заявником вимог ЦПК про надання разом із позовною заявою наявних у позивача доказів - не можна вважати обґрунтованим. До того ж, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 189, п.п. 5, 7, 10 ч. 1 ст. 197ЦПК України можливо на стадії підготовчого провадження. Апеляційним судом зазначено, що ненадання відповідних доказів не може бути безумовною підставою для повернення позовної заяви та перешкоджати у відкритті провадження у справі, оскільки позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав та надала відповідні документи, які вважала за потрібне для підтвердження своїх вимог. Оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності суд має надати в нарадчій кімнаті та в залежності від цього вирішити спір.
Справу передано судді Черенковій Н.П. 11.11.2019 року.
Статтею 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.
Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК, з підстав, зазначених у ст. 36 ЦПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Законодавець надає учасникам судового процесу можливість коректного розв`язання ситуації, що створилася, шляхом заяви самовідводу, що і є етичним моментом законодавства, яке регулює ці питання. На переконання суду, кінцевою метою законодавця було досягнення максимальної впевненості в тому, що у учасників процесу не повинно виникати сумнівів у неупередженості судді.
При цьому, якщо рішення суду (судді) оскаржувалося позивачем або відповідачем, то виникає «зайва» напруга у відносинах судді з такими особами, оскільки вона могла скластися з невдоволення таких осіб рішенням і діями конкретного судді. Тому доцільно надати такій особі в інших справах право відводу такого судді, щоб особисті стосунки такої особи та судді не впливали на об`єктивність майбутнього судового рішення.
Окрім того, декілька «помилок суду на користь однієї із сторін» можуть свідчити про упередженість суду і майбутнє рішення вже може розцінюватися як умисне.
Відповідно до п.п. 66 рішення ЄСПЛ у справі "Бочан проти України" суб`єктивний критерій це особисті переконання та поведінка конкретного судді. Об`єктивний критерій це факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви у безсторонності судді та оцінка того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення правомірних сумнівів в безсторонності (зовнішні ознаки).
ЄСПЛ нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див., серед багатьох інших джерел, "Булут проти Австрії" (Bulut v. Avstria), рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 356, п. 31, та "Томан проти Швейцарії" (Thomann v. Switzerland), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, 825, п. 30). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.
Реалізація принципу верховенства права, визначеного ЦПКУкраїни, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.
Пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.
Крім того, Євросуд нагадав, що будь-який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи.
Беручи до уваги наявність постанови Миколаївського апеляційного суду, в якій зазначено, що суддя Черенкова Н.П. фактично надала оцінку доказів в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, та враховуючи вимоги положень національного законодавства і практику Європейського суду з прав людини, з метою уникнення будь - яких сумнівів в учасників цивільного процесу з розгляду матеріалів позовної заяви щодо неупередженості судді, суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П. вважає необхідним заявити собі самовідвід по справі №490/6952/19.
Керуючись ст.ст.36, 38, 40, 258, 260 ЦПК України, суддя,-
Відвести суддю Черенкову Н.П. від розгляду цивільної справи №490/6952/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.
Передати дану справу до канцелярії суду для визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова