КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 366/520/19 Головуючий у І-й інстанції -Слободян Н.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі - Діденку А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іванківського районного суду Київської області від 19 червня 2019 року, постановленого у складі судді Слободян Н.П., в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, нанесеної вчиненим злочином,-

В С Т А Н О В И В :

В березні 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, нанесеної вчиненим злочином.

В обґрунтування позову вказувала, що в ніч з 20 на 21 червня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , достовірно знаючи про її відсутність за місцем проживання, скоїли крадіжку майна з її будинку у с. Медвин, Іванківського району.

За вчинення вищезазначеного діяння ОСОБА_2 та ОСОБА_4 притягнуті до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України та засуджені вироком Іванківського районного суду від 29.01.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України.

У результаті вчинення протиправних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_4 позивачці нанесена матеріальна шкода, яку вона оцінює у сумі 378 600 грн. а також неправомірними діями відповідачів ОСОБА_1 також була спричинена й моральна шкода на суму 10 000 грн. Відповідачами щодо заподіяних їй матеріальних збитків та моральної шкоди є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який є батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , з яких позивачка просила стягнути 378 600 грн. матеріальної шкоди, 10 000 моральної шкоди, судовий збір та витрати, понесені при підготовці зазначеного позову.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 01 квітня 2019 року відкрито провадження в даній справі.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 19 червня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

В решті позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В судові засіданні суду апеляційної інстанції, призначені на 19 вересня 2019 року та на 07 листопада 2019 року учасники справи не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належними чином..

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що вироком Іванківського районного суду від 29.01.2019 року, який набрав законної сили, ОСОБА_2 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років 6 місяців, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено його від призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки.

Одним із злочинів, за вчинення якого засуджено ОСОБА_2 , є вчинення крадіжки майна у ОСОБА_1 , за наступних обставин: «в ніч з 20 на 21 липня 2018 року, ОСОБА_2 , через поле зайшов на територію неогородженого господарства АДРЕСА_1 , потім через пошкоджений дверний пройом проник до веранди будинку, з якої шляхом відкриття дверей до коридору будинку та через отвір в стелі проникнув на горище будинку. Перебуваючи на горищі ОСОБА_2 виявив вживаний алюмінієвий бідон ємністю 40 л. - ринковою вартістю 500 грн. 33 коп., вживаний алюмінієвий бідон ємністю 40л. без кришки - ринковою вартістю 416 грн. 67 коп., вживаний алюмінієвий бідон ємністю 40 л. з кришкою, що має отвір для трубки - ринковою вартістю 383 грн. 33 коп., одну вживану алюмінієву каструлю ємністю 40 л. вартістю 516 грн. 67 коп., 147 вживані алюмінієві вилки, - встановити вартість яких не представилось можливим, 109 вживані алюмінієві ложки, - встановити вартість яких не представилось можливим, 7 вживаних алюмінієвих чавунів, - встановити вартість яких не представилось можливим, та нижню частину вживаного алюмінієвого бідона, встановити вартість якої не представилось можливим.

Після чого виявлені на горищі речі ОСОБА_2 переніс до салону та багажного відділення легкового автомобіля ЗАЗ 986 д.н.з. НОМЕР_1 та таким чином вчинив крадіжку останніх, чим своїми та протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду на суму 1817 грн.»

ОСОБА_4 засуджено цим же вироком від 29.01.2019 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України (крадіжки майна з господарств ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ) та призначено йому покарання у виді 3 років, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки.

У вчиненні крадіжки майна ОСОБА_1 , ОСОБА_4 не обвинувачувався та не засуджувався, й доказів викрадення ним майна позивачки матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як встановлено ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 цього Кодексу.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтєю 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд, за вибором потерпілого, може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди" роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачкою ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог не надано жодних доказів, які б підтверджували викрадення у неї переліченого в позовній заяві майна та його вартості.

Разом з тим, в ході судового розгляду достовірно встановлено перелік майна, викраденого у позивачки ОСОБА_1 за крадіжку якого вироком Іванківського районного суду від 29.01.2019 року, було засуджено ОСОБА_2 Даним вироком суду вказане майно було повернуто ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову в частині відшкодування матеріальних збитків.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода можеполягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків.

Судом встановлено, що позивачці була завдана моральна шкода, яка була спричинена внаслідок здійснення крадіжки її особистих речей на суму 1817 грн., внаслідок чого ОСОБА_1 зазнала душевних страждань.

Визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди, суд врахував характер заподіяної шкоди, глибину та тривалість спричинених позивачці душевних страждань та конкретні обставини справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн., виходячи з вимог розумності та справедливості.

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права й не може бути скасованим з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що відповідачами було пошкоджено двері в будинку позивачки, чим завдано матеріальної шкоди, а також не повернуто ряд речей не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки позивачкою не надано належних та достовірних доказів того, що вказані двері були у неї пошкоджені. Крім того, як вже було зазначено, що перелік майна, яке було викрадено у позивачки, вироком Іванківського районного суду від 29.01.2019 року було повернуто потерпілій.

Керуючись ст.ст.367, 374,375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 19 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: