Постанова

Іменем України

04 березня 2019 року

м. Київ

справа № 477/2008/16-ц

провадження № 61-28105св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», яка підписана представником Сокуренком Євгеном Сергійовичем, на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 липня 2017 року у складі судді: Семенової Л. М. та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 31 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Прокопчук Л. М., Козаченка В. І., Царюк Л. М.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 лютого 2006 року між банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір за умовами якого він отримав кредит в сумі 28 000 доларів США на термін до 14 лютого 2011 року.

Оскільки, відповідач не виконував умови договору належним чином та не сплачував кредитні платежі як передбачено договором, станом на 20 вересня 2016 року у нього утворилася загальна заборгованість в сумі 24 560,11 доларів США, що еквівалентно 632 668,43 грн, яку банк просив стягнути з відповідачів.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 липня 2017 року, залишеною без змін, ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 31 серпня 2017 року, позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

Ухвали судів мотивовані тим, що позивач в судове засідання двічі не з'явився, про день час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у зв'язку з чим позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

При відхиленні доводів апеляційної скарги про те, що в прохальній частині позовної заяви зазначено «в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «ПриватБанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом», що на думку позивача свідчить про можливість розгляду справи у його відсутність, апеляційний суд вказав, що наведений текст частини позовної заяви не свідчить про можливість розгляду справи у відсутність позивача, а свідчить про можливість розгляду справи в порядку статті 224 ЦПК України (заочний розгляд справи). Цим доводам позивача суд першої інстанції дав належну оцінку в ухвалі, яка оскаржується, зазначивши, що відповідач ОСОБА_4 з'являвся в судове засідання, а тому заочний розгляд справи неможливий.

Аргументи учасників справи

У вересні 2017 року АТ КБ «ПриватБанк» через представника Сокуренка Є. С. подало касаційну скаргу на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 31 серпня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржені рішення та передати справу до суду першої інстанції для розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не взяли до уваги наявне у матеріалах справи клопотання АТ КБ «ПриватБанк» про розгляд справи за його відсутності, тому застосування судами пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи) є безпідставним.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Рух справи

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справу передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що у жовтні 2016 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

При залишенні позовної заяви без розгляду суди зробили висновок, що представник позивача двічі без поважних причин, незважаючи на належне повідомлення про розгляд справи, не з'явився в судове засідання, а саме 26 червня 2017 року та 20 липня 2017 року. Заява позивача про можливість розгляду справу за його відсутності у матеріалах справи відсутня.

Колегія суддів погоджується із цим висновком судів з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали суду першої інстанції) суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Аналіз матеріалів свідчить, що представник позивача був належно повідомлений про розгляд справи, яка призначалась на 26 червня 2017 року (а. с. 196) та на 20 липня 2017 року, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а. с. 206, 209), але в судове засідання не з'явився.

Встановивши, що позивача АТ КБ «ПриватБанк» було належним чином повідомлено про місце, дату і час судового розгляду справи, проте позивач у судове засідання двічі не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, обґрунтовано залишив позов без розгляду.

Посилання у касаційні скарзі на те, що суди не взяли до уваги наявне у матеріалах справи клопотання АТ КБ «ПриватБанк» про розгляд справи за його відсутності, колегія суддів відхиляє.

У пункті 3 прохальної частини позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» вказувало, що в разі неявки в судове засідання саме відповідача, АТ КБ «ПриватБанк» не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення. Однак, вказаний пункт позовної заяви не містить інформації щодо клопотання банку про розгляд справи за відсутності його представника, отже, доводи про це в апеляційній та касаційній скаргах представника банку не заслуговують на увагу. Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 грудня 2018 року у справі № 317/3457/15-ц (провадження № 61-2526св18).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені ухвали постановлені без додержання норм процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені ухвали без змін.

Оскільки оскаржені рішення залишені без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», яка підписана представником Сокуренком Євгеном Сергійовичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 31 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель