Ухвала

Іменем України

25 лютого 2019 року

місто Київ

справа № 635/8605/15-ц

провадження № 61-40648ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

треті особи: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_4, подані нею особисто та її представником ОСОБА_6, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 11 січня 2019 року у складі колегії суддів: Кругової С. С., Колтунової А. І., Пилипчук Н. П.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, треті особи: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, Головне Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, про зобов'язання знесення самочинного будівництва, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила зобов'язати ОСОБА_5 знести самочинно збудоване нерухоме майно - недобудований житловий будинок на АДРЕСА_1.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 20 липня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5 знести самочинно збудоване нерухоме майно - недобудований житловий будинок на АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 243, 60 грн та витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 7 944, 00 грн, разом 8 187, 60 грн.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 18 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 березня 2018 року скасовано і ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 365, 40 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11 січня 2019 року виправлено описку, допущену в абзаці 9 на аркуші 5 постанови Апеляційного суду Харківської області від 18 червня 2018 року та зазначено вважати вірним, що «відповідач притягувалася до адміністративної відповідальності за частини 17 статті 96 КУпАП», замість «відповідач притягувалася до адміністративної відповідальності за частинами 5, 17 статті 96 КУпАП».

У касаційних скаргах, поданих особисто та через представника, ОСОБА_4 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення та скасувати ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2019 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про виправлення описки у постанові Апеляційного суду Харківської області від 18 червня 2018 року, посилаючись на порушення цим судом норм процесуального права. Заявник зазначає, що апеляційний суд дав неправильну оцінку обставинам у справі, що мають значення для розгляду справи.

Щодо розгляду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження

Під час розгляду цього клопотання Верховний Суд врахував, що касаційну скаргу на ухвалу Харківського апеляційного суду від 11 січня 2019 року ОСОБА_4 подала особисто засобами поштового зв'язку 11 лютого 2019 року, а через свого представника ОСОБА_6 - 14 лютого 2019 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно зі статтею 123, частиною третьою статті 124 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Зважаючи на наведене, касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду подана ОСОБА_4 особисто у передбачені процесуальні строки, оскільки закінчення строку оскарження ухвали апеляційного суду припадає на вихідний день - 10 лютого 2019 року, тому останнім днем строку на оскарження є перший після нього робочий день - 11 лютого 2019 року, в який ОСОБА_4 подала касаційну скаргу, не пропустивши зазначені процесуальні строки.

Касаційна скарга від імені ОСОБА_4, подана її представником ОСОБА_6, направлена до суду касаційної інстанції 14 лютого 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї документів дає Верховному Суду підстави визнати, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин, копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду отримано засобами поштового зв'язку 31 січня 2019 року, тому Суд на підставі частини третьої статті 393 ЦПК України поновлює його.

Щодо вирішення питання про відкриття касаційного провадження

Аналіз змісту касаційних скарг, оскаржуваного судового рішення дають підстави для висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом з тим, за правилом частини п'ятої статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення Верховний Суд встановив, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо її незаконності та неправильності.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11 січня 2019 року виправлено описку, допущену в абзаці 9 на аркуші 5 постанови Апеляційного суду Харківської області від 18 червня 2018 року та зазначено вважати вірним, що «відповідач притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 17 статті 96 КУпАП», замість «відповідач притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.ч. 5, 17 статті 96 КУпАП».

Суд апеляційної інстанції зазначив, що дослідивши зміст постанови від 12 листопада 2015 року № 816-П, прийнятої головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Марченко С. І. (том 3, а.с. 119), відповідь заступника директора - начальника відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту ДАКБ у Харківській області Іванська Є. С. (том 2, а.с. 238), копію постанови Харківського апеляційного адміністративного суду, встановлено, що на ОСОБА_5 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500, 00 грн, передбачене частиною сімнадцятою статті 96 КУпАП. При цьому, відповідні виправлення до постанови не внесено.

За правилами статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

В оцінці доводів касаційних скарг Верховний Суд врахував, що заявник та її представник не навели доводів, у чому саме полягає порушення апеляційним судом норм процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали апеляційного суду від 11 січня 2019 року, а також щодо невідповідності цього судового рішення вимогам законності, передбаченим частиною другою статті 263 ЦПК України. Доводи касаційної скарги зводяться виключно до переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень Верховного Суду.

Зокрема, згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційним судом під час вирішення питання про внесення виправлень у постанову апеляційного суду досліджувалась відповідь заступника директора - начальника відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту ДАКБ у Харківській області Іванська Є. С. та встановлено, що відповідно до постанови від 12 листопада 2015 року ОСОБА_5 визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена частинами п'ятою та сімнадцятою статті 96 КУпАП, проте у процесі складання зазначеної постанови під час перенесення інформації з мотивувальної частини в резолютивну мала місце часткова втрата інформації з технічних причин. Санкції на ОСОБА_5 накладено з врахуванням положень статті 36 КУпАП згідно з якою стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в даному випадку мало місце поглинання адміністративних стягнень більшого меншим.

Оцінивши зібрані у справі докази, апеляційний суд встановив, що в мотивувальній частині постанови апеляційного суду допущено описку, що підтверджується матеріалами справи, яка не змінює текст оскаржуваного судового рішення. Натомість, заявник та її представник не навели обґрунтованих доводів, що внесення виправлень у текст постанови апеляційного суду змінює його зміст та призводить до зміни суті рішення.

Доводи ОСОБА_4 про неотримання копії оскаржуваної ухвали не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення та спростовуються її представником, яка у касаційній скарзі зазначила про отримання копії ухвали Харківського апеляційного суду від 11 січня 2019 року засобами поштового зв'язку 31 січня 2019 року, на підтвердження чого надала суду касаційної інстанції письмові докази.

Інші доводи касаційних скарг стосуються оскарження постанови Апеляційного суду Харківської області від 18 червня 2018 року, яка оскаржена у передбаченому процесуальним законом порядку та не є предметом перегляду у цих касаційних скаргах.

Враховуючи, що зазначені у касаційних скаргах доводи щодо порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарг, а отже відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою і шостою статті 394, Верховний Суд

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_6 строк на касаційне оскарження ухвали Харківського апеляційного суду від 11 січня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_4, поданими нею особисто та її представником ОСОБА_6, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 11 січня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, про зобов'язання знесення самочинного будівництва відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик