Справа № 288/1168/15-ц
Провадження № 6/288/3/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Рудника М. І.,

за участю секретаря судового засідання - Франчук Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня заяву Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес Банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний Комерційний банк «ІндустріалБанк», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні щодо виконання рішення у цивільній справі № 288/1168/15-ц від 04 листопада 2015 року, що ухвалив Попільнянський районний суд Житомирської області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду про заміну сторони у виконавчому провадженні щодо виконання рішення у цивільній справі № 288/1168/15-ц від 04 листопада 2015 року, що ухвалив Попільнянський районний суд Житомирської області, у звязку із заміною Кредитора у зобовязанні, а саме: права вимоги до відповідача ОСОБА_1 були відступленні Публічному акціонерному товариству Акціонерний Комерційний банк «ІндустріалБанк».

В судове засідання сторони виконавчого провадження, представник відділу ДВС не з"явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином судовими повістками.

Відповідно до Судового виклику від 22 січня 2019 року № 288/1168/15/468/19 розміщеного на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи.

Заявник в своїй заяві просив справу розглядати за відсутності їх представника.

Відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Зf таких обставин та у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних правових підстав.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 04 листопада 2015 року, ухвалено стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Експрес-Банк» (КОД , МФО 322959, АБ «Експрес-Банк», адреса: 03049, м.Київ, пр. Повітрофлотський, 25) заборгованість за кредитним договором № 143010/30/к 1 від 13.07.2012 року в розмірі 15 863 гривень 90 копійок, яка складається з : - суми простроченої заборгованості по кредиту 5 833 грн. 30 коп.; суми прострочених процентів по кредиту 4 719 грн., 62 коп.; суми пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строку повернення кредиту 656 грн., 37 коп.; суми пені згідно п. 6.2 кредитного договору 679 грн., 63 коп.; суми штрафу за неналежне виконання умов договору в сумі 10 відсотків від суми отриманого кредиту згідно умов к/д п.6.4 1000 грн. 00 коп.; суми інфляційних нарахувань 2 974 грн., 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Експрес-Банк» (КОД ЄДРПОУ 20053145, МФО 322959, р/р - № 2 в АБ «Експрес-Банк», адреса: 03049, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 25) сплачений судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

На підставі рішення, яке набрало законної сили, 01 грудня 2015 року видано виконавчі листи №288/1168/15-ц.

Постановою від 14 січня 2016 року Соломянським відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження на підставі вищезазначеного виконавчого листа про стягнення заборгованості за кредитом.

Постановою Соломянського відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 20 лютого 2017 року, виконавчий лист №288/1168/15-ц виданий 01 грудня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АТ»Експрес Банк» 243 гривні 60 копійок сплаченого судового збору, повернутий стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

В звязку з реорганізацією Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес Банк» шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства Акціонерний Комерційний банк «ІндустріалБанк», правонаступником всіх прав та обовязків Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес Банк» згідно з нормами статей 104-107 ЦК України та нормами статей 1, 3 ЗУ «Про спрощену процедуру реорганізації та капіталізації банків» є Публічне акціонерне товариство Акціонерний Комерційний банк «ІндустріалБанк», що підтверджується: Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо правонаступництва Банку правонаступника.

07 березня 2018 року Національним банком України зареєстровано статут Публічного акціонерного товариства Акціонерний Комерційний банк «ІндустріалБанк», та АБ «Експрес Банк» 14 лютого 2018 року, згідно п.1.3 статті 1 Загальних положень Статуту «Банк є правонаступником щодо всього майна, прав і обовязків Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес Банк», зареєстрованого Національним банком України 12 квітня 1994 року у звязку з реорганізацією АБ «Експрес Банк» шляхом приєднання до АКБ «ІндустріалБанк», здійсненої на підставі дозволу Національного банку України на реорганізацію шляхом приєднання АБ «Експрес Банк» до АКБ «ІндустріалБанк» за спрощено процедурою (рішення від 18 серпня 2017 року № 303)»

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частини першої, другої, пятої статті 15 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям право попередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до положень частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статті 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України також передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, зокрема, п. п. 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини пятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки у зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Таким чином, за своєю правовою природою заміна кредитора в зобов'язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв'язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження та її заміна новим кредитором проводиться за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як в межах відкритого виконавчого провадження, так й за відсутності виконавчого провадження, тобто може бути здійснена на будь-якій стадії процесу.

Згідно правових висновків викладених в постановах Верховного суду № 61-630св18 від 05 березня 2018 року, № 61-20171св18 від 15 серпня 2018 року, № 61-1698св17 від 30 січня 2018 року, які узгоджуються з правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, на підставі відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора поза межами виконавчого провадження та не залежить від відкритого виконавчого провадження.

При цьому, виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб'єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно частини другої статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Тлумачення статті 516 ЦК України, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом України. Зокрема, в постанові Верховним Судом України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 вказується, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним».

Відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Обов'язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Отже, після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов'язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, підставою для процесуального правонаступництва, зокрема, заміни сторони виконавчого провадження, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних правовідносин і переходу до іншої сторони прав та обов'язків сторони, яка вибула із цих правовідносин.

За таких обставин суд приходить до висновку, що стягувач Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес Банк» підлягає заміні правонаступником Публічним акціонерним товариством Акціонерний Комерційний банк «ІндустріалБанк».

Пунктами 12,13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 02 квітня 2012року №512/5 передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 512-515, 516, 517 ЦК України, ст. 1, 4, 15, 26 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 247, 442 ЦПК України; суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес Банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний Комерційний банк «ІндустріалБанк», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні щодо виконання рішення у цивільній справі № 288/1168/15-ц від 04 листопада 2015 року, що ухвалив Попільнянський районний суд Житомирської області - задоволити.

Здійснити заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес Банк» (КОД ЄДРПОУ 20053145, МФО 322959, АБ «Експрес-Банк», адреса: 03049, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 25) у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2015 року у цивільній справі № 288/1168/15-ц на його правонаступника Публічне акціонерне товариство Акціонерний Комерційний банк «ІндустріалБанк» (КОД ЄДРПОУ 13857564, МФО 313849, адреса: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/7).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня

складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_2