Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/3188/18
Провадження № 2/209/352/19
"05" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Лобарчук О.О.,
при секретарі Золотих Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам'янське Дніпропетровської області цивільну справу № 209/3188/18 (номер провадження 2/209/352/19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, призначених рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 листопада 2012 року, які стягуються з нього, ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином віку повноліття, зменшивши їх розмір з 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) до 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, віку повноліття.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 листопада 2012 року з нього, ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином віку повноліття. При винесенні рішення Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, він не заперечував, щоб з нього стягувались аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його прибутку, оскільки відсутність у нього на утриманні на той час інших непрацездатних осіб, наявність у нього постійної роботи і стабільного доходу дозволяли йому сплачувати аліменти у такому розмірі. Однак у теперішній час суттєво змінився його матеріальний та сімейний стан. 18 лютого 2014 року він уклав шлюб із ОСОБА_5, про що Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис №58. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх синів: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Тобто, зараз на його утриманні, окрім сина ОСОБА_4, знаходиться ще двоє малолітніх синів ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а також дружина - ОСОБА_5, яка не працює у звязку з доглядом за молодшим сином до досягнення ним трьох років, які також потребують її матеріальної допомоги. Окрім того, він не має офіційного місця роботи, а його мінливий прибуток є незначним, і після виплати аліментних зобовязань у встановленому судом розмірі, у нього залишається сума коштів, яка не може забезпечити навіть прожиткового мінімуму для його родини, що вимушує його у теперішній час звертатись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4.
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 жовтня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги. Зазначив, що після ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, у нього змінилися обставини. Він уклав шлюб, і від шлюбу у нього народилося двоє дітей сини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дружина знаходиться в декретній відпустці. Він має постійне місце роботи. Але грошей на утримання своїх дітей та виплату аліментів не вистачає. Просить зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4 з 1/4 частини до 1/8 частини. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення .
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за її відсутності не скористалася та не повідомила суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подала.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
01 березня 2019 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, заслухав позивача, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 листопада 2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином віку повноліття.(а.с.13-14)
18 лютого 2014 року ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_5, про що Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис №58. (а.с.8)
Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мають двох неповнолітніх синів: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвами про їх народження. (а.с.9, 10).
Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи зміст ст.ст. 181 , 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.
При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Таким чином, визначаючи розмір аліментів суд враховує перебування на утриманні позивача двох малолітніх дітей, наявність постійного місця роботи і дохід позивача, стан здоров'я позивача.
Відтак слід зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 за рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 27 листопада 2012 року, до розміру 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітнього сина, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини.
17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв'язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Враховуючи те, що позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача, судові витрати слід залишити за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181,182,191,192 СК України, ст. ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 280, 281 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.
Змінити розмір аліментів, призначених рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 листопада 2012 року, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином віку повноліття, зменшивши їх розмір з 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, віку повноліття.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для пред'явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак у відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України 2017 р., до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Повний текст рішення складений 05.03.2019 року.
Суддя Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська О.О. Лобарчук