Справа № 522/9354/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Єршової Л.С.,

за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання незаконною бездіяльність органу державної влади,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1а, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, звернулася до суду з позовом до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, місцезнаходження: м.Одеса, вул. Канатна, 134, про визнання незаконною бездіяльності Приморської районної адміністрації Одеської міської ради щодо відмови у постановці на квартирний облік з 1994 року.

Суд зазначає, що під час подання позову позивач зазначила своє прізвище як ОСОБА_2, проте в подальшому під час надання документів, що посвідчують особу, судом було встановлено, що її прізвище ОСОБА_1, також позивач надала до суду заяву, в якій зазначила, що була допущена помилка та її прізвище ОСОБА_1 (а.с. 77).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що листом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 21.03.2018 року № Т-285/4;Т-573/2 ОСОБА_2 перебуває на квартирному обліку починаючи з 15.06.2012 року у складі сімї 6 осіб. Станом на 01.01.2018 року черга позивача у загальній групі № 5051.

Починаючи з 14.12.2015 року, з урахуванням пільги сімї сина - багатодітна сімя, позивача було включено у списки на першочергове отримання житла та станом на 01.01.2018 року черговість № 2167.

Інформація аналогічного змісту міститься і у листі ОСОБА_3 міського господарства Одеської міської ради від 12.01.2018 року № Т-6.

Підставами для звернення до наведених органів було те, що на думку позивача вона перебуває на квартирному обліку значно раніше, ніж зазначено у листах-відповідях.

У листі ОСОБА_3 міського господарства Одеської міської ради від 12.01.2018 року № Т-6 зазначено, що згідно з рішенням виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів від 01.04.1994 року № 180 позивач перебував на квартирному обліку, починаючи з 05.08.1988 року та рішенням виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів їй на склад сімї із 5 людей було надано 4 кімнати у комунальній квартирі АДРЕСА_2, із зняттям сімї позивача з квартирного обліку.

Рішенням виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів від 01.04.1994 року № 180 позивачу було відмовлено у поновленні на квартирний облік з дати 05.08.1988 року та рекомендовано надати документи для постановлення на облік заново.

Позивач погоджується з тим, що рішенням виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів від 01.04.1994 року № 180 у поновленні на квартирний облік з дати 05.08.1988 року позивачу було відмовлено. Проте, пунктом 3 наведеного рішення позивачу було запропоновано подати документи для постановки на квартирний облік, у звязку із тим, що станом на дату прийняття рішення виникли підстави, а саме, починаючи з 1994 року перебування на обліку в Одеському обласному медичному центрі психічного здоров'я з діагнозом олігофрен ступень імбецильності її рідного брата ОСОБА_4, який знаходився у неї на поруках, та мав право на поліпшення житлових умов.

Враховуючи викладене, позивачем на імя головного лікаря Одеського обласного медичного, центру психічного здоров'я було написано заяву з проханням видати довідку ВКК для квартирного обліку від 08.02.1994 року.

Після отримання довідки, позивачем було негайно подано заяву про постановку на квартирний облік разом з вищезазначеною довідкою ВКК.

З невідомих причин, заява позивача на квартирний облік не була відображена у черговості на отримання житла, в той час коли існує її право на отримання житла у звязку з перебуванням на квартирному обліку в наступний час.

ОСОБА_3 архівної справи Одеської міської ради та листом ОСОБА_3 міського господарства Одеської міської ради повідомлено позивача, що рішення про взяття на квартирний облік її та брата в архівних документах не було знайдено.

Обставина, що позивача не було поставлено на квартирний облік починаючи з 1994 року, порушує його право на отримання житла, оскільки у випадку своєчасної постановки на квартирний облік, позивач вже могла б отримати квартиру, що і стало приводом для звернення до суду. При цьому, на думку позивача, саме відповідач має довести відсутність позивача у списках квартирного обліку з 1994 року, так як відсутність у відповідача певних доказів не може спростувати твердження позивача.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 08.06.2018 року позов прийнято до провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні 08.11.2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні підтримав свій позов та просив суд його задовольнити на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, про що зазначив у відзиві на позов.

Також у відзиві на позов (а.с. 68-70) представник відповідача вказав, що позивач не надала жодного доказу, який би підтверджував її право на поновлення на квартирну чергу з 1994 року. Позивач перебувала на квартирному обліку починаючи 05.08.1988 року та рішенням Центральної районної ради народних депутатів від 06.03.1992 року № 170їй було надано 4 кімнати у комунальній квартирі № 1 у будинку № 16 за адресою вул. Тираспольська в м. Одесі із зняттям сім'ї Позивача з квартирного обліку. Згодом, гр. ОСОБА_1 звернулася до Центральної районної ради щодо поновлення на квартирному обліку з дати - 05.08.1988 року, рішенням виконавчого комітету Центральної районної ради від 01.04.1994 року у проханні гр. ОСОБА_1 відмовлено, як особі, яка не потребує покращення житлових умов (у зв'язку з отриманням квартири АДРЕСА_3 (вул. 1905 року) в м. Одесі загальною площею 75,4 кв.м.).

Відповідач погоджується, що гр. ОСОБА_4 є інвалідом 1-ї групи по психічному захворюванню, проте докази проживання однією сім'єю разом з позивачкою відсутні. Відповідно до довідки про склад сім'ї і реєстрацію (форма Ф-1) від 09.07.2018 року № 855 гр. ОСОБА_1 є основним квартиронаймачем приватизованої квартири № 12 за адресою: вул. Дерибасівська, 12 в м. Одесі. Разом з нею за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9. На теперішній час Позивачка перебуває на квартирному обліку при Приморській районній адміністрації Одеської міської ради з 15.06.2012 року, складом родини 6 осіб (всі хто зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1). Станом на 01.01.2018 року черга в загальній групі № 5051. З 14.12.2015 року, з врахуванням пільги сина - багатодітна родина, позивач, разом з родиною включена до списків на першочергове отримання житла і станом на 01.01.2018 року черговість по вказаній групі становить № 2167. На теперішній час, на думку представника відповідача, родина позивача пільг щодо позачергового надання житла немає. Також, як стверджує представник відповідача, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що дають можливість встановити факт проживання брата позивача, гр.ОСОБА_4 разом з гр. ОСОБА_1 однією сім'єю (що могло б слугувати пільгою при постановці на квартирний облік). Проте в Епікризі до історії хвороби гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 вказано, що до того моменту коли він поступив в лікарню 26.11.1993 року він проживав в Арцизькому районі Одеської області разом зі своїм батьком. На теперішній час місце проживання/перебування гр. ОСОБА_4 не встановлено (також відсутні будь які відомості в матеріалах справи.). З огляду на викладене, на думку представника відповідача, позовні вимоги є такими, що суперечать законодавству.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 14.02.2019 року у квартирі АДРЕСА_4 проживають 6 осіб позивач, ОСОБА_5 (невістка), ОСОБА_6 (син), онуки: ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Відповідно до листа ОСОБА_3 архівної справи та діловодства від 15.12.2016 року вих. №3238-Т-11.1-21 ОСОБА_1 було повідомлено, що в перевірених документах виконавчих комітетів Центрального районних рад народних депутатів за 1995 р. рішення про постановку на квартирний облік гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_4 не встановлено (а.с. 6).

Відповідно до листа ОСОБА_3 міського господарства від 12.01.2018 року вих. №Т-6 (а.с. 12 та а.с. 14) ОСОБА_2 повідомлено, що вона перебуває на квартирному обліку при райадміністрації з 15.06.2012 року складом сім`ї 6 осіб (ОСОБА_2, син ОСОБА_6, його дружина ОСОБА_5, 3 онука). З 14.12.2015 року, з урахування пільги сім`ї сина багатодітна сім`я, позивач включена до списків на першочергове отримання житла.

Відповідно до листа ОСОБА_3 міського господарства від 13.03.2018 року вих. №Т-349/2 (а.с. 10-11) позивач зареєстрована складом сім`ї з 6 осіб (вона, син, невістка та 3 онука) в одній приватизованій житловій кімнаті житловою площею 27,06 кв.м. (загальною площею 41,57 кв.м.) комунальної квартири АДРЕСА_5. Позивач перебуває на квартирному обліку при Приморській райадміністрації з 15.06.2012 року складом сім`ї 6 осіб (ОСОБА_2, син ОСОБА_6, його дружина ОСОБА_5, 3 онука). Станом на 01.01.2017 року її черга у загальній групі №5081.

З 14.12.2015 року, з урахування пільги сім`ї сина багатодітна сім`я, позивач включена до списків на першочергове отримання житла, і станом на 01.01.2017 року її черга №2186.

Крім того, у зазначеному листі вказано, що в своїх зверненнях, позивач зазначала, що вона перебувала на квартирному обліку з більш ранніх строків. З даного питання їй повідомлено, що як вбачалось з наданих позивачкою документів, рішення виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів від 01.04.1994 року №180, вона перебувала на квартирному обліку з 05.08.1988 року і рішенням виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів від 06.03.1992 року №175 їй на склад сім`ї з 5 осіб (вона, син, сестра, донька сестри, брат) було надано 4 кімнати у комунальній квартирі АДРЕСА_6 (вул. 1905 року), зі зняттям родини позивачки з квартирного обліку. Рішенням виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів від 01.04.1994 року №180 позивачці було відмовлено у постановці на квартирний облік з дати 05.08.1988 року і рекомендовано подати документи про постановку на квартирний обік заново. За інформацією ОСОБА_3 архівної справи та діловодства Одеської міської ради позивачці було надано копію вказаного рішення, а також ОСОБА_1 було повідомлено, що в перевірених документах виконавчих комітетів Центрального районних рад народних депутатів за 1995 р. рішення про постановку на квартирний облік її родини не встановлено. Інша інформація про постановку сім`ї ОСОБА_2 на квартирний облік в більш ранні строки відсутня.

Відповідно до листа Приморської районної адміністрації від 21.03.2018 року за вих. №Т-285/4, Т-573/2 ОСОБА_2 повідомлено, що вона перебуває на квартирному обліку при райадміністрації з 15.06.2012 року складом сім`ї 6 осіб (ОСОБА_2, син ОСОБА_6, його дружина ОСОБА_5, 3 онука). Станом на 01.01.2018 року її черга у загальній групі №5051. З 14.12.2015 року, з урахування пільги сім`ї сина багатодітна сім`я, позивач включена до списків на першочергове отримання житла, і станом на 01.01.2018 року її черга №2167 (а.с. 7-8).

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 15-18), рішенням виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів №180 від 01.04.94 року позивачці було відмовлено у постановці на квартирний облік з дати 05.08.1988 року і рекомендовано подати документи про постановку на квартирний облік заново.

Як вбачається з індивідуальної карти амбулаторного хворого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, він перебував на обліку в ООПНД, знятий з обліку у 2005 році (а.с. 21-22).

Також в матеріалах справи наявна заява від імені Тузовської-Терзів на ім`я головного лікаря ОПНД, в якій викладено прохання видати довіку ВКК на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, для квартирного обліку у Центральний виконком (а.с. 23) та матеріали з історії хвороби ОСОБА_4 (а.с. 24-27).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що дають можливість встановити факт родинних зв`язків ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який перебував на обліку в ООПНД, з позивачем, також відсутні докази, що ОСОБА_4 мешкав разом з ОСОБА_1 однією сім'єю (що могло б слугувати пільгою при постановці на квартирний облік), у суду відсутні відомості чи визнавався ОСОБА_4 недієздатним, чи встановлювалась над ним опіка. У судовому засіданні на питання суду позивач не змогла відповісти, де взагалі зараз мешкає її брат, позивач пояснила, що вже тривалий час не бачила його, зазначила, що «можливо він одружився».

Крім того, позивачкою надано до суду довідку, відповідно до якої ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, довідка видана 29.01.2019 року безстроково (а.с. 103), та довідку, відповідно до якої позивач має діагноз «органічний розлад особистості, помірно виражений» (а.с. 104).

Суд враховує, що жодних клопотань щодо витребування додаткових доказів позивач до суду не заявляв.

Статтями 12 і 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ст. ст. 76 - 80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Таким чином, встановивши, що позивач належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, суду не надав, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні у зв'язку з його недоведеністю.

Керуючись статтями 4-7, 10-13, 19, 81, 89, 141, 258, 264, 265, 268, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання незаконною бездіяльність органу державної влади, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 27.02.2019 року.

Суддя Л.С. Єршова