ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року

м.Суми

Справа №587/378/19

Номер провадження 22-ц/816/4531/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Орлова І. В.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, Бездрицька сільська рада Сумського району Сумської області,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Нікітченко Євгенії Вікторівни та Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Сумського районного суду Сумської області від 12 липня 2019 року в складі судді Черних О.М., ухваленого у м. Суми, повне судове рішення складено - 16 липня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у лютому 2019 року, ОСОБА_1 просила: визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 04.04.2018 року № 394 в частині передачі у комунальну власність Бездрицькій сільській раді Сумського району Сумської області земельної ділянки площею 2,000 га, кадастровий номер :03:002:0061, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області; вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що починаючи з листопада 2015 року вона неодноразово зверталася до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з приводу відведення їй у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області. Проте, отримувала відмови щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та в подальшому його затвердження, які судовими рішеннями визнавались незаконними. Так, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 09.11.2016 року було зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 06.03.2018 року № 18 1593/16-17-СГ було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, позивачем був розроблений даний проект, а також запроектована для відведення позивачу земельна ділянка була зареєстрована у Державному земельному кадастрі (визначена площа 2,00 га та присвоєний кадастровий номер :03:002:0061. Проте в порушення вимог закону Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області було двічі відмовлено у затверджені проекту землеустрою. Такі відмови судовими рішеннями визнавались протиправними та скасовувались. Як на підставу відмови, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області посилалось на те, що спірна земельна ділянка за наказом управління від 04.04.2018 року № 394 була передана в комунальну власність Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області. Позивач вважає даний наказ в оскарженій частині незаконним та таким, що прийнятий в порушення вимог закону.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 12.07.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 04.04.2018 року № 394 в частині передачі у комунальну власність Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:002:0061, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_2 - адвокат Нікітченко Є.В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволені позову.

Доводи скарги мотивує тим, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 29.08.2016 року ОСОБА_2 , як учаснику АТО, було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва, яка розташована на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області та у листопаді 2016 року звернувся до фізичної особи-підприємця для виготовлення проекту землеустрою. Зазначає, що наказ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки ОСОБА_1 отримала пізніше і на момент його надання, такий дозвіл вже був наданий ОСОБА_2 , а тому його права, як учасника АТО порушені.

Також, з вказаним рішенням суду не погодилось Головного управління Держгеокадастру у Сумській області та подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволені позову.

Доводи скарги мотивує тим, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.05.2018 року по справі № 818/966/18 у задоволенні вимог позивача щодо зобов`язання затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0061) у власність було відмовлено. Вказує, що земельні ділянки, сільськогосподарського призначення, серед яких і ділянка позивача передані в комунальну власність Бездрицької ОТГ, в той час як відповідач розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, тому не порушує права позивача. Зазначає, що на моменту передачі спірної земельної ділянки відсутнє рішення суду щодо затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність.

У відзивах на апеляційні скарги ОСОБА_1 просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Зазначає, що з аналогічної судової справи, що розглядалася судом апеляційної інстанції, яка стосувалася земельної ділянки її чоловіка, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, з якого можна зробити висновок, що наданий ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки йому у власність для ведення садівництва є незаконним, тому його права у даній справі жодним чином не порушені. Вказує, що Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області було порушено вимоги ст. 118 ЗК України.

Інший учасник справи відзиву на апеляційні скарги не направив.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Сумській області доводи апеляційних скарг підтримала та просила задовольнити.

Представник третьою особи Нікітченко Є.В. підтримала доводи апеляційних скарг, просила рішення скасувати.

Представник позивача проти скарг заперечив та просив рішення залишити без змін.

Представник Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області підтримала доводи апеляційних скарг і просила рішення скасувати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що до моменту прийняття наказу про передачу спірної земельної ділянки у комунальну власність, позивач на законних підставах отримала дозвіл на розроблення проекту землеустрою, належним чином погодила розроблений проект землеустрою та звернувся із заявою про його затвердження, але Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області в порушення вимог закону не було затверджено проект землеустрою та порушено право позивача, шляхом передачі спірної земельної ділянки у комунальну власність.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в період з жовтня 2015 року по жовтень 2016 року ОСОБА_1 тричі звертався до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Бездрицької сільської ради Сумського району.

Однак, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області кожний раз відмовляло у наданні ОСОБА_1 такого дозволу.

Як встановлено Сумським окружним адміністративним судом в постанові від 09.11.2016 року по справі № 818/1320/16, постановами Сумського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 року у справі № 818/41/16 та від 02.08.2016 року у справі № 818/850/16 ці відмови були визнані протиправними та скасовані, а постановою Сумського окружного адміністративного суду від 09.11.2016 року у справі № 818/1320/16, крім цього, зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Сумській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області за межами населеного пункту (т. 1 а.с. 19-21).

Наказом від 06.03.2017 року № 18-1593/16-17-СГ, на виконання вимог постанови Сумського окружного адміністративного суду від 09.11.2016 року в адміністративній справі № 818/1320/16, ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га (т. 1 а.с. 22).

Розроблений проект землеустрою належним чином погоджено висновком Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 26.09.2017 року № 4247/82-17 (т. 1 а.с. 24).

10.10.2017 року був складений акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0061, площею 2,00 га, що відводиться ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства, закріплена в натурі (на місцевості) межовими знаками (т.1 а.с.211).

З витягу з Державного земельного кадастру вбачається, що 17.10.2017 року за заявою ОСОБА_1 була проведена державна реєстрація запроектованої для відведення їй у власність земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0061, площею 2,00 га з цільовим призначення - для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 25).

13.11.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером - :03:002:0061 їй у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населеного пункту на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області (т. 1 а.с. 28).

На час звернення ОСОБА_1 до Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, спірна земельна ділянка ще перебувала в його розпорядженні.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.01.2018 року по справі № 818/1904/17 було зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області та прийняти відповідне рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Також вказаним рішенням встановлено, що на момент первинного звернення ОСОБА_1 30.11.2015 із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, земельна ділянка, щодо якої вона просила надати такий дозвіл, була вільною земельною ділянкою сільськогосподарського призначення (рілля). У Головного управління Держгеокадастру у Сумській області була відсутня заява про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від громадянина - учасника антитерористичної операції на цю земельну ділянку. Також вказаним судовим рішенням було встановлено, що дана земельна ділянка не була віднесена до земельних ділянок для відведення учасникам антитерористичної операції та сім`ям загиблих учасників антитерористичної операції, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.05.2015 № 898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сім`ям загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками». (т. 1 а.с. 29-30).

Як встановлено Сумським окружним адміністративним судом в постанові від 24.05.2018 року по справі № 818/966/18, листом від 03.03.2018 року № Ц-407/0/5-18-202/6-18 позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0061) у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області. Цим же рішенням вказану відмову визнано протиправною та скасовано, однак, у задоволенні вимоги про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0061) ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області відмовлено, в зв`язку з тим, що на час розгляду справи змінилася форма власності вказаної земельної ділянки з державної на комунальну через передання її Бездрицькій об`єднаній територіальній громаді (т. 1 а.с. 31-34).

В цей час, наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 04.04.2018 року №394 передано Бездрицькій сільській раді у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 351,3786 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Бездрицької об`єднаної територіальної громади Сумського району Сумської області згідно з додатком до цього наказу за актом приймання-передачі земельних ділянок, до яких увійшла і земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0061 (т. 1 а.с. 38-40).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 17.04.2018 року була здійснена державна реєстрація права власності територіальної громади в особі Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0061, площею 2,000 га та цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 60).

Відповідно до розробленої та затвердженої містобудівної документації «Проекту детального планування території для розміщення садових ділянок учасників АТО за межами населеного пункту с. Бездрик на землях Бездрицької територіальної громади Сумського району Сумської області», спірна земельна ділянка площею 2,000 га, відповідно до нотаріально-посвідченої заяви про об`єднання земельних ділянок , увійшла до складу земельної ділянки площею 13,5347 га, з кадастровим номером :03:002:0069, яка 24.10.2019 року була зареєстрована на праві комунальної власності за територіальною громадою в особі Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області (т. 1 а.с. 171-173).

Також встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 29.08.2016 року №18-3209/16-16-СГ ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області, площею 0,12 га та цільовим призначенням - для індивідуального садівництва (т. 1 а.с. 218).

Відповідно до ст. ст. 13, 19 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 5 ЗК України одним із основних принципів земельного законодавства є забезпечення гарантій прав на землю.

Порядок набуття громадянами права власності на земельну ділянку у разі передачі її із земель державної власності у приватну власність у межах норм безоплатної приватизації визначений приписами статей 118, 121, 122, 186-1 Кодексу. Вказаними нормами Земельного Кодексу передбачений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, повноваження органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до частини 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За змістом частини 9 цієї статті ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Як визначено в частинах 1 статті 121 цього Кодексу громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Зокрема, за змістом положень ч.ч. 4, 8 ст.122 ЗК України передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність громадян у межах норм безоплатної приватизації здійснюють центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи, тобто, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області.

ОСОБА_1 , у відповідності до ст. 121 ЗК України, вперше у листопаді 2015 року подала заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яку було задоволено та надано відповідний дозвіл після спливу значного часу внаслідок оспорювання свого права в суді, наказом ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 06.03.2017 року № 18-1593/16-17-СГ та розробила відповідний проект землеустрою з присвоєнням земельній ділянці кадастрового номера :03:002:0061.

Погодження проекту землеустрою здійснюється у відповідності до ст. 186-1 ЗК України, згідно з частинами 1 та 6 якої проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Розроблений ОСОБА_1 проект був погоджений висновком Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 26.09.2017 року № 4247/82-17. У висновку зазначено, що проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства відповідає законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.

Після цього, земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0061, площею 2,00 га, що відводиться ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства, була закріплена в натурі (на місцевості) межовими знаками та складений акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Даний акт підписаний начальником структурного підрозділу ГУ Держгеокадастру в Сумській області.

На виконання наказу ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 06.03.2017 року № 18-1593/16-17-СГ Міськрайонним управлінням у м. Сумах та Сумському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області була проведена державна реєстрація земельної ділянки, площею 2,00 га з цільовим призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:002:0061.

В частині 9 ст. 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, розроблений проект землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування. У разі прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність одночасно вирішується питання про надання земельної ділянки у власність.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.06.2018 року у справі 816/1920/17.

Погоджений проект був поданий позивачем на затвердження до ГУ Держгеокадастру у Сумській області 14.11.2017 року, однак всупереч ч. 9 ст. 118 ЗК України та правової позиції Верховного Суду, відповідач до 28.11.2017 року не затвердив погоджений належним чином проект та не передав у власність позивачу спірну земельну ділянку.

Вказані дії ГУ Держгеокадастру у Сумській області неодноразово визнавались судовими рішення неправомірними.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» передбачається Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 1 лютого 2018 р. забезпечити: формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 Земельного кодексу України; передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліку земельних ділянок державної власності, права на які виставлені на земельні торги, в комунальну власність об`єднаних територіальних громад після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди таких земельних ділянок; здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

В період оспорювання позивачем в судовому порядку відмову ГУ Держгеокадастру в Сумській області у затверджені проекту землеустрою та передачі йому у власність земельної ділянки, ГУ Держгеокадастру в Сумській області видало наказ від 04.04.2018 року № 394 про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність, виданий на виконання цього розпорядження

Відповідно до цього наказу, земельна ділянка, сформована для передачі у власність ОСОБА_1 , в порушення її прав, була передана до земель комунальної власності Бездрицької об`єднаної територіальної громади.

Однак, станом на 28.11.2017 року, тобто на день, коли погоджений належним чином проект землеустрою повинен був бути затверджений ГУ Держгеокадастром в Сумській області, не існувало а не наказу від 04.04.2018 року № 394 про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність, а не розпорядження КМУ від 30.01.2018 року №60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад».

Тобто, ГУ Держгеокадастру в Сумській області, будучи обізнаним про наявність численних судових рішень щодо визнання їх дій протиправними, відмов у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, окрім того прийняв наказ про передачу вже сформованої для передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки у комунальну власність, чим порушило її право на отримання у власність земельної ділянки.

Такі дії сприяли виникненню тяганини у вирішенні для позивача цього питання.

Вищевикладеним спростовуються доводи управління в апеляційній скарзі щодо відсутності порушення прав позивача та законності таких дій за відсутності судового рішення на час передачі спірної землі в комунальну власність.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушень пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Отже, встановлені в справі обставини дають підстави стверджувати, що позивач відповідно до вимог закону отримала дозвіл на розроблення проекту землеустрою, належним чином погодила розроблений проект землеустрою та 14.11.2017 року у визначений земельним законодавством спосіб звернулася із заявою про його затвердження, тобто, ще до прийняття відповідачем рішення від 04.04.2018 року про передачу спірної земельної ділянки у комунальну власність Бездрицької сільської ради. Однак, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області протиправно у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не прийняло рішення про затвердження проекту землеустрою та надання її у власність, та незаконно було відмовлено у його затвердженні, що підтверджується судовими рішеннями, які набрали законної сили.

З огляду на викладене, необґрунтованими є посилання в апеляційній скарзі відповідача на те, що спірна земельна ділянка наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 04.04.2018 року за № 394 вже передана з державної власності у комунальну власність, не може бути підставою для скасування рішення суду і відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки вирішуючи цей спір суд відповідно до правових норм ст. 5 ЦК України застосовує матеріальних закон, діючий на час виникнення спірних правовідносин.

При цьому, за умовами розпорядження Кабінету Міністрів України «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» від 31.01.2018 року за № 60 Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру, починаючи з 01.02.2018 року мала забезпечити здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність, розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

В рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) наголошується, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами. Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Апеляційний суд ці висновки Конституційного Суду України вважає можливим врахувати для вирішення даного спору з місцевим органом виконавчої влади, яким виступає ГУ Держгеокадастру у Сумській області.

Проте, всупереч цьому, ГУ Держгеокадастру у Сумській області, надавши ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою, виділивши їй земельну ділянку в натурі та зареєструвавши її в Державному земельному кадастрі як земельну ділянку, що надається ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства, тобто вчинивши дії, спрямовані на надання позивачу земельної ділянки у власність, окрім затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність, що за вищенаведеними фактичними обставинами справи повинно було бути здійснено ще до 28.11.2017 року, не затвердило проект землеустрою та не передало цю спірну земельну ділянку у власність ОСОБА_1 , а наказом від 04.04.2018 року № 394 передало її в комунальну власність Бездрицької об`єднаної територіальної громади.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача про законність наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 04.04.2018 року № 394 в частині передачі у комунальну власність Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області вже сформованої земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:002:0061, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, порушило право позивача, яка розпочала процедуру реалізації такого права на отримання у власність земельної ділянки за вказаним цільовим призначенням, у спосіб визначений статтями 118,121 ЗК України за обставин фактичного виділення позивачу земельної ділянки в натурі не доводіть правомірності в діях цього управління про передачу такої ділянки у комунальну власність Бездрицької сільської раді, при наявності правомірних сподівань у позивача на передачу їй цієї земельної ділянки у власність.

Апеляційний суд зауважує, що оскільки з моменту отримання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної у власність за її цільовим призначенням, виготовлення такого проекту, але з вини управління не затвердженого ще за час, коли до повноважень управління належала така функція, закріплення на місцевості за позивачем межових знаків, що свідчать про виділення їй земельної ділянки в натурі, у останньої виникли законні сподівання у спосіб визначений земельним законодавством реалізувати своє цивільне право. Спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер, бо в даному випадку неправомірні дії управління щодо передачі вже сформованої та виділеної в натурі земельної ділянки у комунальну власність, при наявності заяви фізичної особи про передачу ділянки їй у власність, порушують її право, гарантоване ст. 14 Конституції України, яка передбачає, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Таким чином заявлений спір в силу ч. 1 ст. 19 ЦПК України належить до предметної юрисдикції загальних судів, оскільки у спірних правовідносинах ГУ Держгеокадастр у Сумській області виступає органом держави, через який здійснююся цивільні права держави, як власника щодо розпорядження земель державної власності, в межах компетенції, встановленої законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За оспорюваним наказом управління від 04.04.2018 місцевий орган центральної влади вчинив розпорядну функцію власника землі - передав її у комунальну власність органу місцевого самоврядування Бездрицької сільраді, притому, що на дату видання такого наказу за виготовленим проектом землеустрою вже була сформована земельна ділянка для передачі її у приватну власність фізичній особі за визначеним цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства.

Проте, при наявності обставин для затвердження проекту землеустрою і прийняття рішення про передачу даної земельної ділянки у приватну власність, управління всупереч ч.9 ст. 118 ЗК України передає масив землі сільськогосподарського призначення до складу якої увійшла спірна земельна ділянка, у комунальну власність Бездрицької сільраді, яка має намір розпорядитися землею в іншому порядку, а саме передати у приватну власність для ведення садівництва.

З урахуванням викладеного, місцевий суд на законних підставах задовольнив вимоги позивача, визнав оспорюваний наказ незаконним та скасував його, захистив порушене право шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення.

Апеляційний також звертає увагу, що розпорядженням КМУ від 31.01.18 № 60-р, на виконання якого було прийнято оспорюваний наказ, не обмежує повноважень управління завершити передачу сформованої земельної ділянки у приватну власність.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Нікітченко Є.В., то вони також не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки надання апелянту дозволу на розроблення відповідного проекту землеустрою є лише первісним етапом процедури відведення земельної ділянки і не означає, що такий проект землеустрою в наступному буде затверджений компетентним суб`єктом владних повноважень, а земельна ділянка - передана заявнику.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 27.02.2018 року у справі 545/808/17 та від 28.02.2019 року у справі № 818/1903/17.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який є невід`ємною частиною Конвенції, передбачене право кожної фізичної або юридичної особи на мирне володіння своїм майном.

ЄСПЛ в своїх рішеннях у справах «Жовнер проти України», «Меллахер та інші проти Австрії» «Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії» зазначив, що під поняттям «майно» розуміється не лише майно, яке належить особі на праві власності згідно із національним законодавством, а й «правомірні очікування» та «законні сподівання» особи. При цьому, «правомірні очікування» виникають в особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваження органу.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_2 , отримавши у серпні 2016 році дозвіл на розроблення проекту землеустрою до цього часу не вчинили більше жодних дій для реалізації свого права на отримання земельної ділянки у власність, як то розроблення проекту землеустрою з виділом цієї земельної ділянки в натурі, його погодження та присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру.

Рішення управління про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не породжує будь-якого права власності на майно чи права користування майном (майнового права). Право на розробку проекту землеустрою, не є майном у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, не підпадає під захист Конвенції, і не дає підстави для застосування таких термінів як «правомірні очікування» та «законне сподівання».

З огляду на викладене, а також те, що в наказі Управління Держгеокадастру в Сумській області йому було зазначено про всю процедуру відведення земельної ділянки у власність, колегія суддів не переконана доводами заявника апеляційної скарги про те, що він вважав, що вчинив всі необхідні дії для «правомірного очікування» набуття земельної ділянки, як учаснику АТО.

До того ж, на даний час передані за оспорюваним наказом земельні ділянки із державної власності в комунальну власність, загальною площею 13,5347 га, зареєстровані за територіальною громадою в особі Бездрицької сільської ради Сумського району, з кадастровим номером :03:002:0069 та цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Тоді як ОСОБА_2 , як учаснику АТО, була передбачена земельна ділянка з цільовим призначенням для індивідуального садівництва.

Доводи скарги представника ОСОБА_2 про надання йому дозволу раніше за ОСОБА_1 також не заслуговують на увагу, оскільки, судом рішенням, що набрало законної сили, встановлено, що на момент первинного звернення ОСОБА_1 30.11.2015 із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, земельна ділянка, щодо якої вона просила надати такий дозвіл, була вільною земельною ділянкою сільськогосподарського призначення (рілля).

Посилання ГУ Держгеокадастру у Сумській області в апеляційній скарзі на те, що позивач не довів належними та допустимими доказами порушення її прав та законних інтересів наказом Головного управління від 04.04.2018 року за № 394 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині щодо передачі у комунальну власність Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області земельної ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером :03:002:0061 є необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач вжила всіх заходів, передбачених законодавством, щоб отримати у власність спірну земельну ділянку, проте, всупереч її «правомірним очікуванням» та «законним сподіванням» земельна ділянка незаконно була передана у комунальну власність органу місцевого самоврядування.

Також, слід зазначити, що у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після своєї реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися не в порядку адміністративної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право. Крім того, цей спір не може бути вирішено в порядку адміністративного судочинства, оскільки адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права власності на земельні ділянки.

Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21.03.2018 року у справі №809/1946/15.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Нікітченко Євгенії Вікторівни та Головного управління Держгеокадастру у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 12 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 листопада 2019 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: І.В. Орлов

Т.А. Левченко