Справа № 201/1178/19
Провадження № 2-о/201/54/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Федоріщева С.С.,

при секретарі - Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Перша дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту перебування у шлюбі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, де заінтересованими особами є Перша дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, у якій просив встановити факт родинних відносин та факт перебування у шлюбі.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла його мати - ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер його батько - ОСОБА_4, який фактично прийняв спадщину після матері заявника, проте не встиг оформити свої юридичні права. ОСОБА_5 звернувся до Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою від 15 грудня 2018 року державний нотаріус Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що у батьків у паспортах громадян України прізвища вказані неоднаково: у батька - ОСОБА_11, а у матері - ОСОБА_3, у заявника - ОСОБА_11, а також у свідоцтві про одруження, яке видане 29 квітня 1951 року російською мовою Ворошиловоградським міськбюро РАЦС серія НОМЕР_1 ім'я батька помилково зазначено як «ОСОБА_11» замість «ОСОБА_11». Заявник зазначає, що розбіжність у прізвищах виникла при невірному переклад прізвища «ОСОБА_11» з російської мови та помилки при зазначені імені у свідоцтві про шлюб батьків, а тому просить встановити факт родинних відносин та перебування у шлюбі, оскільки встановлення цих фактів мають для нього юридичне значення.

Заявник надав до суду заяву у якій просив заяву про встановлення факту задовольнити та розгляд справи проводити без його участі.

Заінтересована особа ОСОБА_6 надав суду заяву у якій просив заяву про встановлення факту задовольнити та розгляд справи проводити без його участі

Від представника Першої дніпровської державної нотаріальної контори також надійшла заява, у якій остання просить справу розглянути без її участі.

Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим 04 грудня 2005 року Дніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим 18 вересня 2006 року Відділом реєстрації смерті ОСОБА_7 міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 17).

ОСОБА_5 звернувся до Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою від 15 грудня 2018 року державний нотаріус Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що у батьків у паспортах громадян України прізвища вказані неоднаково: у батька - ОСОБА_11, а у матері - ОСОБА_3, у заявника - ОСОБА_11, а також у свідоцтві про одруження, яке видане 29 квітня 1951 року російською мовою Ворошиловоградським міськбюро РАЦС серія НОМЕР_1 ім'я батька помилково зазначено як «ОСОБА_11» замість «ОСОБА_11» (а.с. 7-8).

Згідно із свідоцтвом про одруження від 29 квітня 1951 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружились. Після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловікові - ОСОБА_11, дружині - ОСОБА_8 (а.с. 21).

Відповідно до штампу в паспорті ОСОБА_3 в графі сімейний стан наявний штамп про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11), а штампі про реєстрацію шлюбу у паспорті ОСОБА_4 зазначено, що ним 29 квітня 1951 року зареєстровано шлюб з ОСОБА_9 (а.с. 12-13).

Також встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 18 листопада 1958 року батьками ОСОБА_1 є (мовою оригіналу) ОСОБА_11 и ОСОБА_12 (а.с. 21).

Місцем реєстрації та проживання ОСОБА_3, ОСОБА_11 з 1978 року є АДРЕСА_1, що підтверджується копією їх паспортів (а.с. 11-13). Відповідно до копії паспорта ОСОБА_1 місцем реєстрації та проживання з 1979 року також є АДРЕСА_1 (а.с. 14-15).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оцінюючи усі докази які було досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості даної заяви, у зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити її у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 293, 294 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Перша дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту перебування у шлюбізадовольнити.

Встановити факт родинних відносин батька та сина між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року (батько) та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (син).

Встановити факт родинних відносин матері та сина між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року (мати) та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (син).

Встановити факт перебування у шлюбі з 29 квітня 1951 року до моменту смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року (дружина) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року (чоловік).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.С. Федоріщев