Справа № 697/1774/19
Провадження № 2/697/554/2019
11 листопада 2019 року
Канівський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді Льон О.М.
з участю секретаря с/з - Дрянової Н.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в м. Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області, про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області, про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів. В обгрунтування позову зазначив, що він є батьком неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю дитини є відповідачка. На даний час дитина проживає з позивачем та бабусею, які займаються її утриманням та вихованням. З 2013 року відповідачка покинула родину, нетривалий час проживала в м. Каневі, а потім виїхала в невідомому напрямку.18.07.2013 позивач звертався до Канівського міськрайонного суду Черкаської області про стягнення аліментів на дитину, однак не дивлячись на рішення суду відповідачка не бажає брати участь у вихованні дитини, не спілкується з нею, участі у житті доньки не приймає, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. 23.04.2018 рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області відповідачку було оголошено в розшук за несплату аліментів. У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду із позовними вимогами про позбавлення відповідача батьківських прав. Окрім цього, позивач просить в судовому порядку змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02.09.2013, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини на тверду грошову суму розміром 2000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , та його представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Канівського міськвиконкому Гусарова А.В., подала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі, не заперечує щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_2 , яка проживає разом з позивачем.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07.10.2005 відділом реєстрації актів громадянського стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 172 ( а.с. 9) вбачається, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Канів, її батьком є позивач по справі ОСОБА_1 , мати ОСОБА_3 .
Згідно довідки про склад сім`ї № 11-15/1875 від 27.03.2019 виданої виконавчим комітетом Канівської міської ради ( а.с. 28) вбачається, що неповнолітня ОСОБА_2 проживає разом з батьком ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_5 .
Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02.09.2013 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 18.07.2013 і до повноліття дитини .

Відповідно до довідки відділу ДВС Канівського міськрайонного управління юстиції від 20.05.2015 № 183 ОСОБА_1 не отримав аліменти на дитину.

11.09.2015 комісією з питань захисту дітей Канівського міськвиконкому був наданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , відносно її малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки це відповідає інтересам дитини ( а.с. 13).

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.04.2018 по справі № 697/1922/13-ц відповідачку було оголошено в розшук за несплату аліментів ( а.с. 29).

Згідно з актом обстеження умов перебування дитини, складеного 28.03.2019 комісією у складі директора Канівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ОСОБА_7 та фахівцями із соціальної роботи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ( а.с. 27) вбачається, що неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_5 в житловому будинку придатному для проживання сім`ї з дитиною, умови проживання добрі, дитина всім забезпечена.

Відповідно до довідки № 144 від 09.08.2019, виданої адміністрацією Канівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 4 (а.с. 56), вбачається, що ОСОБА_2 навчається в Канівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 4 Канівської міської ради Черкаської області у 8-Б класі, за час навчання дитини в школі мати ОСОБА_10 не відвідувала батьківських зборів, позакласних, позашкільних заходів, не підтримувала зв`язок з класним керівником, учителями-предметниками, не цікавилася навчальними досягненнями доньки.

Згідно характеристики наданої дільничним офіцером поліції сектору превенції Канівського ВП ст. лейтенантом поліції Д.І. Перцем (а.с.59), вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за час проживання за адресою: АДРЕСА_1 , характеризувалася з негативної сторони, була помічена в компаніях, які ведуть антигромадський спосіб життя, вихованням та утриманням дитини не займалася, вживала спиртні напої.

Під час розгляду справи, 30.08.2019 Служба у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради надала висновок № 268 про доцільність прийняття остаточного рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на розсуд суду (а.с. 61).

З наведених вище доказів, вбачається, що відповідачка з власної ініціативи самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, участі у житті доньки свідомо не приймає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки.

Частина 8 статті 7 СК України передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

В Декларації ООН прав дитини (1959 р.) зазначено, «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості».

У відповідності до ч. 2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності з ч.2.ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усунення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, тобто якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Суд вважає доведеним, що не спростовано і самим відповідачем ОСОБА_3 , що остання протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклується про неї, не забезпечує її матеріально.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог позивача про зміну розміру аліментів суд дійшов до наступних висновків.

Так, сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно довідки про склад сім`ї (а.с. 28) вбачається, що ОСОБА_2 проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні.

Згідно виконавчого листа № 697/1922/13-ц, виданого Канівським міськрайонним судом Черкаської області від 02.09.2013, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 18.07.2013 і до повноліття дитини (а.с. 10).

Згідно матеріалів виконавчого провадження відповідач має заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 697/1922/13-ц від 02.09.2013 (а.с. 20).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13).

Судом встановлено, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача, визначено рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31.07.2013 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття.

При визначенні розміру стягнутих аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого ЗУ «Про державний бюджет на 2019 рік» для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 01січня 2019 пo 30 червня -2027грн., с 01 липня пo 30 листопада - 2118грн., з 01грудня -2218 грн., а також з того що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог щодо зміни розміру аліментів, оскільки судом враховано стан здоров`я дитини та матеріальний стан стягувача, а тому суд вважає за можливе змінити розмір аліментів, які призначені до стягнення рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31.07.2013 та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на що, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 768,40 грн. судового збору, сплачені позивачем за позовною вимогою про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак із відповідача належить стягнути на користь держави 768,40 грн. судового збору за позовну вимогу про зміну розміру аліментів.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, ст.ст. 7, 150, 155, 164, 166, 182, 184, 192 СК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області, про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Змінити розмір аліментів, визначених рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31.07.2013 по справі № 697/1922/13-ц, та стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі розміром 2000,00 (дві тисячі грн. 00 коп.), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини, починаючи з дати набрання рішенням законної сили.

Розмір аліментів, що стягуються у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Відкликати виконавчий лист Канівського міськрайонного суду Черкаської області:

- № 697/1922/13-ц від 02.09.2013 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 18.07.2013.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , витрати понесені позивачем на сплату судового збору в сумі 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду .

Головуючий - О . М . Льон