Справа № 485/925/18
Провадження № 2/485/168/19
04 березня 2019 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Квєтки І.А.,
секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування належним йому на праві власності будинком №71 по вул.Шевченка в с. Василівка Снігурівського району Миколаївської області. Позовні вимоги мотивував тим, що відповідачка його колишня невістка за вказаною адресою зареєстрована, але не проживає з 2014 року без поважних причин, добровільно знятися з реєстрації в будинку відповідачка не бажає, чим порушує його права, як власника будинку, що у відповідності до ст.ст.317, 319, 405 ЦК України є підставою для припинення користування останньою житловим приміщенням.
В судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.
Позивач подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем фактичного проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок №71 по вул.Шевченка в с.Василівка Снігурівського району Миколаївської області. На підтвердження такого позивачем надано свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом, посвідченим у Снігурівській держнотконторі 23.12.2003 року, реєстровий №2-1476, витяг про реєстрацію прав власності у Снігурівській філії Миколаївського МБТІ від 19.01.2004 року, технічний паспорт на житловий будинок (а.с.5-8).
Відповідач зареєстрована у вказаному жилому будинку як невістка позивача так, як перебувала у шлюбі з його сином ОСОБА_3
20 лютого 2018 року за рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області шлюб між ОСОБА_3 (сином позивача) та відповідачкою розірвано (а.с.12).
За даними довідки Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області №211 від 11 червня 2018 року (а.с.18), ОСОБА_2 зареєстрована, але не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3.
Дане підтверджується також і актом депутата Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області ОСОБА_6, складеним 27 квітня 2018 року, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації по вул.Шевченка, 71 в с.Василівка Снігурівського району Миколаївської області з 2014 року по теперішній час не проживає, що підтверджують сусіди ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (а.с.11).
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним.
За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час (правова позиція ВСУ у справі №6-709цс16).
У ході судового розгляду підтверджено обставини щодо права власності позивача на житлове приміщення, відсутність відповідачки за зареєстрованим місцем проживання понад один рік, відсутності доказів щодо створення позивачем перешкод у користуванні житлом, участі відповідача в утриманні квартири чи виявлення нею інтересу до житла. Доказів поважності причин відсутності відповідачки понад зазначений термін судом не встановлено, так само як і наявності домовленості між сторонами про інший строк збереження права на проживання у житловому будинку.
Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування житловим будинком № 71 по вул. Шевченка, в с.Василівка Снігурівського району Миколаївської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 704,80 (сімсот чотири грн. 80коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд, який відраховується з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення - 04.03.2019 року.
Суддя