Ухвала

14 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 750/3420/19

провадження № 61-20132ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 червня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка про стягнення заборгованості, в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь надбавку за особливі умови роботи за період часу з серпня 2014 року по січень 2017 року включно у розмірі 30 341 грн, 934,74 грн компенсації у зв`язку з інфляцією, середній заробіток за час затримки виплати надбавки за особливі умови роботи у розмірі 69 515,82 грн та 7 000 грн у відшкодування витрат на правову допомогу.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Національного університету «Чернігівський колегіум імені Т. Г. Шевченка» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті надбавки за особливі умови роботи за період часу з 01 серпня 2014 року по 26 січня 2017 року у розмірі 27 742,09 грн, 934,74 грн у відшкодування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (за період часу з січня 2017 року по лютий 2019 року включно) у розмірі 30 000 грн, а всього - 58 676,83 грн.

Стягнуто з Національного університету «Чернігівський колегіум імені Т. Г. Шевченка» на користь ОСОБА_1 768,40 грн у відшкодування сплаченого судового збору та 2 000 грн витрат на правову допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року апеляційну скаргу Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка задоволено частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2019 року щодо часткового задоволення позовних вимог змінено та доповнено такою вказівкою: «(обов`язкові платежі з цих сум не утримано)».

У іншій частині рішення суду залишено без змін.

У листопаді 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 червня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 100 791,56 грн (30 341 грн + 934,74 грн + 69 515,82 грн = 100 791,56 грн), яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00 грн * 100 = 192 100 грн).

Отже, зазначена справа на підставі вимог закону відноситься до малозначних.

Малозначна справа є такою з огляду на свої властивості, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи та наявність чіткої й незмінної судової практики, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Ураховуючи наведене, оскільки Національний університет «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 червня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець