Справа № 629/6149/18
Номер провадження 2/629/357/19
01.03.2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря Котяй А.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -
Позивач 12.11.2018 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час з відповідачем вони проживають окремо, останній, коштів на її утримання не надає. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини, у розмірі 860 гривень на місяць, інших доходів не має, ніякими пільгами не користується, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька дитини. В зв'язку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі по 1500 гривень, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.
12.02.2019 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
У визначений в ухвалі суду строк відповідачем до суду було надано відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_2 вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Прохав справу розглядати за його відсутності.
Згідно ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстровану шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданим Сосонівською сільською радою Нововодолазького району Харківської області 04 листопада 2014 року, актова запис 02 (а.с.8). Від даного шлюбу є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданим Виконавчим комітетом Садівської сільської ради Лозівського району Харківської області 21 жовтня 2016 року (а.с.9). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.
Позивач не працює, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини у розмірі 860 грн. (а.с.11).
Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно із частинами 2, 4 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатним, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині.
Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, інвалідом не являється, на хронічні захворювання не страждає, інших утриманців або інших аліментних зобов'язань не має, що не заперечувалось ним.
У зв'язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе.
В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили.
Отже, виходячи з принципу справедливості, розумності, з урахуванням потреб дружини та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісяця, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 704,80 гривень на користь держави.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 76, 78, 81, 82, 95, 141, 263-268, 354, 355 ЦПК України, ст. 80, 84, 182 СК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини, у твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 12 листопада 2018 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Бритай, Лозівського району, Харківської області, громадянка України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець м. Харків, громадянин України, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Суддя Т.О. Каращук