САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/1225/19
2/206/576/19
УХВАЛА

04 березня 2019 року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцев О.П., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (м. Дніпро, вул. Прорізна, 58) до ОСОБА_2 (м. Дніпро, вул. Прорізна, 58), треті особи: ОСОБА_3 (м. Дніпро, вул. Гайова, 14) та ОСОБА_4 (м. Дніпро, вул. Прорізна, 58) про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності.

Перевіривши матеріали поданої заяви та доданих до неї документів, суддя приходить до висновку, що позовна заява має бути повернута позивачеві з наступних підстав.

Як вбачається з наданих матеріалів, позовна заява підписана позивачем та її представником ОСОБА_5, який одночасно відповідно до змісту позовної заяви зазначений третьою особою, та саме ним було подано даний позов до суду до суду.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 року №1401-VIII, яким Конституцію України доповнено статтею 131-2.

Відповідно до ч. 3 ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Пунктом 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Відповідно до ч. 1ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Частиною 2 статті 60 ЦПК України встановлено, що представником також може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи).

Частино 6статті 19 ЦПК України визначено, що не можуть визнаватись судом малозначними справи, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до частини 1, 4 статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи та справи, що виникають з трудових правовідносин.

Із аналізу вказаних норм слідує, що вказана справа не може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження та не належить до категорії малозначних в силу предмету спору, а відтак представником в даній справі може бути лише адвокат.

До матеріалів позовної заяви не долучено не долучено жодних документів, які б підтверджували статус особи, яка звернулася до суд з цим позовом, як адвоката, зокрема свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Окрім того, на підставі п.3 ч.1 ст. 27 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» починаючи з 1 січня 2019 року представництво учасників справи в суді першої інстанції (місцевих загальних судах) здійснюється виключно адвокатами. При цьому, повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, за наявності таких недоліків суд не може відкрити провадження.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відсутність у ОСОБА_6, який підписав даний позов та звернувся з ним до суду, процесуальної дієздатності для здійснення представництва.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

На підстави викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності - вважати неподаною та повернути позивачу.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України в Індустріальному районі міста Дніпро повернути ОСОБА_1, сплачений судовий збір, суму в розмірі 840,00 грн., згідно квитанції № від 01 лютого 2019 року та суму у розмірі 768,40 грн., згідно квитанції № від 11 січня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П.Румянцев