Ухвала

04 березня 2019 року

м. Київ

справа № 405/7458/17

провадження № 61-45553ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 01 червня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2018 року

у справі за позовом Комунального підприємства «Теплоенергетик» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за використану теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Теплоенергетик» (далі - КП «Теплоенергетик») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за використану теплову енергію.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 01 червня

2018 року позов КП «Теплоенергетик» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 заборгованість за використану теплову енергію у сумі 20 679,65 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 оскаржили його в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 23 серпня

2018 року апеляційний скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 на рішення залишено без руху на підставі статей 185, 357 ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 вересня

2018 року апеляційний скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 01 червня 2018 року визнано неподаною та повернуто заявникам.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Разом з тим, з матеріалів поданої касаційної скарги вбачається,

що оскаржуване рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда

від 01 червня 2018 року апеляційним судом по суті не переглядалася.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України предметом касаційного оскарження може бути рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.

Враховуючи зазначене, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, згідно з якою суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У касаційній скарзі заявники порушують клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2018 року з посиланням на те, що строк пропущено

з поважних причин, оскільки ухвалою Верховного Суду від 18 жовтня

2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2

на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 вересня

2018 року визнано неподаною та повернуто заявникам.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, наявні підстави для його поновлення.

Разом з тим, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У касаційній скарзі заявники зазначають, що вони звільнені від сплати судового збору за подання вказаної касаційної скарги на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Позивачі у справах про захист їхніх прав як споживачів звільнені від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» не лише у суді першої інстанції. Порушені права споживача можуть бути захищені не лише у суді першої інстанції, але й у судах інших інстанцій, розгляд справи в яких є частиною єдиного цивільного процесу.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 14-57цс18 від 21 березня 2018 року.

Проте, як вбачається з матеріалів касаційного провадження, заявники не є споживачами послуг у даному спорі, оскільки предметом позову є стягнення заборгованості за використану теплову енергію.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у зв'язку з із цим обставини, зазначені вище, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу, а тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

При цьому необхідно звернути увагу заявників, що вони можуть бути звільнені від сплати судового збору за подання вказаної скарги з інших підстав, передбачених чинним законодавством, зокрема, частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України та статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою справляється судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заявникам слід сплатити суму судового збору у розмірі 384,20 грн за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів ? УК у Печерському районі міста Києва;

код ЄДРПОУ - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - 6007; МФО - 899998; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності

банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Керуючись статтями 127, 185, 393, пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 строк для усунення недоліків касаційної скарги на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2018 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Комунального підприємства «Теплоенергетик» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за використану теплову енергію, за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 01 червня 2018 року відмовити.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська