ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року м. Чернівці

справа № 727/12632/18

провадження 22-ц/822/257/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Яремка В. В.,

суддів: Литвинюк І. М., Перепелюк І. Б.

секретар Тодоряк Г. Д.,

розглянувши за відсутності учасників справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс»» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці у складі судді Яреми Л. В. від 05 грудня 2018 року,

встановив:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» (далі -ТОВ «Фінансова компанія «Поліс»), Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2018 року провадження у справі відкрито.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» просить зазначену ухвалу суду скасувати, а справу повернути до Шевченківського районного суду м. Чернівці для вирішення питання про відкриття провадження.

Посилається на порушення норм процесуального права, а саме недотримання судом першої інстанції правил визначення підсудності.

Зазначає, що місцезнаходженням ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» є м. Київ, вул. Шовковична, будинок 42-44, офіс 13-В, а тому за правилами частини 2 статті 27 ЦПК України справа має розглядатися Печерським районним судом м. Києва.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження суд першої інстанції виходив з того, що справа підсудна саме Шевченківському районному суду м. Чернівці.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Предметом спору в справі є визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави від 02 грудня 2015 року.

Відповідно до положень частини 2 статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Водночас статтею 30 ЦПК України визначено перелік справ з виключною підсудністю.

Так, відповідно до частини 1 указаної статті позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у пункті 42 постанови № 3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Пред'явлений ОСОБА_1 позов є позовом з приводу нерухомого майна, оскільки його предметом є визнання недійсним правочину з нерухомістю (предметом іпотеки), що знаходиться на території Шевченківського району м. Чернівці (вулиця Богдана Хмельницького, 61).

Отже, відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дотримався правил виключної підсудності.

У зв'язку з цим доводи апеляційної скарги про те, що заявлений позов не є позовом з приводу нерухомого майна і що за приписами частини 2 статті 27 ЦПК України справа має розглядатися в суді за місцезнаходження відповідача як юридичної особи є необґрунтованими.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі постановлена з додержанням норм процесуального права, правил підсудності, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного та керуючись статтями 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс»» залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови - 04 березня 2019 року.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: І. М. Литвинюк

І. Б. Перепелюк