У Х В А Л А

Іменем України

01 листопада 2019 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В., перевіривши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 31.10.2019 відкрито провадження по справі за позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

В матеріалах справи міститься заява, відповідно до якої позивач ОСОБА_1 просить суд забезпечити позов, а саме: зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_1 у спілкуванні та побаченнях з її онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зустрічей без присутності ОСОБА_5 , щосуботи з 12-00 год. до 15-00 год. за місцем проживання позивача, у тому числі з можливістю здійснювати прогулянки по місту, відвідувати заклади культури, враховуючи при цьому стан здоров`я дитини, погодні умови чи інші істотні обставини, які можуть завадити побаченню.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. У відповідності до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно із ст. 149 ч. 2 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову у цивільному судочинстві спрямоване на створення умов для реального виконання судового рішення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини по справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 (заява № 2091/130), в якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

Враховуючи, що тривалий розгляд даної справи без суплікування дитини з позивачкою може спричинити усталене відчужене ставлення дитини до бабусі, а зустрічі бабусі з дитиною один раз на тиждень безперечно будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків позивачки з малолітньої дитиною і ця обставина відповідатиме законним інтересам як матері так і дитини, що в свою чергу може усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Крім того, суд зауважує, що відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з бабусею повинно переважити над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей.

Однак враховуючи вік дитини, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, встановивши для ОСОБА_1 побачення з малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щосуботи з 12:00 годин до 15:00 годин в присутності матері.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною - задовольнити частково.

Встановити, до набрання законної сили рішення суду про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, ОСОБА_1 побачення з малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наступним графіком: щосуботи з 12:00 годин до 15:00 годин в присутності матері, у тому числі з можливістю здійснювати прогулянки по місту, відвідувати заклади культури, враховуючи при цьому стан здоров`я дитини, погодні умови чи інші обставини, які можуть завадити побаченню.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Бабко