ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року

м. Черкаси

Справа 2314/3486/13 Провадження № 22-ц/821/636/19
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Василенко Л.І.

суддів: Бородійчука В.Г., Нерушак Л.В.

секретаря: Анкудінова О.І.

учасники справи:

заявник (стягувач) - Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк»,

суб`єкт оскарження - старший державний виконавець Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Гайдай Тетяна Олександрівна,

заінтересована особа - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2018 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Гайдай Тетяни Олександрівни, у складі головуючого судді Колоди Л.Д.,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

21 грудня 2018 року ПАТ «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Родовід Банк» (далі- ПАТ «Родовід Банк») звернувся в суд із скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця ЦВ ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області Гайдай Т.О.

Вимоги скарги мотивовані тим, що 30 серпня 2012 року Придніпровським районним суд м. Черкаси ухвалено рішення у справі № 2314/3486/2013 (провадження №2/2314/1883/2013) за позовом прокурора м. Черкаси в інтересах АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору. Позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № Ск-1004-015320/7-2008 від 11 липня 2008 року в сумі 43 095 грн. 14 коп. Вказане рішення набрало законної сили 01 жовтня 2012 року.

21 жовтня 2013 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було видано виконавчий лист за вищевказаним судовим рішенням.

02 вересня 2015 року державним виконавцем ЦВ ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області Гайдай Т.О. відкрито виконавче провадження ВП № 48642396 з примусового виконання виконавчого листа.

06 грудня 2017 року ПАТ «Родовід Банк» отримало постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 19 жовтня 2017 року, яка винесена старшим державним виконавцем ЦВ ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області Гайдай Т.О. у виконавчому провадженні ВП № 48642396.

Виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку з тим, що боржник не розшуканий працівниками поліції протягом року з дня оголошення розшуку.

Скаржник вважає, що старшим державним виконавцем ЦВ ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області Гайдай Т.О., при винесенні оскаржуваної постанови від 19 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні ВП № 48642396, порушено вимоги ч. 1 ст. 6, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», не вчинено дій з ефективного і своєчасного виконання судового рішення, у зв`язку з чим постанова від 19 жовтня 2017 року має бути скасована.

Зазначає, що станом на дату подання заяви про відкриття виконавчого провадження діяв ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, тому заява була подана відповідно до вимог Закону, що діяв до 05 жовтня 2016 року. За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Заява про відкриття виконавчого провадження була подана до відповідного органу державної виконавчої служби під час дії ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, а тому стверджує, що у державного виконавця відсутні правові підстави для винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі ст. 37 нової редакції ЗУ «Про виконавче провадження».

Просив визнати бездіяльність старшого державного виконавця ЦВ ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області Гайдай Т.О. у виконавчому провадженні ВП № 48642396 - незаконною, скасувати постанову старшого державного виконавця ЦВ ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області Гайдай Т.О. від 19 жовтня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 48642396 та вирішити питання про продовження виконавчих дій в даному виконавчому провадженні.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2018 року у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалу мотивовано тим, що державним виконавцем здійснено необхідні дії та встановлено, що у боржника відсутнє будь-яке майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості. Крім того, боржника, розшук якого здійснювався поліцією, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу. Тому судом не встановлено порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» і прав заявника.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій 03 квітня 2018 року, ПАТ «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Родовід Банк», посилаючись на не дослідження належним чином обставин справи судом першої інстанції та за відсутності посилання на відповідні норми права, що підлягають застосуванню до даних спірних правовідносин при постановленні оскаржуваної ухвали, просив її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу ПАТ «Родовід Банк» задовольнити.

При цьому вказав, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи скаржника про те, що державний виконавець порушив вимоги ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» в чинній редакції, чим суттєво перешкодив процесу виконання судового рішення, а саме не здійснив усі необхідні дії, які передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», чим і допустив бездіяльність. Вказує, що результатом таких дій державного виконавця стало недбале ставлення до своїх обов`язків, що призвело до порушення прав ПАТ «Родовід Банк». Державний виконавець грубо проігнорував вимоги ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкцію з організації примусового виконання рішень, затверджену наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

Зазначає, що державним виконавцем не було вжито належних заходів по розшуку майна боржника та отримання інформації шляхом направлення запитів до відповідних органів щодо перебування боржника у шлюбі, щодо реєстрації боржника, як засновника будь-якої установи, підприємства, організації, щодо отримання страхових виплат, щодо отримання боржником спадку та інше.

У відзиві на апеляційну скаргу ЦВ ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області виклав свої заперечення, щодо поданої апеляційної скарги. Зазначив, що скаржником не доведено у своїй скарзі ті обставини, що могли б свідчили про неправомірність та незаконність дій державного виконавця, та такі, що вчинені ним з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 13 квітня 2018 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 17 квітня 2018 року розгляд апеляційної скарги призначено на 08 травня 2018 року.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 08 травня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» залишено без задоволення, ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2018 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року постанову Апеляційного суду Черкаської області від 08 травня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» апеляційний суд Черкаської області ліквідовано, утворено Черкаський апеляційний суд.

26 липня 2019 року розпочав свою роботу Черкаський апеляційний суд, у зв`язку з чим дана справа надійшла на його розгляд.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року вказану справу призначено до розгляду на 06 листопада 2019 року на 12:00 год. з повідомленням учасників про дату, час та місце розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 серпня 2012 року у цивільній справі № 2314/3486/2013 за позовом прокурора м. Черкаси в інтересах АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором від 11 липня 2008 року № Ск-1004-015320/7-2008 у розмірі 43 095,14 грн.

Указане рішення набрало законної сили 01 жовтня 2012 року.

21 жовтня 2013 року на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 серпня 2012 року видано виконавчий лист № 2314/3486/13. (а.с. 8)

02 вересня 2015 року державним виконавцем Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області Гайдай Т.О. відкрито виконавче провадження ВП № 48642396 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2314/3486/13 від 21 жовтня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості у розмірі 43 095,14 грн. (а. с. 9)

19 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області Гайдай Т. О. на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки боржник не розшуканий працівниками поліції протягом року з дня оголошення розшуку. (а. с. 10)

Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області було накладено арешт на все майно, яке зареєстроване за боржником, здійснені виходи за адресою реєстрації місця проживання боржника: АДРЕСА_1 , за якою відповідно до актів останній не проживає. Також були надіслані запити щодо наявності у боржника рухомого майна, рахунків та можливості отримання ним пенсії. (а. с. 61, 66 - 68, 72).

Згідно повідомлення адресно-довідкового підрозділу боржник знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з травня 2010 року в зв`язку з вибуттям в м. Київ.

У відповідності до ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси відповідач перебував у розшуку з 01 квітня 2016 року.

Постановою від 19 жовтня 2017 року виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі пункту 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення старшого державного виконавця ЦВ ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області Гайдай Т.О., переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 129 Конституції України, зокрема, обов`язковість судового рішення віднесено до основних засад судочинства.

За ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні вимоги містять ст. 14 ЦПК України в редакції чинній на час ухвалення рішення суду, яке знаходилось на примусовому виконанні, та ст. 18 ЦПК України в діючій редакції.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Згідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є обов`язковою для застосування судами відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України і Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ЄСПЛ у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19 березня 1997 року (п. 40)). У Рішенні ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29 червня 2004 року ЄСПЛ нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на момент пред`явлення виконавчого листа до виконання, визначено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до ч. 7 Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-У111 від 02 червня 2016 року виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (тут і далі у редакції, чинній на час подання скарги на дії державного виконавця) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-УІІІ передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Обов`язки і права виконавців регламентовано ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-УІІІ.

Так, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 приведеної статті).

Крім того, під час здійснення виконавчого провадження, виконавець має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням (ч. 3 приведеної статті).

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-УІІІ виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

При цьому сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою ч. 8 ст. 48 приведеного Закону, не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

У свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника.

Згідно абзацу 2 пункту 1 розділ II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таку скаргу може бути подано відповідно до положень ст. 449 ЦПК України, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

ПАТ «Родовід Банк», звертаючись до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця ЦВ ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області Гайдай Т.О., обґрунтовував свої вимоги тим, що державним виконавцем при винесенні постанови від 19 жовтня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу були порушені норми матеріального права, зокрема вимоги ч. 1 ст. 6, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв до 05 жовтня 2016 року, що суттєво перешкодило процесу виконання судового рішення.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, що підтверджують як вимоги скарги так і обставини, на яких ґрунтуються заперечення суб`єкта оскарження - ЦВ ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області, колегія суддів враховує наступне.

Долучені до справи матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що державний виконавець, у відповідності до приведених вимог закону не провів, із установленою законом періодичністю, перевірок майнового стану та не використав надане йому право для отримання більш ширшої інформації шляхом направлення запитів до відповідних установ відносно боржника (зокрема, щодо перебування боржника у шлюбі, щодо реєстрації боржника як засновника будь-якої установи, підприємства, організації, щодо звернення до банківських та фінансових установ про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника) та право на звернення до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, що відповідно свідчить про його бездіяльність при виконанні вказаного виконавчого провадження.

Також колегією суддів враховано, що державний виконавець був повідомлений про розгляд справи. Суб`єкт оскарження - ЦВ ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області 27.02.2018 подав до суду відзив та докази в підтвердження заперечень викладених в ньому. Участь у судовому засіданні державний виконавець не брав, подавши до суду заяву про розгляд скарги без його участі, а тому мав можливість подати докази про вжиття достатніх, ефективних заходів для своєчасного примусового виконання виконавчого документу, проте таких доказів до суду першої інстанції подано не було (а.с. 57 - 72, 73).

Викладені обставини, свідчать про те, що державним виконавцем оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа винесена передчасно.

Проте суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні скарги, приведені вимоги закону не врахував.

Згідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, приведені вимоги закону колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції, як постановлена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, при невідповідності висновків суду обставинам справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та при неправильному застосуванні норм матеріального права, у відповідності до ст. 376 ЦПК України, підлягає до скасування з ухваленням нової постанови.

Оцінивши належним чином наявні у справі докази колегія суддів прийшла до висновку про те, що державний виконавець не вжив достатніх, ефективних заходів для своєчасного примусового виконання виконавчого документу, виданого 21 жовтня 2013 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором, проявив бездіяльність усупереч приведеним вимогам Закону, які регламентують здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення з використанням передбачених Законом можливостей, тому бездіяльність старшого державного виконавця ЦВ ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області Гайдай Т.О. у виконавчому провадженні ВП № 48642396 необхідно визнати незаконною та скасувати постанови у ВП № 48642396 від 19 жовтня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Водночас вимога скаржника про вирішення питання про продовження виконавчих дій в даному виконавчому провадженні задоволенню не підлягає з огляду на те, що саме по собі скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу є підставою для їх продовження та, що вона безпосередньо відноситься до компетенції органу який уповноважений виконувати судові рішення, в той час як суд вправі здійснювати лише контроль за їх виконанням через розгляд відповідних скарг.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2018 року скасувати.

Ухвалити по справі нову постанову.

Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Гайдай Тетяни Олександрівни, у виконавчому провадженні ВП № 48642396.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Гайдай Тетяни Олександрівни, у виконавчому провадженні ВП № 48642396 від 19 жовтня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2019 року.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді: В.Г.Бородійчук

Л.В. Нерушак