КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 757/29765/18-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3139/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Саліхова В.В., Шкоріної О.І.,

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року, постановлену під головуванням судді Соколова О.М., по справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію знаків для товарів та послуг, -

в с т а н о в и в :

У червні 2018 року позивач звернувся із зазначеним позовом, в якому просив визнати недійсними свідоцтва України на знаки для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 25 липня 2017 року та № НОМЕР_1 від 25 липня 2017 року, зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості щодо визнання недійсними повністю свідоцтв України на знаки для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 25 липня 2017 року та № НОМЕР_1 від 25 липня 2017 року, здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність». (т.1 а.с.4-11)

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію знаків для товарів та послуг. (т.2 а.с.102)

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Кравченко Т.Т. посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, просила скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року, а справу направити за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва. На обґрунтування скарги зазначила, що відкриваючи провадження у справі суд не дослідив ту обставину, що позивач оспорює право власності ОСОБА_1 на знак для товарів та послуг, проте, з метою визначення підсудності за Печерським районним судом у міста Києва вказав відповідачем Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, який не є власником знаку для товарів та послуг. В свою чергу, ОСОБА_1 згідно паспорту громадянина України зареєстрована в Автономній Республіці Крим, АДРЕСА_1, а фактично проживає в Дарницькому районі АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою від 23 липня 2018 року №/27472 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. (т.2 а.с.111-113)

Представник ОСОБА_2 - адвокат Сабіна М.Г. направив до суду відповідь на апеляційну скаргу, в якій просив залишити апеляційну скаргу без задоволення. Вказував, що позивачем подано позов до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, яке знаходиться за адресою - м. Київ, Печерський район, вул. М. Грушевського 12/2, а ОСОБА_1 залучена для участі в справі у якості третьої особи. Таким чином, при визначенні територіальної юрисдикції, керуючись ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позивачем вірно було подано позов до Печерського районного суду міста Києва. Крім того, у випадку залучення ОСОБА_1 до справи у якості співвідповідача, зважаючи на положення ч. 15 ст. 28 ЦПК України, позов можливо було пред'явити за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Вважав, що подання апеляційної скарги є зловживанням зі сторони представника третьої особи процесуальними правами, що виражені у вчиненні дій, що спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи. (т.2 а.с.146)

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Силаков М.А. заперечував проти скарги і просив залишити її без задоволення.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, причини неявки не повідомили, були сповіщені належним чином. Третя особа ОСОБА_1 була сповіщена врученням повістки представнику -- адвокату Кравченко Т.Т., про що у справі є докази. (т.2 а.с.114-115, 141-145)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 1 ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом заявленого позивачем позову є визнання недійсними свідоцтв України на знаки для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 25 липня 2017 року та № НОМЕР_1 від 25 липня 2017 року, зобов'язання Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості щодо визнання недійсними повністю свідоцтв України на знаки для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 25 липня 2017 року та № НОМЕР_1 від 25 липня 2017 року, здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність». У позовній заяві ОСОБА_2 зазначив відповідачем Міністерство економічного розвитку і торгівлі України. (т.1 а.с.4-11)

Відповідно до положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч. 15 ст. 28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Міністерства економічного розвитку і торгівлі України зазначено: 01008, м. Київ, вулиця Михайла Грушевського, будинок 12/2, що територіально відноситься до Печерського району міста Києва.

За таких обставин, ухвала районного суду про відкриття провадження у справі є законною і обґрунтованою.

Посилання третьої особи ОСОБА_1 на те, що позивачем фактично заявлено вимоги щодо права власності ОСОБА_1 на знаки для товарів та послуг не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки право визначення кола відповідачів належить лише позивачу (ст. 13, ст. 51 ЦПК України).

Доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 05 березня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б.Левенець

В.В.Саліхов

О.І.Шкоріна