Постанова

Іменем України

06 березня 2019 року

м. Київ

справа № 686/23394/16-ц

провадження № 61-11516св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27 лютого 2017 року у складі судді Демінської А. А. та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 27 квітня 2017 року у складі суддів: Костенка А. М., Грох Л. М., Гринчука Р. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій Вікторович,

третя особа - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю. В. про визнання договору іпотеки припиненим, скасування рішення про реєстрацію обтяження на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

В обґрунтування позову зазначала, що відповідно до договору купівлі-продажу від 04 липня 2012 вона придбала у ОСОБА_3 за 400 тис. грн трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 і зареєструвала своє право власності на неї. Вказана квартира перебувала в іпотеці АКІБ «УкрСиббанк» за договором іпотеки № 2852 від 14 березня 2008 року в порядку забезпечення договору про надання споживчого кредиту № 0 від 14 березня 2008 року в сумі 81 тис. доларів США, укладеного із ОСОБА_3.

На момент укладення договору купівлі-продажу іпотека на зазначену квартиру припинена 04 липня 2012 за заявою повноважного представника банку з посиланням на припинення дії договору іпотеки. У 2016 році представник ТОВ «Кей-Колект» повідомив їй, що квартира 01 грудня 2015 року зареєстрована на праві власності за товариством приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелевою А. М. на підставі договору іпотеки № 2852 від 14 березня 2008 року. Реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «Кей-Колект» скасовано постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року. Незважаючи на це, 08 серпня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю. В. незаконно відновлено в реєстрі іпотеки запис про обтяження квартири на підставі припиненого договору іпотеки.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просила визнати припиненою іпотеку квартири за договором від 14 березня 2008 року; визнати протиправним і скасувати рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію обтяження квартири іпотекою від 08 серпня 2016 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 27 лютого 2017 року позов задоволено, визнано припиненою іпотеку квартири АДРЕСА_1, що виникла на підставі договору іпотеки від 14 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А. А. за реєстровим номером 2852, визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08 серпня 2016 року, індексний номер 30829073, згідно з яким проведено державну реєстрацію іпотеки на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за іпотекодержателем ТОВ «Кей-Колект». Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що, як вбачається з наданих приватним нотаріусом Оксанюк А. А. копій документів, на підставі яких було вилучено обтяження за № 6783248 від 04 липня 2012 року, Левицький В. В., діючи як повноважений представник ПАТ «УкрСиббанк», від імені банку просив зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1, в зв'язку з примусовою реалізацією предмета іпотеки та припиненням дії договору іпотеки від 14 березня 2008 року за реєстровим № 2852. В судовому засіданні представник відповідача також визнав ту обставину, що в 2012 році спірна іпотека припинилася внаслідок подання заяви про це представником ПАТ «УкрСиббанк» Левицьким В. В. Законодавство не передбачає можливості відновлення іпотеки після її припинення. Таким чином, вищевказаний договір іпотеки не міг слугувати підставою виникнення іпотеки в 2016 році. Жоден інший договір іпотеки між сторонами не укладався; на час внесення запису про іпотеку приватним нотаріусом ОСОБА_3 не був і не міг бути іпотекодавцем спірної квартири, оскільки вона вибула ізйого власності 04липня 2012 року; ТОВ «Кей-Колект» не міг бути іпотекодержателем спірної квартири, оскільки постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року в адміністративній справі № 822/219/16 встановлено, що позивач не мала жодних цивільно-правових відносин з АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» та жодного відношення до договору про надання споживчого кредиту №0, тобто і відносин іпотеки в тому числі. Оскільки відповідачі не визнають тієї обставини, що іпотека квартири АДРЕСА_1, яка виникла на підставі договору іпотеки від 14 березня 2008 року, є припиненою на даний час, що порушує право позивача на безперешкодне здійснення свого права власності щодо придбаної нею квартири, зазначене право підлягає захисту шляхом визнання в судовому порядку іпотеки припиненою. Крім того, наявність рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08 серпня 2016 року уможливлює повторне вчинення ТОВ «Кей-Колект» дій щодо набуття квартири позивача у власність. Таким чином, право позивача підлягає захисту також шляхом визнання даного рішення протиправним та його скасування.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 27 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що в апеляційній скарзі представник відповідача також визнав ту обставину, що в 2012 році спірна іпотека припинилася внаслідок подання заяви про це представником ПАТ «УкрСиббанк» та погодився з такими висновками суду першої інстанції. З урахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції узгоджуються з обставинами справи та відповідають вимогам чинного законодавства. Доводи апеляційної скарги про те, що суд не звернув увагу на обставини, за яких відбулось припинення іпотеки внаслідок неправомірних дій представника банку Левицького В. В., який на думку апелянта привласнив кошти від реалізації квартири, не спрямував на погашення заборгованості за кредитом, вчинив незаконні дії, слід відхилити. Левицький В. В. станом на липень 2012 року діяв на підставі відповідної довіреності, яка була чинною, в установленому порядку ніким не оспорена, дані про вчинення ним певного правопорушення під час подання заяви нотаріусу про припинення іпотеки, зняття обтяжень з предмету іпотеки та притягнення його до відповідальності в матеріалах справи відсутні. Крім того, в разі доведеності вчинення Левицьким В. В. певного правопорушення під час подання заяви нотаріусу про припинення іпотеки та зняття обтяжень з предмету іпотеки щодо неповернення коштів банку виникають правовідносини між ЛевицькимВ. В. та банком і ТОВ «Кей-Колект», однак ніяким чином такі дії Левицького В. В. на впливають на права та обов'язки ОСОБА_1 Також не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що позивачем не доведено, яким чином порушуються його права та інтереси існуванням договору іпотеки, так як на думку апелянта позивач не несе за цим договором будь-яких обов'язків. Так, за наявності договору іпотеки, статусу апелянта як іпотекодержателя ТОВ «Кей-Колект» має право звернути стягнення на предмет іпотеки, тобто вчинити дії на позбавлення позивача права власності на дану квартиру, чим порушується право власності позивача, яке підлягає захисту шляхом визнання в судовому порядку іпотеки припиненою та скасування рішення державного реєстратора про повторну реєстрацію договору іпотеки.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1)Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ «Кей-Колект» просить скасувати судові рішення та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання, строк дії якого встановлено до 13 березня 2031 року. Згідно статті 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності на предмет іпотеки до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Дійсно іпотека припинилася, проте судом не враховано обставини її припинення, а саме: привласнення коштів представником банку Левицьким В. В., незаконні дії якого будуть оскаржені до правоохоронних органів. Крім того, суди припинили іпотеку, яка вже припинена, що не відповідає вимогам Закону України «Про іпотеку». Позивач не є стороною договору іпотеки і не несе будь-яких прав чи обов'язків за ним.

(2) Позиція позивача

У запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що придбана нею квартира на момент її придбання була звільнена від обтяження іпотекою, оскільки договір іпотеки припинився. Вона набула квартиру у власність за договором купівлі-продажу, який є дійсним. Нотаріус не міг вчинити запис про обтяження квартири іпотекою з огляду на те, що її власником є відмінна від іпотекодавця особа.

01 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Суди установили, що ОСОБА_3 Талібу огли належала квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14 березня 2008 року.

14 березня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 з метою забезпечення договору про надання споживчого кредиту, укладеного між ними 14 березня 2008 року, укладено договір іпотеки. Предметом даного договору іпотеки була квартира АДРЕСА_1

14 березня 2008 року на підставі даного договору іпотеки приватним нотаріусом внесено до Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна відомості про обтяження на вищевказану квартиру у вигляді заборони на відчуження даного нерухомого майна.

04 липня 2012 року заступник начальника відділу примусового стягнення АТ «УкрСиббанк» Левицький В. В., діючи на підставі нотаріально посвідченої довіреності, як представник банку з відповідними повноваженнями за даною довіреністю звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького нотаріального Оксанюк В. В. з заявою, в якій просив в зв'язку з примусовою реалізацією предмета іпотеки та припиненням дії договору іпотеки від 14 березня 2008 року зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3

На підставі вказаної заяви приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк В. В. вилучила з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна відомості про обтяження на вищевказану квартиру у вигляді заборони на дане нерухоме майно, а також вилучила з державного реєстру іпотек запис про договір іпотеки від 14 березня 2008 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3

04 липня 2012 року між ОСОБА_3, від імені якого діяв ОСОБА_8, та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. При укладенні даного правочину приватний нотаріус Новіков Л. В. перевірив наявність обтяжень на дану квартиру і згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна встановив відсутність у реєстрі відомостей про обтяження на вищевказану квартиру.

06 липня 2012 року ОСОБА_1 зареєструвала своє право власності на вищевказану квартиру в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

01 грудня 2015 року приватний нотаріус Кобелєва А. М. зареєструвала право власності на вищевказану квартиру в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на дану квартиру за ТОВ «Кей-Колект» на підставі договору іпотеки від 14 березня 2008 року, яке за договором відступлення права вимоги від 13 лютого 2013 року прийняло від ПАТ «УкрСиббанк» право вимоги за договором іпотеки від 14 березня 2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року, яка набрала законної сили, визнано протиправними дії приватного нотаріуса КобелєвоїА. М. щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект», зобов'язано приватного нотаріуса Кобелєву А. М. скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 01 грудня 2015 року про реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» право власності на спірну квартиру.

08 серпня 2016 року приватний нотаріус Каплун Ю. В. відновив в Державному реєстрі іпотек запис про наявність договору іпотеки від 14 березня 2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, за яким іпотекодержавтелем за вказаним договором є ТОВ «Кей-Колект».

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (частина друга статті 386 ЦК України).

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Звертаючись до суду з позовом про визнання припиненою іпотеки за договором від 14 березня 2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_1 послалася на невизнання відповідачем цього факту та порушення її прав власника, який придбав квартиру, що вже не виступала предметом забезпечувального обтяження, про що свідчать неодноразові звернення ТОВ «Кей-Колект» до нотаріуса із заявами про внесення записів щодо обтяження цієї квартири іпотекою.

Згідно з пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків.

Отже, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін, слід дійти висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про припинення іпотеки, скасування рішення про реєстрацію обтяження на нерухоме майно є належним способом захисту порушеного права згідно частини другої статті 16 ЦК України.

За змістом статті 17 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній станом на 04 липня 2012 року) іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до положень статті 74 Закону України «Про нотаріат» у редакції, чинній станом на 04 липня 2012 року), одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

04 липня 2012 року приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк В. В. за заявою банку вилучила з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна відомості про обтяження спірної квартири іпотекою та вилучила з державного реєстру іпотек запис про договір іпотеки від 14 березня 2008 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3

Таким чином, на момент придбання квартири ОСОБА_1 спірна нерухомість не мала статусу предмета іпотеки, а тому положення статті 23 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою, до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.

ТОВ «Кей-Колект» визнає припинення іпотеки у липні 2012 року, проте вказує на необхідність врахування обставин її припинення, а саме: привласнення коштів представником банку Левицьким В. В., незаконні дії якого будуть оскаржені до правоохоронних органів.

Разом з тим, дії представника банку щодо припинення іпотеки у липні 2012 року у встановленому законом порядку не оскаржені, дія іпотеки за договором від 14 березня 2008 року з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек не відновлена, а тому реалізація ТОВ «Кей-Колект» прав іпотекодержателя за припиненим договором іпотеки порушує права позивача як власника квартири АДРЕСА_1

ОСОБА_1 захищає свої справа на квартиру як власник (стаття 391 ЦК України), а не як іпотекодавець у порядку статті 17 Закону України «Про іпотеку», захист цих прав потребує як скасування запису про реєстрацію обтяження квартири, яким порушено її права, так і визнання припиненою іпотекою з метою запобігання такому порушенню у майбутньому (стаття 386 ЦК України), тому безпідставними є доводи касаційної скарги про те, що суди припинили іпотеку, яка вже припинена.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги спростовуються матеріалами справи та встановленими судами обставинами, оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права та залишаються без змін на підставі статті 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 27 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик