Справа № 522/5578/16-ц
УХВАЛА

14 листопада 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

під головуванням судді Єршової Л. С.

за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника відповідача ПАТ «Марфін Банк» - адвоката Мезнера О.Е.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів,

ВСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси слухається цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», у якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, наданої позивачем 11.09.2017 року, просить визнати недійсним кредитний договір №01267/RO, укладений між ОСОБА_1 і ПАТ «Марфін Банк» 30.08.2011 року, та визнати недійсним іпотечний договір, укладений між ОСОБА_1 і ПАТ «Марфін Банк» 30.08.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Носенком О.В. і зареєстрований у реєстрі за №3260.

Предметом іпотечного договору, а тому і предметом спору є нерухоме майно: садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , та земельна ділянка, площею 0,079 га, цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер 010010805, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 район, Прилиманська сільська рада, садовий АДРЕСА_2 .

У підготовчому судовому засіданні судом поставлено питання про передачу справи на розгляд до належного суду з урахуванням правил підсудності, встановлених ч. 1 ст. 114 ЦПК України, а саме до Овідіопольського районного суду Одеської області.

Учасники справи заперечували проти передачі справи для розгляду за підсудністю.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи в межах визначення її підсудності, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або його частини.

Суд враховує, що поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч. 1 ст. 114 ЦПК України) є більш широке, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно» (про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування тощо), а тому правило даної норми розповсюджується на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно.

У п. п. 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року № 3 роз`яснено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Таким чином, суд вважає, що у даній справі спір виник з приводу нерухомого майна, а саме садового будинку та земельної ділянки, що знаходиться на території Овідіопольського району Одеської області, а тому зазначена справа не підсудна Приморському районному суду м. Одеси і підлягає передачі за підсудністю до Овідіопольського районного суду Одеської області.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст.ст. 31, 257, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів, за підсудністю до Овідіопольського районного суду Одеської області (67801, м. Овідіополь, вул. Берегова, 9).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складено та підписано 15 листопада 2019 року.

Суддя Л.С. Єршова