Справа № 462/7110/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Румілова Н.М.,

за участю секретаря: Шиманська Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство «Кредобанк» звернулось до суду із позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №RF2-29909 від 28.11.2016 року у розмірі 32 986,83 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що є предметом позовних вимог.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.12.2018 року розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін 24.01.2019 року на 11:00 год. у приміщенні Залізничного районного суду м. Львова (м. Львів, вул. С. Бандери, 3). Відповідачу встановлено пятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

У вказаний строк відповідач не подав відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, поважних причин не вказав.

Суд, ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який у поданій заяві вказав, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності, що відповідає вимогам ст.211 ЦПК України, а також за відсутності відповідача, який в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, а тому, суд приходить до переконання про можливість, відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини.

Із змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 28.11.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №RF2-29909, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання у розмірі 47 700 грн. із сплатою відсотків, на термін до 27.05.2019 р.

Згідно п. 5.2 Кредитного договору позичальник зобовязаний щомісячно здійснювати повернення суми заборгованості за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом та комісію за обслуговування кредиту у вигляді рівних сум ануїтетного платежу.

Підписання даного Договору є згодою відповідача щодо умов кредитування.

Позивач належним чином виконав умови Кредитного договору, надав грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених Кредитним договором, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку № 3665 за період з 28.11.2016 року по 13.09.2018 року та меморіальним ордером № 59074383 від 28.11.2016 року.

Окрім цього, позивач здійснив рефінансування кредитної заборгованості Позичальника перед ПАТ «КРЕДОБАНК» та перерахував грошові кошти на рахунок № 3665 відкритий в ПАТ «КРЕДОБАНК», що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку № 3665 за період з 28.11.2016 року по 13.09.2018 року та меморіальним ордером № 59073914 від 28.11.2018 року.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України)

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Відповідач у листопаді 2017 року допустив прострочення по сплаті щомісячних платежів по поверненню кредиту, у зв'язку з чим у відповідача виникла тривала непогашена заборгованість. Разом з цим, відповідач здійснював погашення вказаної заборгованості з листопада 2017 року, однак цього було недостатньо для повного погашення останньої.

Крім того, станом на 13.09.2018 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 30 506 (Тридцять тисяч п'ятсот шість) гривень 85 коп., з яких 25 264 (Двадцять п'ять тисяч двісті шістдесят чотири) гривні 74 коп. - заборгованості по поверненню суми кредиту, 233 (Двісті тридцять три) гривні 61 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 5 008 (П'ять тисяч вісім) гривень 50 коп. - заборгованість по комісії за адміністрування кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач тривалий час не виконував зобов'язання по поверненню суми заборгованості за Кредитним договором.

Також встановлено, що 21.06.2018 року відповідачу направлено повідомлення-вимоги №19/06/18-553 від 19.06.2018 року та № 19/06/18-553/1 від 19.06.2018 року про погашення простроченої заборгованості за Кредитним договором, що підтверджується доказами їх надіслання. Відповідачу особисто вручено повідомлення-вимогу № 19/06/18-553/1, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 079. Однак, вказане повідомлення-вимога було проігнороване, зобов'язання за Кредитним договором не виконане, заборгованість відповідачем не оплачена. Разом із цим, поштове відправлення із повідомлення-вимогою № 19/06/ 18-553/1 від 19.06.2018 року повернулось до позивача за закінченням терміну зберігання.

Таким чином, як вбачається із вищенаведеного, у результаті порушення зобов'язань за Кредитним договором № RF2-29909 від 28.11.2016 року заборгованість ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариство «КРЕДОБАНК» складає 32 986 (Тридцять дві тисячі дев'ятсот вісімдесят шість) гривень 83 коп., з яких 25 264 (Двадцять п'ять тисяч двісті шістдесят чотири) гривні 74 коп. - заборгованість по поверненню суми кредиту, 233 (Двісті тридцять три) гривні 61 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 5 008 (П'ять тисяч вісім) гривень 50 коп. - заборгованість по комісії за адміністрування кредиту, 2 479 (Дві тисячі чотириста сімдесят дев'ять) гривень 98 коп. - пеня.

Крім того, представник позивача подав до суду клопотання, згідно якого з метою приведення статуту у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення ведення бізнесу та залучення інвестицій емітентами цінних паперів» від 16.11.2017 № 2210-УІІІ та згідно з рішенням акціонера № 03/2018 від 29.11.2018 року банку змінив своє найменування на Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК». Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» виступило правонаступником всіх прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК». Наведене підтверджується копією статуту та роздруківкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань долучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.

Із огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 підлягає до задоволення, та присуджує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №RF2-29909 від 28.11.2016 року на загальну суму 32986,83 грн.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Кредобанк» понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн., який сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду.

Керуючись ст. 526, 543, 549, 554, 612, 615, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264, 265, 274, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 А, кв.59) на користь акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» (79026, м. Львів, вул. Сахарова; буд. 78, ідентифікаційний код юридичної особи 09807862) заборгованість у розмірі 32 986 (Тридцять дві тисячі дев'ятсот вісімдесят шість) гривень 83 коп., з яких 25 264 (Двадцять п'ять тисяч двісті шістдесят чотири) гривні 74 коп. - заборгованість по поверненню основної суми кредиту, 233 (Двісті тридцять три) гривні 61 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 5 008 (П'ять тисяч вісім) гривень 50 коп. - заборгованість по комісії за адміністрування кредиту, 2 479 (Дві тисячі чотириста сімдесят дев'ять) гривень 98 коп. - пеня.

Стягнути із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 А, кв.59) на користь акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» (79026, м. Львів, вул. Сахарова; буд. 78, ідентифікаційний код юридичної особи 09807862) 1762.00 гривень судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.М.Румілова