Справа № 185/1899/19
Провадження № 2-о/185/150/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.,

з участю секретаря судового засідання Муржиєвої І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Торецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті особи, в порядку ст.317 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті його батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який помер 28 березня 2018 року в м. Донецьк Донецької області, Україна.

В обґрунтування своєї заяви зазначив, що 28 березня 2018 року в м. Донецьк Донецької області помер його батько ОСОБА_2, про що 30 березня 2018 року видано свідоцтво про смерть ДНР № 095061. 17 вересня 2018 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області йому було відмовлено в державній реєстрації смерті батька, оскільки ним не було надано медичного свідоцтво про смерть чи дублікат свідоцтва, що підтверджує факт смерті, а надана довідка про причину смерті, яка не є документом для реєстрації.

Заявник в судове засідання не зявився, однак у своїй заяві він просить розглянути справу без його участі.

Представник заінтересованої особи Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій територій України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої територій, відповідно ч.1 ст.317 ЦПК України.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 батько заявника, згідно копії свідоцтва про народження Серії НІ-НО № 495450, виданого 11 січня 1979 року Авдіївською міськрадою Донецької області.

28 березня 2018 року у м. Донецьк Донецької області ОСОБА_2 помер, про що 30 березня 2018 року Київським відділом запису актів цивільного стану міста Донецька Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, видано свідоцтво про смерть ДНР № 095061, причина смерті інтоксикація, злоякісне новоутворення гортані з метастазами в стравохід (довідка про причини смерті до форми № 106 / у № 11865 від 29 березня 2018 року).

17 вересня 2018 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було відмовлено заявнику у державній реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки предявлений документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п.1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до ч.1-3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є громадянином України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. Батько заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 28 березня 2018 року на тимчасово непідконтрольній Україні території у м. Донецьк Донецької області. Після його смерті заявник не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразка, а отримане свідоцтво про смерть ДНР № 095061, видане Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, який розташований на непідконтрольній території України, не може бути використане заявником для реєстрації смерті на території України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2, заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України.

Беручи до уваги те, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявника, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також той факт, що заявник має на меті встановити факт смерті ОСОБА_2 для отримання свідоцтва про смерть та для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 95, 263-265, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Торецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті особи, в порядку ст.317 ЦПК України - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, який помер 28 березня 2018 року в м. Донецьк Донецької області, Україна.

Рішення, відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: У. М. Болдирєва