ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 199/4394/19
"08" листопада 2019 р. смт. Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Іщенко І.М., при секретарі судового засідання Клисак Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
15.07.2019 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю з Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла цивільна справа за позовом представник АТ КБ ''Приватбанк'' до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 13.03.2014 року відповідачка отримала кредит у розмірі 2000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
АТ КБ ''Приватбанк'' свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_2 кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
Позивач просить стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості і судові витрати по справі в розмірі 1921 грн.
В ухвалі суду про відкриття провадження було постановлено розгляд цієї справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Представник позивача Гребенюк О.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами, позов підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі (а.с. 6).
Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулися з поштового відділення за закінченням строку зберігання та оголошенням про виклик відповідачки у справі на офіційному сайті суду (а.с. 57, 59, 62-63). Заяви про розгляд справи у його відсутності та відзиву на позовну заяву до суду не надавала.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані представником позивача докази суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.
Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, представник АТ КБ Приватбанк посилався на те, що з метою отримання банківських послуг відповідачка ОСОБА_4 підписала анкету-заяву б/н від 13.03.2014 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 2000 грн у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Зазначив, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідачки у заяві (а.с. 9-10).
При цьому, Умови та Правил надання банківських послуг в Приватбанку відповідачкою ОСОБА_2 не підписувалися.
У даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (13 березня 2014 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (30 травня 2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Тому, надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Зазначена правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
У вказаній копії Анкети-заяви, наданій банком, зазначено, що вона заповнена та підписана ОСОБА_5 , при цьому долучено до матеріалів справи копію паспорта ОСОБА_5 (а.с. 9, 36). Докази переходу прізвища позичальника ОСОБА_6 на ОСОБА_7 відсутні. Крім цього, в анкеті-заяві не вказано, яку саме картку оформлено, розмір встановленого кредитного ліміту та відсоткову ставку в місяць, дата заповнення анкети-заяви зазначена 20.07.2011, в той час, коли в позові зазначена дата заповнення анкети-заяви 13.03.2014 року, інформація про номер платіжної картки, яку отримала відповідачка, та умови кредитування відсутня (а.с. 9-10).
Доказів про те, що АТ КБ «Приватбанк» надав ОСОБА_2 13.03.2014 року кредитні кошти в розмірі 2000 грн нічим не підтверджується, відсутній сам кредитних договір, в якому була зазначена вказана сума, розрахунки, умови нарахування процентів, комісії та штрафних санкцій.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що в задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» відмовлено судові витрати в розмірі 1921 грн необхідно залишити за позивачем.
Керуючись ст. ст. 549, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 76, 80, 81, 141, 263-265, 280 ЦПК України,
В позовних вимогах Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня оголошення.

Особи, які не були присутніми при оголошенні судового рішення можуть оскаржити рішення суду протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І. М. Іщенко