РІШЕННЯ

іменем України

"26" лютого 2019 р. 145/706/18

2/145/50/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жахнівської сільської ради Тиврівського району про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, із залученням третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Тиврівської районної державної адміністрації Вінницької області,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її чоловік ОСОБА_3, який до дня смерті проживав та був зареєстрований АДРЕСА_1.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 4,99 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності КСП «Прогрес», с. Івонівці Тиврівського району Вінницької області.

За життя ОСОБА_3 належним йому майном не розпорядився.

Вона є спадкоємицею першої черги спадкування за законом. Крім неї, інших спадкоємців першої черги спадкування за законом немає.

Вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, так як на час відкриття спадщини постійно проживав разом із ним однією сім'єю та від спадщини не відмовився (ч.3 ст.1268 ЦК України).

В подальшому з метою оформлення прийнятої спадщини, вона звернулася до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) на території Жахнівської сільської ради, їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) на ім'я спадкодавця.

Разом з тим, вважає, що зазначена земельна частка (пай) входить до складу прийнятої нею спадщини, так як за життя ОСОБА_3 був членом КСП «Прогрес» с.Івонівці Тиврівського району Вінницької області і мав право на земельну частку (пай) у землях даного КСП.

Державний акт на право колективної власності на землю було видано КСП «Прогрес» 12.12.1995 року, відтак з цього часу спадкодавець набув право на вищевказану земельну частку (пай). Спадкодавця включено до списку №2 на видачу державних актів на право приватної власності на землю відповідно до технічної документації із землеустрою по СВК «Прогрес» с. Івонівці Тиврівського району Вінницької області за № 12.

Нормативно - грошова оцінка земельної частки (паю) становить 130 156,80 грн.

Просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4,99 в умовних кадастрових гектарах на території Жахнівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Вінниця.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача Жахнівської сільської ради та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Тиврівської РДА Вінницької області, в судове засідання не з'явилися, подали заяви, відповідно до яких просять справу розглянути у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши позивачку, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Пункт 2 Указу Президента України від 08.08.1996 №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначає, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Відповідно до п.6 листа Верховного суду України від 29.10.2008 №19-3767/0/8-08 "Головам апеляційних судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя" при розгляді справ про визнання права на земельну частку (пай) судам необхідно:

а) перевіряти наявність підстав, передбачених Указом Президента України від 8 серпня 1995 р. №720/95 "Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям", відповідно до п. 2 якого право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При цьому слід мати на увазі, що трудова книжка свідчить не про членство в КСП, СК чи САТ, а про наявність трудових відносин з ними;

б) досліджувати статут підприємства, оскільки відповідно до ст. 4 Закону України від 14 лютого 1992 р. №2114-ХІІ "Про колективне сільськогосподарське підприємство" підприємство діє на основі статуту, в якому вказується порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї; з'ясовувати, коли було видано державний акт на право колективної власності на землю, оскільки член КСП, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ"').

Виходячи зі змісту статей 22, 23 ЗК та Указу Президента України від 8.08.1995 р., право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов (перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акту), суду слід перевірити саме ці обставини і, залежно від установленого, вирішити питання про обґрунтованість позовних вимог.

Кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай), приймається за списком, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю, який, у разі потреби, уточнюється і підписується головами відповідної Ради і підприємства. Право на земельну частку (пай) громадянина посвідчується сертифікатом за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 р. №801 "Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)". Сертифікати на право на земельну частку (пай) громадянам України видаються відповідною районною державною адміністрацією (виконавчим комітетом міської Ради).

Відповідно до ст.3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3 (а.с.5), який до дня смерті проживав та був зареєстрований АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1 - спадкоємиця першої черги в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка вважає, що до складу спадщини після його смерті входить право на земельну частку (пай) розміром 4,99 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності КСП «Прогрес», с. Івонівці Тиврівського району Вінницької області.

Однак позивачкою ОСОБА_1 не надано статуту підприємства, будь-яких доказів, які б дали змогу з'ясувати порядок вступу спадкодавця до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї, що виключає можливість встановити, що ОСОБА_3 - чоловік позивачки був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», с. Івонівці Тиврівського району Вінницької області.

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки власникам сертифікатів реформованого СВК "Прогрес" с.Івонівці її виготовлено 20.07.2005 р. за інв.№631 (а.с.8-12), збори власників сертифікатів проходили 22.08.2007 р. (а.с.10), розпорядження Тиврівської РДА Вінницької області "Про затвердження технічної документації та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки на території Жахнівської сільської ради" за №613 видано 14.11.2007 р. (а.с.11), тобто після смерті ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.), а відповідно до ч.2, ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження, а припиняється у момент її смерті.

Крім того, позивачем не підтверджено належними доказами відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, що є підставою для відмови у позові. Аналогічну позицію висловлено у роз'ясненнях, викладених у Листі пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13.

Суд вважає, що посилання позивача на те, що до складу спадщини після його смерті входить право на земельну частку (пай) розміром 4,99 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності КСП «Прогрес», с. Івонівці Тиврівського району Вінницької області, є безпідставними, оскільки дані обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому з огляду на викладене, підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.256, 257 ЦК України, суд

ухвалив:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 05.03.2019 р.

Суддя: І. О. Ратушняк