КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №753/8194/18 Головуючий у І інстанції - Коренюк А.М.
апеляційне провадження №22-ц/824/4444/2019 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року

у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу дубліката судового наказу,

встановив:

в листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про видачу дубліката судового наказу у зв'язку із його втратою.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року, у задоволенні заяви ОСОБА_2 було відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а також з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що 05 червня 2018 року судом першої інстанції був винесений судовий наказ про стягнення аліментів з її колишнього чоловіка.

Згодом, за заявою її представника - адвоката Хівріча О.В. було видано судовий наказ у даній справі.

Виконавчий документ, який був виданий її представнику, з невідомих їй причин до виконання не пред'являвся.

Зазначає, що доказами втрати виконавчого документу є недбале ставлення її колишнього представника до взятих ним обов'язків, в тому числі щодо передачі судового наказу до виконання.

З відкритих даних АСВП, розміщеними на сайті Мінюсту, станом на 31 січня 2019 року виконавче провадження за вищезазначеним судовим наказом не відкривалося.

Судовим наказом встановлено строк присудження аліментів «до досягнення повноліття», тобто до 24 жовтня 2031 року донька, на утримання якої стягнуто аліменти народилася 24 жовтня 2013 року.

Вважає, що строк пред'явлення виконавчого документа до виконання не закінчився.

Наголошує, що саме через виниклу ситуацію із втратою виконавчого документа її представником, який фактично замість надання їй допомоги, просто самоусунувся, вже протягом семи місяців порушують права її дитини на отримання аліментів.

Просила скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката судового наказу, суд першої інстанції виходив з вимог п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, а також того, що судовий наказ видавався представнику ОСОБА_2 - адвокату Хіврічу О.В. Дарницьким районним судом м. Києва для пред'явлення його до органів виконавчої служби.

Крім цього, доказів про втрату судового наказу до суду не було надано.

Проте, з висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, втрати годувальника тощо може бути пред'явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Також, відповідно до п.5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання строки, встановлені цим Законом.

Отже, на періодичні платежі, в даному випадку якими є аліменти, не поширюється дія п.17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України відповідно до якого, дублікат виконавчого документу може бути видано лише у разі, якщо відповідна заява до суду буде подана до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

На вищезазначене суд першої інстанції уваги не звернув та прийшов до передчасного висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікату судового наказу.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував фактичні обставини справи, дав неналежну оцінку зібраним доказам, постановив ухвалу, яка відповідно до п.2 ч.1 ст.374 та ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про задоволення заяви ОСОБА_2 про видачу дубліката судового наказу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_2, тому ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року необхідно скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката судового наказу та видати ОСОБА_2 дублікат судового наказу від 05 червня 2018 року про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини.

Правом видати дублікат виконавчого документа у відповідності до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України наділений лише суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, а тому ОСОБА_2 слід звернутись із відповідною заявою до Дарницького районного суду м. Києва.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката судового наказу задовольнити.

Видати ОСОБА_2 дублікат судового наказу від 05 червня 2018 року про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 07 березня 2019 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

С.О. Журба