Справа № 464/6541/18
пр.№ 2/464/282/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2019 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої -судді Бойко О.М.

секретар судового засідання Комарницька Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратила право користування квартирою №23 в будинку №42 по вул.Хуторівка у м.Львові. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 У вказаній квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_2 Проте відповідач ОСОБА_2 відсутня за місцем реєстрації тривалий час, понад один рік, про що складений відповідний акт ОСББ «Хуторівка-42»; вона не бере участі в оплаті комунальних послуг, її особистих речей в квартирі немає. У звязку з тим, що відповідач зареєстрована у квартирі, але в такій не проживає, вона, як власник майна, позбавлена можливості в повній мірі користуватись та розпоряджатись нею, а тому просить усунути перешкоди у здійсненні нею права власності шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаним житлом.

Позивач в судове засідання не зявилась, подала суду заяву в якій позов підтримала, просить такий розглядати у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання повторно не зявилась, хоча згідно з ст.130 ЦПК України належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319, 391 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із положенням ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи із порівняльного аналізу ст. ст. 383, 391, 405 ЦК України та ст. ст. 64, 150, 156 ЖК УРСР, слід дійти висновку, що положення ст.ст.383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру від будь-яких осіб, у тому числі і тих, які не є і не були членами його сімї, а положення ст.405 ЦК України, ст.ст. 64, 150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сімї.

Право користування чужим майном може бути встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Будь-які правочини, на підставі яких відповідач був би наділений правом на користування спірною квартирою (найм, оренда, тощо) не вчинялись. Передбачених ч.2 ст.71 ЖК України підстав для збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 19.10.2018 р., посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.10.2018 р.

Згідно з довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки №281/18 від 07.11.2018 р., виданою ОСББ «Хуторівка-42», у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована відповідач ОСОБА_2 з 20.08.2013 року.

Як вбачається з акту ОСББ «Хуторівка-42» від 11.11.2018 р. відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, поважних причин непроживання чи перешкод їй у користуванні житлом суду не надано, підстав для збереження за відповідачем спірної квартири не встановлено, а відтак, суд приходить до висновку про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою №23 в будинку №42 по вул.Хуторівка у м.Львові.

Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі ст. ст. 16, 317, 319, 321, 391, 405 Цивільного Кодексу України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 130, 137, 141, 263-265, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: м.Львів, вул.Хуторівка, 42/23) такою, що втратила право користування квартирою №23 в будинку №42 по вул.Хуторівка у м.Львові.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: м.Львів, вул.Хуторівка, 42/23) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3/1а) 704 грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча