Постанова

Іменем України

07 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 759/7095/16-ц

провадження № 61-28051св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Курило В. П.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: Міністерство охорони здоров`я України, Державна казначейська служба України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 лютого 2017 року в складі судді Войтенко Ю. В. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 25 травня 2017 року в складі колегії суддів: Семенюк Т. А., Прокопчук Н. О., Саліхова В. В.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Міністерства охорони здоров`я України, Державної казначейської служби України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи.

Позовна заява мотивована тим, що 18 травня 2013 року малолітня донька позивачів - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з путівкою прибула для оздоровлення у державну установу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров`я України, який розташований за адресою: вул. Радянська, 39 у смт. Сімеїз у м. Ялта АР Крим.

Зазначали, що ОСОБА_3 , який згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 11 вересня 2008 року № 192-О перебував на посаді головного лікаря санаторію «Юність» достовірно знав про те, що у зв`язку з аварійним станом корпусу № 6 санаторію, його експлуатація неможлива. Крім того, в аварійному стані перебував балкон з південного фасаду корпусу. За вказаним фактом було безліч застережень зі сторони контролюючих органів.

ОСОБА_4 , який згідно з наказом державної установи «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства схорони здоров`я України

від 03 червня 2008 року № 45 перебував на посаді заступника головного лікаря з економіки санаторію, крім того згідно з наказом головного лікаря санаторію «Юність» від 21 лютого 2011 року № 21-А останній був головою служби нагляду за будовам та спорудами санаторію та пройшов відповідне навчання.

У силу порушення своїх посадових інструкцій та обов`язків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняли рішення про доцільність експлуатації корпусу № 6 санаторію, який перебував в аварійному стані. ОСОБА_6 , яка прибула для оздоровлення з іншими дітьми, була направлена для проживання за наказом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у корпус № 6 санаторію.

30 травня 2013 року ОСОБА_6 , разом з іншими дітьми, близько 18 год.

30 хв., скориставшись вільним доступом через двері палати, у якій вона проживала, вийшла на балкон 3 поверху корпусу № 6 санаторію і в цей час виник обвал балкону і остання разом з плитою перекриття упала на землю. У результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в Ялтинській міській лікарні.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили суд стягнути з Міністерства охорони здоров`я України шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , у рівних частинах кожному моральної шкоди у зв`язку зі смертю малолітньої доньки ОСОБА_6 у розмірі 2 000 000,00 грн. Крім того, просили суд стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь позивачів у рівних частинах кожному моральну шкоду в зв`язку зі смертю малолітньої доньки у розмірі по 500 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25 травня

2017 року, взадоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що на державу не може бути покладено відповідальність за шкоду, заподіяну посадовими особами державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров`я України», який не є органом державної влади.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -

ОСОБА_5 , подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що до спірних правовідносин неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відзив на касаційну скаргу не подано

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що на виконання пункту 2 Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про виділення коштів для надання допомоги сім`ї дитини, яка загинула внаслідок нещасного випадку, що стався у Державному закладі «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров`я України, розташованого у смт. Сімеїзі від 19 червня 2013 року № 515-р Міністерство охорони здоров`я України розподілило відкриті асигнування у липні місяці 2013 року на суму 100 000,00 грн для надання допомоги сім`ї ОСОБА_6

Встановлено, що смерть ОСОБА_6 наступила через порушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 чинного законодавства під час виконання ними своїх обов`язків.

Відповідно до контракту між Міністерством охорони здоров`я України та ОСОБА_3 від 07 вересня 2009 року № 491, останній працював на посаді головного лікаря Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров`я України.

31 травня 2013 року ОСОБА_3 відсторонено від займаної посади головного лікаря на час проведення слідчих дій.

15 жовтня 2013 року ОСОБА_3 звільнено з посади головного лікаря згідно з поданою ним заявою.

ОСОБА_4 працював на посаді заступника головного лікаря з економічних питань Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров`я України.

Згідно зі Статутом Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров`я України», санаторій є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах державного казначейства, печатку тощо.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державний заклад «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров`я України належить до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України та не перебуває в процесі припинення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною першою статті 1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановивши, що державний заклад «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров`я України є юридичною особою, має свій самостійний баланс, рахунки у органах державної казначейської служби, дійшов правильного висновку, що відповідальність не може бути покладено на державу за шкоду, заподіяну посадовими особами державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров`я України», який не є органом державної влади.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 25 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

В. П. Курило