Справа № 686/9221/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2019 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В., за участю представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні майном посилаючись на те, що є власником нежитлового приміщення, яке знаходиться в АДРЕСА_1 на третьому поверсі (у дворі будинку) загальною площею 150,1 кв.м. Через неправомірні дії відповідачів порушуються його права, як власника нежитлового приміщення тому просить суд усунути перешкоди в користуванні майном та зобов'язати відповідачів надати вільний доступу до Ѕ частини нежитлового приміщення, яке знаходиться в АДРЕСА_1 на третьому поверсі (у дворі будинку) загальною площею 150,1 кв.м.

Ухвалою суду від 30.05.2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання.

Ухвалою суду від 30.05.2018 року відмовлено у застосуванні заходів забезпечення позову щодо арешту на спірне приміщення.

31.05.2018 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позов у якому заперечуються позовні вимоги.

16 липня 2018 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Представником позивача подано пояснення щодо відзиву на позов.

18.12.2018 року на адресу суду надійшла заява позивача щодо забезпечення позову.

Ухвалою суду від 18.12.2018 року заяву задоволено, вжито заходи забезпечення позову щодо заборонити вчиняти будь-які реєстраційні чи нотаріальні дії відносно об'єкта нерухомості - п'ятиповерхового нежитлового приміщення, що знаходиться у дворі будинку АДРЕСА_1 накладені згідно ухвали суду від 18.12.2018 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, надала суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог та просила позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_6 (довіритель ОСОБА_4) у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог. Пояснив суду, що його довіритель є власником 13/100 частки нежитлового приміщення площею 836,3 кв.м. по АДРЕСА_1. Вказав суду на відсутність нежитлового приміщення на яке посилається позивач, а саме «блоку А» за вказаною адресою.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися. Відповідач ОСОБА_4, у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. ОСОБА_5 направив до суду заяву у якій заперечив проти позовних вимог, просять справу розглядати без його участі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником нежитлового приміщення, яке знаходиться в АДРЕСА_1 на третьому поверсі (у дворі будинку) загальною площею 150,1 кв.м.

ОСОБА_4 є власником 13/100 частки нежитлового приміщення площею 836,3 кв.м. по АДРЕСА_1. Іншими співвласниками даного об'єкта нерухомості є Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс Сейл» - 1/2 частки приміщення; ОСОБА_7 - 21/100 частки приміщення; ОСОБА_8 - 16/100 частки приміщення.

Даний факт підтверджується Інформаційною довідкою з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка міститься в матеріалах справи.

Даними висновку Хмельницького відділу поліції ГУНГІ в Хмельницькій області підтверджується, що 24.04.2018 року до відділу поліції надійшло звернення ОСОБА_3 стосовно прийняття міри до ОСОБА_4 та ОСОБА_9, які незаконно перешкоджають заявнику користуватися належним йому майном, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

По даному факту працівниками Хмельницького ВП проводилась перевірка в ході якої із звернення ОСОБА_3 стало відомо, що 24.04.2018 року о 17.30 год. останній прибув на адресу АДРЕСА_2, до своєї житлової будівлі проте, двері приміщення були зачинені та ОСОБА_4 відмовив у доступі до приміщення посилаючись на те, що приміщення площею 836,3 кв.м. по АДРЕСА_1 належить йому.

Також дані матеріали були спрямовані до СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, де після їх перевірки було встановлено, що у отриманих матеріалах відсутні данні, які б вказували па наявність кримінального правопорушення та неможливістю в зв'язку із цим внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Поясненнями ОСОБА_3 підтверджується, що він позбавлений можливості доступу до нежитлового приміщення, яке знаходиться в АДРЕСА_1 на третьому поверсі (у дворі будинку) загальною площею 150,1 кв.м. через неправомірні дії відповідачів, які порушуються його права як власника нежитлового приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Разом з тим позивачем та представником не надано доказів на підтвердження своїх вимог, щодо надання вільного доступу до Ѕ частини нежитлового приміщення, яке знаходиться в АДРЕСА_1 на третьому поверсі (у дворі будинку) загальною площею 150,1 кв.м.

Також, представником відповідача не спростовано твердження позивача щодо перешкод які чинять відповідачі ОСОБА_3 у користуванні нежитловим приміщенням, яке знаходиться в АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. З урахуванням положень статті 13, частини третьої статті 16, статті 319 ЦК у разі вчинення, зокрема, наведених дій суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу.

Власність не тільки надає переваги тим, хто її має, а й покладає на них певні обов'язки. Це конституційне положення пов'язане з принципом поєднання інтересів власника, суспільства та інших власників і користувачів об'єктами власності.

Власність зобов'язує власника використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших людей, всього суспільства. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання та гарантує їм рівність перед законом.

Порушення прав власників з боку держави, громадянина чи юридичної особи зумовлює настання відповідних правових наслідків.

Громадяни користуються рівними умовами захисту права власності. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч ці порушення і не призвели до позбавлення володіння майном, а також вимагати відшкодування завданих цим збитків.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Але, здійснюючи свої права, власник зобов'язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об'єктів природи.

Під час здійснення своїх прав і виконання обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства.

Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги доведеність суд вважає, що позивач має право на

усунення перешкод у користуванні майном, не чинити перешкод ОСОБА_3 в користуванні майном, шляхом надання вільного доступу до нежитлового приміщення, яке знаходиться в АДРЕСА_1.

Суд вважає, що заходи забезпечення позову щодо заборонити вчиняти будь-які реєстраційні чи нотаріальні дії відносно об'єкта нерухомості - п'ятиповерхового нежитлового приміщення, що знаходиться у дворі будинку АДРЕСА_1 накладені згідно ухвали суду від 18.12.2018 року, підлягають до скасування так, як вжиті відносно іншого нежитлового приміщення, що не є предметом спору по зазначеній справі.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_3 в користуванні майном, шляхом надання вільного доступу до нежитлового приміщення, яке знаходиться в АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Заходи забезпечення позову щодо заборонити вчиняти будь-які реєстраційні чи нотаріальні дії відносно об'єкта нерухомості - п'ятиповерхового нежитлового приміщення, що знаходиться у дворі будинку АДРЕСА_1 накладені згідно ухвали суду від 18.12.2018 року, скасувати.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене 28.02.2019 року.

Суддя С. Стефанишин