справа №619/3902/17
провадження №4-с/619/3/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Остропілець Є.Р.

за участю секретаря судового засідання Жорняк А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 на рішення державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою до ОСОБА_2А на рішення державного виконавця.

Заявник посилається на те, що постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_3 від 19.10.18 про передачу виконавчого провадження передано виконавчий лист №619/3902/17, виданий 24.05.18 Дергачівським районним судом Харківської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей, дружину та додаткових витрат на дитину до МВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області.

На думку скаржника, вказана постанова є незаконною та необгрунтованою та підлягає визнанню неправомірною та скасуванню, виходячи з наступного.

Так, державний виконавець у названій постанові послався на те, що відповідно до виконавчого листа боржник зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1. В цій же постанові та у виконавчому листі зазначено, що адреса боржника є АДРЕСА_1.

При цьому, у с.Слатине живе бабуся ОСОБА_1, а боржник там не зареєстрований, не проживає, не перебуває, не працює та майна там не має, що підтверджується матеріалами цивільної справи, копією паспорта боржника).

В той же час відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника, а не реєстрації) або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувану, тобто скаржнику.

ОСОБА_1 скористалась таким своїм правом та обрала для своєї зручності саме МДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків, оскільки мешкає в м.Харків та є матірю 3-х малолітніх дітей.

При цьому, державний виконавець не позбавлений можливості у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється| компетенція державного виконавця відповідно до ч.5 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» доручити проведення перевірки іншому відповідному органу ДВС.

Не погодившись з вказаними постановами державного виконавця Халєєва Т.В. від 19.10.18 про передачу виконавчих проваджень, ОСОБА_1 скористалась своїм правом, передбаченим ч.З ст.74 «Про виконавче провадження», оскаржила зазначені незаконні постанови державного виконавця Халєєва Т.В. до начальника МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків, на що отримала відповідь з відмовою за підписом начальника, але підготовану ОСОБА_3

Вказаний лист з відповіддю скаржником отримано 19.10.18, тоді ж вона дізналася про своє порушене право і що його не буде поновлено самостійно МВДВС по Холодногірському та| Новобаварському районах міста Харків без відповідної ухвали суду.

В той же час, згідно ч.2 ст.449 ЦК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги до суду може бути поновлено судом.

ОСОБА_1 просить суд визнати постанови державного виконавця Халєєва Т.В. від 19.10.18 про передачу виконавчих проваджень №56553513, 56554278 та 56554578 неправомірними.

Зобов'язати начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області усунути порушення та поновити порушене право шляхом скасування постанов державного виконавця Халєєва Т.В. від 19.10.18 про передачу виконавчих проваджень №554278 та 56554578 та повернення і прийняття їх до виконання до МДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків.

Судові витрати по справі покласти на МДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявилася, в своїй скарзі просила суд розглядати її у відсутність та без фіксування технічними засобами, на задоволенні скарги наполягала.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд вважає за можливе слухати скаргу без фіксування технічними засобами.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності заінтересованих осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.24 ЗУ «Про виконавче провадження»… виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконання рішення, яке зобовязує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Відповідно до статті 18 Закону У країни «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_3 від 19.10.18 про передачу виконавчого провадження передано виконавчий лист №619/3902/17, виданий 24.05.18 Дергачівським районним судом Харківської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей, дружину та додаткових витрат на дитину, до МВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області.

Не погодившись з вказаними постановами державного виконавця Халєєва Т.В. від 19.10.18 про передачу виконавчих проваджень, ОСОБА_1 скористалась своїм правом, передбаченим ч.3 ст.74 «Про виконавче провадження», та оскаржила зазначені незаконні постанови держвиконавця ОСОБА_3 до начальника МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків, на що отримала відповідь з відмовою.

Вказаний лист з відповіддю ОСОБА_1 отримала 19.10.2018 року, тоді ж вона дізналася про своє порушене право і що його не буде поновлено самостійно МВДВС по Холодногірському та| Новобаварському районах міста Харків без відповідної ухвали суду, про що вона вказала у своїй скарзі.

До Дергачівського районного суду Харківської області заявник звернулася 27.11.2019 року засобом поштового відправлення, конверт зі скаргою надійшов до суду 30.11.2019 року, тобто з порушенням строку звернення до суду.

В той же час, згідно ч.2 ст.449 ЦК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги до суду може бути поновлено судом.

Згідно зі ст.. 447 ч.1 п.а, б…..скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Однак, будь-яких доказів щодо поважних причин пропущеного строку на звернення зі скаргою на дії державного виконавця Цибульська С.В. не вказала, і доказів суду не надала, тому суд вважає пропущений строк на звернення до суду не підлягає поновленню.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Частинами 1, 2 ст. 451 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) або відмовляє в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні скарги необхідно відмовити у звязку з закінченням строків звернення зі скаргою до суду.

Керуючись ст.ст. 76-77, 81, 247, 354, 447-451 ЦПК України, ст.ст.1, ч. 1, ч. 3 ст.ст.24, 74 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо в Харківський апеляційний суд шляхом подачі в 15-денний термін апеляційної скарги з дня її проголошення, а особами, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні ухвали у той же строк з моменту отримання копії ухвали суду.

Суддя Є. Р. Остропілець