Ухвала

27 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 280/1756/16-ц

провадження № 61-20696св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України,

розглянув клопотання представника виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань УкраїниФеклістова ОлегаВалерійовича про участь у судовому засіданні у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про визнання недійсним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, за касаційними скаргами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Українита ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 03 травня 2017 року у складі колегії суддів: Жигановської О. С., Коломієць О. С., Якухно О. М.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про визнання недійсним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 березня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 03 травня 2017 року рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 березня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано незаконним наказ директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 16 грудня 2016 року № 1064 про накладення стягнення у вигляді догани на ОСОБА_1

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У червні 2017 року виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду Житомирської області від 06 березня 2017 року, залишити в силі рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 березня 2017 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

У червні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду Житомирської області від 03 травня 2017 року в частині відмови в наданні пояснення через ненадання для ознайомлення скарги, в якій він звинувачується в допущенні порушень, доповідної записки яка підтверджує вказані порушення та документів, на яких вказана скарга та доповідна ґрунтується, передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за даною касаційною скаргою.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 року вказану справу призначено до судового розгляду.

У травні 2018 року касаційні скарги виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Українита ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 03 травня 2017 року разом із матеріалами справи передано судді Верховного Суду Курило В. П., у зв'язку із набранням чинності Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 25 лютого 2019 року до складу колегії суддів входять: Крат В. І., АнтоненкоН. О., Журавель В. І., Коротун В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач).

Касаційна скарга виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Українимістить клопотання її представника Феклістова О. В. про розгляд справи за його участю.

У задоволенні вказаного клопотання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, розгляд цивільної справи у суді касаційної інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи є загальним правилом, визначеним у ЦПК України. І лише у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Колегія суддів Верховного Суду перевіряє в межах касаційної скарги у цій справі аргументи про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не може встановлювати обставини справи, збирати та перевіряти докази і надавати їм оцінку.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Вочевидь, «публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 [Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод] (статті 6-1), захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок. Публічність через прозорість, яку вона надає правосуддю, сприяє досягненню мети пункту 1 статті 6, а саме справедливому судовому розгляду, гарантія якого є одним із основних принципів будь-якого демократичного суспільства у сенсі Конвенції» (рішення у справі «Аксен проти Німеччини» від 8 грудня 1983 року («Axen v. Germany», заява № 8273/78), § 25)).

Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема, і в суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій. Зокрема тому ЄСПЛ не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права (рішення у справі «Аксен проти Німеччини» від 8 грудня 1983 року («Axen v. Germany», заява № 8273/78), § 25)). Крім того, ЄСПЛ визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Варела Ассаліно проти Португалії» («Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду (рішення від 25 квітня 2002 року). У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права, а саме тлумачення норм Цивільного кодексу.

ЄСПЛ вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів. У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявники не представили переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

З огляду на вказане, справа розглядатиметься у порядку письмового провадження без повідомлення сторін, тому колегія суддів Верховного Суду відмовляє у задоволенні клопотання Феклістова О. В. - представника виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402, частиною шостою статті 403 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити Феклістову Олегу Валерійовичу - представнику виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Україниу задоволенні клопотання про слухання справи за його участю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат
Судді: Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило