Справа № 663/2603/17
Провадження № 2/663/61/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

14 лютого 2019 року Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Шабрацького Г.О.

при секретарі: Кліщ Л.П.

за участі

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Скадовська цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої ушкодженням здоровя,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої ушкодженням здоровя, в якому вказала, що 08.09.2017 близько 19 год. 00 хв. в смт. Лазурне, між вулицями Степова та Миру, по провулку Надії, собака породи «Вівчарка» напала на позивачку. В результаті нападу собаки, яка збила з ніг позивачку нею отримані тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, рубаної рани лобної області справа. Власником собаки «Вівчарки» є ОСОБА_4 Крім того, ця собака була без намордника, що є грубим порушенням Правил утримання собак в людному місці. Ця подія сталася в присутності свідка ОСОБА_5 В результаті отриманих тілесних ушкоджень позивачка ОСОБА_2 в період з 08.09.2017 по 11.09.2017 та 13.09.2017 по 19.09.2017 знаходилася на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Скадовської районної лікарні Херсонської області. Під час стаціонарного лікування нею понесені витрати на ліки в сумі 4020,01 грн., що підтверджується чеками під час стаціонарного лікування.

Окрім завданої майнової шкоди, їй було завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що внаслідок нападу собаки відповідача, вона зазнала довготривалого душевного та фізичного болю. В зв'язку з цими обставинами вона перенесла важку моральну травму, в неї погіршився стан здоров'я, вона пройшла курс реабілітації в медичних установах, оскільки у неї почалася депресія, вона не могла нормально вести свій спосіб життя, відчувалися постійні головні болі, нудота, слабкість. До цього часу позивачка відчуває страх коли бачить собаку і боязнь, що остання нападе на неї. Ідучи по вулиці позивачка весь час озирається, бо відчуває страх того, що собака може на неї напасти знову.

Крім того, позивачка постійно проживає в м.Суми. До смт. Лазурне вона приїхала з метою працевлаштування на роботу, щоб мати можливість заробити трохи грошей на проживання. Однак у звязку з нападом собаки відповідача та у порушенні вимог, щодо тримання собак позивачка ОСОБА_6 тривалий час знаходилася на стаціонарному лікування. У звязку з погіршенням свого стану здоровя працевлаштуватися на роботу вона так і не змогла і не отримала очікуваного доходу. З врахуванням глибини її душевних страждань та вимог розумності справедливості, відповідно до ст. 23 ЦК України, виходячи з характеру завданої їй шкоди, внаслідок недбалого ставлення відповідача, розмір завданої їй моральної шкоди вона оцінює в 50000 грн.

Просить стягнути з відповідача завдану матеріальну та моральну шкоду.

В подальшому, після дослідження матеріалів справи про адміністративне правопорушення, позивачем було замінено неналежного відповідача ОСОБА_4 на належного відповідача ОСОБА_3

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 05.11.2018 задоволено клопотання представника позивача задоволено, та замінено первісного відповідача ОСОБА_4 на належного відповідача ОСОБА_3

Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки матеріальну та моральну шкоду, проти заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, за останнім відомим місцем реєстрації повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що згідно Епікризу №923, ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні Скадовської ЦРЛ з 08.09.2017 по 11.09.2017 з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, ушиблена рана лобної ділянки справа. (а.с. 6).

Згідно Епікризу №942, ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні Скадовської ЦРЛ з 13.09.2017 по 19.09.2017 з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, лікворний синдром (а.с. 5).

Позивачкою ОСОБА_6 придбані ліки на загальну суму 4020,01 грн. (а.с.11-13).

Відповідно до постанови Скадовського районного суду Херсонської області від 13.11.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 154 КУпАП, та призначено покарання у вигляді попередження.

Як вказує ст. 82 ч. 4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи зміст постанови Скадовського районного суду Херсонської області від 13.11.2017 року суд вважає, що обставинами, які не підлягають доказуванню по цій цивільній справі, є факт того, що саме ОСОБА_3 є особою, якою допущено порушення правил тримання собаки, а саме вигулювання собаки без повідка та намордника, що спричинило заподіяння шкоди здоров"ю людей, а в даному випадку ОСОБА_6

Також належними та допустимими доказами підтверджено факт отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, а саме ЗЧМТ, струс головного мозку, ушиблена рана лобної ділянки справа, та їх безпосередній причинно-наслідковий зв1язок з нападом собаки ОСОБА_3, а також і лікування ОСОБА_6, яке підтверджено вищевказаними епікризами.

Законом України «Про захист тварин від жорстокого поводження» статтею 9 визначено, що особа, яка утримує домашню тварину, зобовязана супроводжувати домашню тварину поза місцями її постійного утримання. А також ця особа та особа, яка супроводжує домашню тварину зобовязана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною, крім того фізичні та юридичні особи, які утримуюсь домашніх тварин, зобовязані не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб

Згідно з ст.22, 1166 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Враховуючи вищевикладені висновки, суд вбачає підстави для задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4020,01 грн..

Крім матеріальної (майнової) шкоди, внаслідок нападу собаки, позивачу була заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, які вона зазнала у звязку з нападом тварини.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За змістом частини 1статті 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішенням, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує розяснення п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди знайшли своє підтвердження, оскільки ОСОБА_6 є літньою жінкою, пенсіонерка, дійсно зазнала моральних страждань у звязку з довготривалим розладом здоровя, яке підтверджується епікризами, наданими позивачем, необхідності докладання значних моральних та матеріальних зусиль для відновлення здоровя, порушення нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя. Судом також враховано, що позивач тривалий час була позбавлена можливості вести звиклий спосіб життя, позбавлена і зараз, відчувала та відчуває сильний фізичний біль та страждання.

Таким чином, суд вважає, що з урахуванням вимог справедливості вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо моральної шкоди повністю, у розмірі 50000 грн., що буде справедливим та достатнім, на думку суду, для компенсації понесених позивачем страждань та переживань.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої ушкодженням здоровя задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_1 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 4020 (чотири тисячі двадцять) грн. 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_1 заподіяну моральну шкоду в розмірі 50000 (пятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір на користь держави в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 22.02.2019 року.

Суддя Скадовського районного суду

Херсонської області ОСОБА_7