ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року

м.Суми

Справа №579/677/16-ц

Номер провадження 22-ц/816/1023/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Хвостик С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1,

відповідач управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Конотоп Сумської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області

на ухвалу Кролевецького районного суду Сумської області від 08 січня 2019 року в складі судді Моргуна О.В., постановлену у м. Кролевець,

в с т а н о в и в:

21 серпня 2018 року управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області (далі - Фонд) звернулось до суду із заявою про поворот виконання рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 15 червня 2016 року у цивільній справі № 579/677/16-ц.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що постановою Верховного Суду від 16 травня 2018 року зазначене рішення у цивільній справі № 579/677/16-ц було скасовано, тобто відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Фонду 15000 грн моральної шкоди. Однак, вказані кошти відповідачем 28 вересня 2016 року були виплачені позивачу, тому з метою повернення виплачених коштів Фонд просив здійснити поворот виконання судового рішення.

Ухвалою Кролевецького районного суду Сумської області від 08 січня 2019 року у задоволенні заяви Фонду про поворот виконання рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 15 червня 2016 року у цивільній справі № 579/677/16-ц відмовлено.

В апеляційній скарзі Фонд, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення заяви про поворот виконання рішення суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що спірні правовідносини між сторонами є трудовими.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 15 червня 2016 року позов ОСОБА_1 до Фонду про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя задоволено частково та стягнуто 15000 грн моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя. У задоволенні позову в інший частині відмовлено за необґрунтованістю позовних вимог (а.с. 76-77).

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 11 серпня 2016 року рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 15 червня 2016 року залишено без змін (а.с. 103-104).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 вересня 2016 року Фонду відмовлено у відкритті касаційного провадження у цивільній справі № 579/677/16-ц (а.с. 154-155).

Постановою Верховного Суду від 16 травня 2018 року заяву Фонду задоволено частково, рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 15 червня 2016 року, ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 11 серпня 2016 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя (а.с. 173-178).

Відмовляючи у задоволенні заяви Фонду, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки спірні правовідносини є трудовими, то поворот виконання рішення суду не допускається, оскільки судове рішення не ґрунтується на повідомленнях позивачем неправдивих відомостей або поданих ним підроблених документах.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Згідно зі ст. 239 КЗпП України у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Тобто, діючим законодавством України чітко передбачено лише два виняткові випадки, за наявності яких допускається поворот виконання судового рішення: 1) коли рішення суду ґрунтувалося на підроблених документах; 2) коли рішення суду ґрунтувалося на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Отже, за загальним правилом, при скасуванні рішення у справах про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи, спричинених при виконанні трудових обовязків, поворот виконання рішення не допускається.

Як встановлено судом першої інстанції, з 19 березня 1988 року по 23 грудня 2008 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ДП ДАК «Хліб України» «Кролевецький комбінат хлібопродуктів» на різних посадах і був звільнений з роботи за станом здоров'я на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до акта розслідування професійного захворювання Кролевецької районної СЕС Сумської області від 27 вересня 2005 року ОСОБА_1 були встановлені наступні професійні захворювання: хронічний обструктивний бронхіт ІІ ст. пилової етіології в стадії загострення, емфізема легенів І ст., дихальна недостатність І-ІІ ст. Супутній діагноз: ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, серцева недостатність І ст.

Відповідно до довідки МСЕК та акта № 898 огляду МСЕК від 04 жовтня 2005 року ОСОБА_1 було встановлено 25% втрати професійної працездатності. Згідно з випискою з акта огляду МСЕК від 24 жовтня 2008 року ОСОБА_1 встановлено 30% втрати професійної працездатності та ІІІ групу інвалідності. У подальшому даний ступінь втрати професійної працездатності підтверджено виписками з акта огляду МСЕК від 28 жовтня 2009 року, 20 листопада 2013 року, 13 листопада 2015 року. Постановою Фонду від 29 листопада 2005 року № 223 ОСОБА_1 призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 16400 грн та щомісячну грошову суму в розмірі 167,64 грн.

У звязку з тим, що хронічні професійні захворювання позивач отримав під час виконання ним трудових обовязків у шкідливих для здоровя умовах, що, на його думку, стало причиною фізичних та моральних страждань, тому заявник предявив позовні вимоги до відповідача про відшкодування 30000 грн моральної шкоди, які, як зазначалось вище, рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 15 червня 2016 року задоволені частково на суму 15000 грн. На виконання судового рішення Фонд платіжним дорученням № 895 від 28 вересня 2016 року виплатив позивачу 15000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди (а.с. 149).

Таким чином, ОСОБА_1 за рішенням суду Фондом було відшкодовано моральну шкоду, спричинену його професійним захворюванням при виконанні трудових обовязків.

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірні правовідносини у даній справі є трудовими, тому поворот виконання рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 15 червня 2016 року у цих правовідносинах не допускається, оскільки судове рішення не ґрунтується на повідомленнях позивачем неправдивих відомостей або поданих ним підроблених документах.

Доводи апеляційної скарги про те, що правовідносини не є трудовими, а є відносинами, що виникли між застрахованою особою та страховиком з приводу реалізації гарантованого державою права на державне соціальне страхування та отримання відповідної страхової виплати, є необґрунтованими.

Так, ч. 8 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» передбачено, що відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують фактичних обставин справи, встановлених судом і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області залишити без задоволення.

Ухвалу Кролевецького районного суду Сумської області від 08 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ю. Кононенко

ОСОБА_3

ОСОБА_4