Справа № 577/1292/19
Провадження № 2/577/693/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого- судді Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

представника відповідача Овчинникової Р.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Конотопа цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Сумський обласний державний нотаріальний архів про визнання договорів дарування недійсними,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із даною позовною заявою та просять визнати недійсними договір дарування буд. АДРЕСА_1 , укладений 24.04.2008 р. між ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , і договір дарування земельної ділянки розташованої в АДРЕСА_1 , укладений того ж дня між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що посвідчені державним нотаріусом Конотопської міської державної нотаріальної контори. Вимоги обгрунтовують тим, що 24.04.2008 р. укладено договори дарування між ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких подаровано відповідачу по 1/2 ч. будинку та земельну ділянку, що розташовані в АДРЕСА_1 . Однак, позивачі вважають зазначені договори недійсними, оскільки ОСОБА_2 на момент їх укладання була пенсіонеркою та хворіла на цукровий діабет. Донька ОСОБА_3 приділяла останній більше уваги перед укладанням договору, щоб у майбутньому після її смерті не було спорів між дітьми. ОСОБА_2 домовилася з відповідачем про укладання договору довічного утримання. При укладанні спірних правочинів нотаріусом, вони в голос не читалися, лише поставили підписи. Донька піклувалася про неї, однак на протязі останніх півтора років відмовилася це робити. ОСОБА_1 про вчинення спірних правочинів не знав, хоча був зареєстрований у вищевказаному будинку, згоди на дарування не надавав. Під час укладення договорів та на даний час ОСОБА_2 зареєстрована і проживає в АДРЕСА_1 , вказаний будинок є єдиний її житлом. ОСОБА_1 про укладання договорів дізнався у квітні 2018 р., вважає, що відповідач ввела матір в оману, з нотаріусом була змова, що і змусило звернутися з даним позовом до суду.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , кожен окремо, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. ОСОБА_2 пояснила, що донька відмовилася її утримувати як тільки були укладені договори дарування. ОСОБА_1 пояснив, що відповідач виселяє його з вищевказаного житла, у якому він зареєстрований.

ОСОБА_3 , її представник ОСОБА_5 заперечують задоволенню позовних вимог, про що надали відзив на позовну заяву.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, задоволенню позову заперечує.

Представник Сумського обласного державного нотаріального архіву в судове засідання не зявився, надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Встановлено судом, що рішенням Конотопського міського суду від 27.12.2002 р. поділено спільне майно подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , а саме домоволодіння по АДРЕСА_1 по 1 АДРЕСА_2 ч. кожному (а.с.55-56 оглянутої у судовому засіданні цивільної справи №577/2628/18 (2/577/1062/18) та інвентаризаційна справа КП Конотопського МБТІ). 24.04.2008 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 подарували ОСОБА_3 по 1/2 (половині) буд. АДРЕСА_1 (а.с.12). Того ж дня ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1466 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.13).

Згідно ст. 11 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не надано жодного доказу того, що він є власником оспорюваних будинку та земельної ділянки, отже відповідно його права порушено оспорюваними правочинами.

Позивач зазначив, що його виселяють з вищезазначеного будинку, однак доказів на підтвердження даного факту, як того вимагає ст. 81 ЦПК України, суду не надав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за недоведеністю порушення його права.

Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 229 ЦК України).

Сам по собі факт прочитання сторонами тексту оспорюваного договору дарування та роз`яснення нотаріусом суті договору не може бути однозначною підставою для відмови в задоволенні позову про визнання цього договору недійсним.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

За змістом ст.ст. 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не вважається договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди.

Ураховуючи викладене, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку, - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, і що ця помилка дійсно була і має істотне значення. Такими обставинами є: вік позивача, його стан здоров`я та потреба у зв`язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарувальником обдаровуваному та продовження позивачем проживати в спірній квартирі після укладення договору дарування.

Отже, наявність чи відсутність помилки - неправильного сприйняття позивачем фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення особи під час укладення договору дарування замість договору довічного утримання, суд визначає не тільки за фактом прочитання сторонами тексту оспорюваного договору дарування та роз`яснення нотаріусом суті договору, а й за такими обставинами, як: вік позивача, його стан здоров`я та потреба у зв`язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарувальником обдаровуваному та продовження позивачем проживати в спірній квартирі після укладення договору дарування.

Виходячи зі змісту ст.ст. 203, 717 ЦК України, договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови.

Відсутність у особи під час укладення договору дарування волевиявлення на безоплатну передачу майна у власність обдаровуваного й передача його за умови вчинення на користь дарувальника будь-якої дії майнового або немайнового характеру, усупереч вимогам ст. 717 ЦК України, є підставою для визнання договору дарування недійсним.

Аналогічні правові висновки міститься й у постановах Верховного Суду України від 18 червня 2014 року № 6-69цс14; від 21 жовтня 2015 року № 6-202цс15; від 02 грудня 2015 року № 6-2087цс15; від 16 березня 2016 року № 6-93цс16.

З урахуванням наведених норм права та встановлених у справі обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , ураховуючи обставини того, що спірний будинок є її єдиним житлом, іншого житла вона не має, з реєстрації місця проживання у вказаному будинку не знімалась і має право безперешкодного доступу до житла дотеперішнього часу.

Як пояснила відповідач під час розгляду даної справи, мати залишилася зареєстрованою та проживає у спірному будинку до теперішнього часу.

Матеріалами справи доведено, що ОСОБА_2 залишаючись зареєстрованою у спірному будинку та маючи до цього житла безперешкодний доступ, фактично обумовила обов`язок з боку відповідача забезпечити її проживання у цьому будинку. Таким чином, позивач не мала на меті укладання договору дарування, адже встановлення вказаного обов`язку для відповідача, як обдаровуваного, суперечить правовій природі цього договору.

Також суд бере до уваги ту обставину, що ОСОБА_2 на момент укладення договору дарування виповнилося 58 років, вона мала проблеми зі здоров`ям (а.с. 5-6, 9-10). До того ж, позивач не має юридичної освіти, що не спростовує факт того, що вона помилилася щодо юридичної природи договору дарування.

За таких обставин, суд вважає, що під час укладення оспорюваного договору волевиявлення ОСОБА_2 не відповідало її внутрішній волі та не було спрямоване на реальне настання правових наслідків, обумовлених договорами дарування. Остання діяла під впливом помилки, оскільки вважала, що укладає договір довічного утримання, за умовами якого донька буде надавати їй посильну допомогу щодо догляду за нею, тобто, помилялася щодо правової природи вказаного правочину.

Суд, виходячи з вищевикладеного приходить до висновку, що слід частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 і визнати недійсними договір дарування житлового буд. АДРЕСА_1 , укладений 24.04.2008 р. між ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , лише в частині дарування належної ОСОБА_2 1/2 половини будинку, і визнати недійсним договір дарування земельної ділянки розташованої в АДРЕСА_1 , укладений 24 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В той же час, ОСОБА_2 у судовому засіданні не надала доказів того, що оспорюваним договором дарування буд. АДРЕСА_1 , в частині дарування ОСОБА_4 належної йому 1/2 ч. будинку ОСОБА_3 , порушено, згідно ст. 4 ч. 1 ЦПК України, її права. Тому в даній частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.203, 217, 717 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 5, 7, 9-13, 81, 89, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати недійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 24 квітня 2008 року року між ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в частині дарування належної ОСОБА_2 1/2 половини будинку.

Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки розташованої в АДРЕСА_1 , укладений 24 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду або до дня функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник відповідача ОСОБА_5 , юридична адреса АДРЕСА_3 .

Треті особи ОСОБА_4 , зареєстрований АДРЕСА_4 .

Сумський обласний державний нотаріальний архів, юридична адреса м.Суми, вул.Реміснича, 12/2.

Повне рішення суду складено 15 листопада 2019 року.

Суддя Гетьман В. В.