Справа № 461/3309/17 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 22-ц/811/1522/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Жукровської Х.І.

з участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 04 червня 2018 рокув складі судді Лялюка Є.Д. в справі за позовом ОСОБА_5 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради про надання житла у першочерговому порядку,-

встановила:

В травні 2017 року ОСОБА_5звернулася до суду із позовом до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, в якому просила зобов»язати відповідача надати житло у першочерговому порядку.

В обґрунтування позову покликається на те, що вона є інвалідом 2 групи, мешкає у м. Львові. У 1997 році отримала однокімнатну квартиру як тимчасове житло на вул. Волинській, 31/10, ця квартира мала непридатні умови для проживання, однак вона через хворобу не могла в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та погодилась на вказане житло. Станом на 2017 рік квартира вкрита цвіллю, із недопустимим освітленням, є непридатною для проживання. Звертає увагу на порушення правил на ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», в частині відсутності передпокою, санвузлів, внутрішньоквартирного коридору, вбудованої шафи, комори, антресолі. За загальним правилом площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не менше 15,0 м., натомість у її квартирі площа загальної кімнати становить 12,3 м. Вказує, що неодноразово зверталась до Львівської міської ради із проханням покращити умови проживання, однак отримувала відмови, що вважає порушенням її права на гідні умови життя.

Просила зобов»язати Департамент житлового господарства та інфраструктури надати їй житло у першочерговому порядку

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 04 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржила позивач ОСОБА_5 Звертає увагу, що згідно акту обстеження її квартири №12 від 2014 року, яка приватизована у 2002 році, встановлено, що дана квартира не підлягає для проживання хворої людини та потребує капітального ремонту. Зазначає, що працівники виконавчого комітету ЛМР обіцяли, що першочергово при наданні квартири, в разі її приватизації, буде зроблено належний капітальний ремонт, кімната буде приведена до належних умов, однак, станом на момент звернення до суду з апеляційною скаргою жодних робіт проведено не було.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 04 червня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, зобов»язати Департамент житлового господарства та інфраструктури ЛМР надати їй, інваліду 2-ї групи, першочергове житло.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки та її представника на підтримку доводів скарги, а також пояснення представника відповідача на заперечення таких, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 є власником квартири за адресою: м. Львів, вул. Волинська, 31/10 загальною площею 17,60 кв.м., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право власності на квартиру від 31 січня 2002 року.

Вказана квартира надана ОСОБА_5 рішенням міськвиконкому від 31 жовтня 1997 року №654 з метою тимчасового поліпшення житлових умов, без зняття з квартирного обліку (за згодою ОСОБА_5С.).

Відповідно до довідки серії ЛВА-1 (078959) позивач є інвалідом ІІ групи безтерміново по загальному захворюванню.

Згідно медичного висновку № 1053 від 19 квітня 2018 року, виданого Львівським обласним клінічним психоневрологічним диспансером, ОСОБА_5 хворіє психоневрологічним захворюванням, яке передбачене Переліком хронічних захворювань (додаток №1 до наказу МОЗ України від 08 лютого 1985 року №52) розділ V пункт 1 та по стану здоровя не може проживати в комунальній квартирі. Дане заключення видано на 1 рік для предявлення в міську раду.

Відповідно до ст. 43 ЖК УРСР, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

На квартирному обліку у Львівській міській раді ОСОБА_5 перебуває з 26 листопада 1992 року за № 16371, у списку громадян для першочергового надання житла (з причини хронічного захворювання) № 3300, серед зазначеної пільги № 405.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу, що ОСОБА_5, володіючи приватизованою квартирою на свій розсуд, зобовязана була утримувати її в належному житловому стані, не допускати та запобігати погіршення її житлового стану.

Сам факт погіршення санітарного стану квартири позивача не може бути підставою для зобов»язання Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради надати житло у першочерговому порядку.

При цьому, районний суд надав правильну оцінку ОСОБА_1 №12 комплексного обстеження квартири АДРЕСА_1, складеного комісією Громадської по радні м. Львова при «Кризовому центрі соціальної реабілітації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, скривджених в сімї, сиріт» від 2014 року, оскільки такий складений за 3 роки до звернення до суду з позовом, неспеціалізованою установою, в тексті ОСОБА_1 вказано прізвище власника квартири ОСОБА_6, в зв»язку з чим такий документ є неналежним доказом.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5- залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 04 червня 2018 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27 лютого 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

ОСОБА_7