Провадження № 2-н/643/2739/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2019 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі заявник) звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття на її користь, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дослідивши матеріали заяви, судом встановлено наступне.

Заявником до заяви про видачу судового наказу додані копії письмових доказів (документів), перелік яких наведений в заяві.

Згідно ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Положеннями абзацу першого ч. 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Положеннями абзацу другого ч. 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вказаних вимог законодавства, заявником не підтверджено своїм підписом із зазначенням дати засвідчення відповідність копій письмових доказів, які додані до заяви, оригіналам, які знаходяться у них, а також не зазначено про наявність у неї або іншої особи оригіналів письмових доказів.

Вирішуючи питання щодо дій суду в разі встановлення таких обставин, суд керується таким.

Оскільки вимоги щодо підтвердження відповідності копії письмового доказу оригіналу встановлені не статтею 163 ЦПК України, у суду відсутні підстави для відмови у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, тобто у зв`язку із поданням заяви з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Разом з тим суд не вбачає підстав і для видачі судового наказу, оскільки заява і додатки до неї оформлені з порушенням вимог ЦПК України.

Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо дій суду, до якого надійшла заява про видачу судового наказу з дотриманням вимог ст. 163 ЦПК України, але з порушенням інших вимог ЦПК України, зокрема ст. 95 ЦПК України.

За таких обставин суд вважає за необхідне керуватись ст. 10 ЦПК України, якою визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права та якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Також суд керується ст. 2 ЦПК України, згідно якої одним із основних завдань цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ.

З метою забезпечення справедливого розгляду даної справи на засадах верховенства права, в тому числі забезпечення права заявника на доступ до суду, яке гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд застосовує аналогію закону та залишає заяву без руху з метою надання заявнику можливостей усунути недоліки заяви.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо необхідності залишення заяви про видачу судового наказу без руху.

Способами усунення недоліків заяви є наступні:

1.Надати суду уточнену заяву, в якій крім вже зазначених відомостей додатково вказати:

-зазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

2.У відповідності до положень ч. 1 ст. 177 ЦПК України надати суду 1 копію уточненої заяви для боржника.

3.У відповідності до положень ч. 1 ст. 177 ЦПК України надати суду в 2 примірниках додатки до заяви, в яких підтвердити своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення їх відповідність оригіналам, які знаходяться у заявника.

Керуючись ст. 2, 10, 161, 163, 185, 258-261, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 - залишити без руху, надавши ОСОБА_1 строк для усунення недоліків заяви десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що якщо вона відповідно до цієї ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 95 ЦПК України, та усуне вказані в цій ухвалі недоліки, заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо вона не усуне недоліки заяви у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною та буде повернута. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.А. Крівцов