Провадження № 2/752/6384/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

04.11.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої київської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в:

у серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Першої київської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07 вересня 1999 року Другою київською державною нотаріальною конторою, та свідоцтва про право власності на житло, виданого Державною адміністрацією Московського району м. Києва 03 липня 1998 року.

У лютому 2019 року, маючи намір зареєструвати онука у вказаній квартирі, позивач дізнався, що належна йому квартира перебуває під арештом на підставі ухвали від 09.03.2000 року Московського районного суду м. Києва.

На думку позивача, належна йому квартира арештована безпідставно, а тому він просить скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 1435579, а також виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 03.11.2004 року за № 1435579 про арешт квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 13)

Перша Київська державна нотаріальна контора відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07 вересня 1999 року Другою київською державною нотаріальною конторою, та свідоцтва про право власності на житло, виданого Державною адміністрацією Московського району м. Києва 03 липня 1998 року. (а.с. 7,8)

Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14 березня 2019 року квартира АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі ухвали Московського районного суду м. Києва від 09.03.2000 року. (а.с. 5)

Згідно листа Першої Київської державної нотаріальної контори від 02 лютого 2019 року № 1026101-16 надати копію ухвали Московського районного суду м. Києва від 09 березня 2000 року, на підставі якої 10 березня 2000 року до Єдиного реєстру заборон було внесено відомості про накладання арешту на квартири АДРЕСА_1 , не має можливості у зв`язку з її відсутністю. (а.с. 6)

Позивач у позовній заяві зазначив, що належне йому майно безпідставно накладено арешт, чим порушені його майнові права щодо розпорядження власністю.

Відповідно до статті 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року (Закону № 475/97- ВР), визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійснення своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача доведено помилковість внесення запису про арешт саме його майна, що на даний час порушує права позивача вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню в частині скасування арешту. Вимоги про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису про арешт квартири є передчасними.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Першої київської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна - задовольнити частково.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 , накладений на підставі ухвали Московського районного суду м. Києва від 09 березня 2000 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: