РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/16775/18

Провадження № 22-ц/4815/360/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Харечко С.П.,

Ухвала постановлена в м. Рівне Рівненської області

Дата ухвалення повного тексту 13.12.2018

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Боймиструка С.В.,

суддів: Гордійчук С.О., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії приватного виконавця при прийнятті до виконання виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_3 - адвокат Ромашко Л.Г. звернулася до Рівненського міського суду з скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 при прийнятті до виконання виконавчого листа з підстав порушення підвідомчості та як наслідок порушення ним прав її клієнта.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2018 року, скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Поновлено ОСОБА_3 строк для подання скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 та на видані ним 06.04.2018 постанови про відкриття виконавчого провадження та арешт майна боржника.

Визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 при прийнятті до виконання виконавчого листа №2-7629/11 виданого 26.03.2012 Рівненським міським судом Рівненської області.

Скасовано постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження ВП№56137032 від 06.04.2018р. та про арешт майна боржника від 06.04.2018р. ВП №56137032, якою накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3

Скасовано тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_3, застосованого ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 липня 2018 року у справі №2-7629/11.

Зобов'язано приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 повернути виконавчий лист №2- 7629/11 виданий 26.03.2012 Рівненським міським судом Рівненської області стягувачу - ПАТ «Універсал Банк».

Вважаючи ухвалу суду незаконною, прийнятою із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку.

В поданій апеляційній скарзі вказує, що в момент відкриття виконавчого провадження виконавець не перевіряє інформацію зазначену в заяві про примусове виконання рішення, а тому в його діях відсутні порушення, оскільки стягувачем зазначено адресу боржника, що безпосередньо підвідомча приватному виконавцю.

Зазначає, що після відкриття виконавчого провадження ним було здійснено перевірку зазначеної у заяві про примусове виконання рішення інформації, шляхом виходу за вказаною у заяві стягувача адресою, однак боржника розшукано не було, що підтверджується актом приватного виконавця від 14.05.2018 року.

Вказує, що на виконання вимог законодавства, приватним виконавцем було направлено документи виконавчого провадження на адресу зареєстрованого місця проживання, зазначену у виконавчому документі. З урахуванням того факту, що виконавчий лист №2-7629/11 був виданий Рівненським міським судом Рівненської області 26.04.2012 року, боржник міг змінити місце проживання. Інформація надана відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управлінням Державної міграційної служби в Рівненській області не є доказом того, що він фактично проживає за місцем реєстрації.

Зазначає, що жоден з листів, направлений приватним виконавцем рекомендованим поштовим відправленням на адресу реєстрації ОСОБА_3 не було отримано і всі листи повернуто за закінченням встановленого строку зберігання. Факт не отримання боржником кореспонденції ставить під сумнів достовірність інформації щодо його місця проживання.

Вважає, що в даному випадку відсутні порушення будь-яких прав боржника, оскільки виконання судового рішення є прямим обов'язком боржника відповідно до ч.2 ст. ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Вказує, що підстав для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання виявлено не було, так як виконавець не має права вчиняти дії, спрямовані на перевірку інформації зазначеної в заяві стягувача до та в момент відкриття виконавчого провадження, а після відкриття виконавчого провадження виконавець, керуючись вищевказаним Законом, не має правових підстав для повернення виконавчого документа, оскільки механізм дій у подібних ситуаціях законодавчо не визначений.

За наведеного, просив скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11.12.2018 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Учасники справи завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явились і причин неявки не повідомили, а тому колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем ОСОБА_2 під час прийняття виконавчого документу до виконання та відкриття виконавчого провадження порушено правила територіальної діяльності та не дотримано вимог ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" і без достатніх правових підстав відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, а в іншому виконавчому окрузі. З метою відновлення порушеного права ОСОБА_3 у виконавчому провадженні місцевий суд дійшов висновку про необхідність скасування оскаржених постанов приватного виконавця та ухвали суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України застосованого до ОСОБА_3.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 06 квітня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження ВП №56137032 з примусового виконання виконавчого листа №2-7629/11, виданого 26 березня 2012 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» 285164,37 грн. заборгованості за кредитним договором, а також видано постанову, якою накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Про винесення згаданих постанов приватним виконавцем ОСОБА_6 стало відомо 31 серпня 2018 року, що підтверджується підписом його представника Ромашко Л.Г. на клопотанні про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.5).

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 06 квітня 2018 року, надіслану приватним виконавцем рекомендованим листом № 047, ОСОБА_6 не отримував, про що свідчать відомості із сайту Укрпошти при відслідковуванні рекомендованого листа №047.

Відповідно до п. а ч.1, 2 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що строк для звернення зі скаргою пропущений з поважних причин, а тому його обґрунтовано поновив.

З матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_3 з 14 березня 1996 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з ч.2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

З постанов про відкриття виконавчого провадження від 06 квітня 2018 року та про арешт майна боржника від 06 квітня 2018 року (а.с. 6-7) вбачається, що інформація про місце проживання боржника ОСОБА_3 була відома - саме за місцем проживання заявника приватним виконавцем надсилалась спірна постанова про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна, що підтверджується відомостями з сайту Укрпошти (а.с. 8).

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру приватних виконавців України ОСОБА_2 здійснює свою діяльність у виконавчому окрузі Київської області.

Відтак, місцевий суд дійшов вірного висновку, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-7629/11, виданого 26 березня 2012 року Рівненським міським судом Рівненської області, про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» 285 164,37 грн. заборгованості за кредитним договором, не підвідомче приватному виконавцю ОСОБА_2

Крім того, відповідно ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За правилами частини 5 статті 26 цього Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

На противагу доводам апеляційної скарги, п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції станом на час прийняття оскаржуваної постанови, встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем, без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Таким чином, приватний виконавець може повернути виконавчий документ у випадку, якщо виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання рішення, яким є у разі якщо боржник є фізичною особою - місце його проживання, перебування зареєстроване в передбаченому Законом порядку або місцезнаходження його майна.

При цьому місце проживання, перебування боржника - фізичної особи є обов'язковим реквізитом виконавчого документу.

Положеннями Закону України "Про виконавче провадження" на приватного виконавця не покладено обов'язку, щодо перевірки місця проживання боржника зазначеного у виконавчому документі, а тому приватний виконавець при відкритті провадження повинен керуватися відомостями вказаними в виконавчому документі.

Крім того, в постанові приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2018, ним вказана адреса боржника - АДРЕСА_1 (а.с.6).

Враховуючи вказане, виконавчий лист №2-7629/11 виданий 26.03.2012 не підлягав виконанню приватним виконавцем ОСОБА_2, і у приватного виконавця були відсутні підстави, при вирішення питання, щодо відкриття виконавчого провадження, керуватися іншими даними щодо місцезнаходження боржника ніж ті, що зазначені у виконавчому листі.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що виконавцем не додержано вимог ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" та без достатніх на те правових підстав відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, а в іншому виконавчому окрузі, оскільки приватний виконавець при отриманні виконавчого документа володів інформацією, що виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

На підставі наведеного, доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не надав належної оцінки факту зазначення стягувачем - ПАТ "Універсал Банк" в заяві про відкриття виконавчого провадження адреси боржника ОСОБА_3 - АДРЕСА_2, оцінюються критично.

Також, колегією суддів критично оцінюються доводи апеляційної скарги про виїзд приватного виконавця з метою встановлення місця проживання боржника і його майна та посилання на акт приватного виконавця від 14.05.2017 року (а.с.21), оскільки такий акт додатково підтверджує, що виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю в самому акті зазначено адресу боржника АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, саме апелянт повинен довести належними доказами обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, що ним зроблено не було.

Крім того, ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 липня 2018 року задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП № 56137032 та встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_3 на строк до повного виконання рішення суду.

Відповідно до ч.5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Як вбачається з наведеного вище, у приватного виконавця ОСОБА_2 не було повноважень для звернення до Рівненського міського суду з поданням про тимчасове обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_3.

Згідно ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

З метою відновлення порушеного права ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП №56137032 місцевий суд обґрунтовано скасував тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_3 застосованого ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 липня 2018 року у справі № 2-7629/11.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, судом першої інстанції в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 березня 2019 року.

Головуючий С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С. Шимків