Справа № 129/1455/19
Провадження у справі № 2-з/129/14/2019
У Х В А Л А

"31" жовтня 2019 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дєдова С.М.,

розглянувши в місті Гайсині у відсутність сторін та їх представників заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , заявленого в його інтересах представником Мазуренко ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

Встановив:

11.07.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_2 , заявленого в його інтересах представником Мазуренко ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про стягнення боргу, за яким заявлено одну позовну вимогу, - стягнути із ОСОБА_4 , (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області 07.07.2011 р.) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), грошові кошти в сумі 18864 доларів США.

29.10.2019 р. представник позивача, - адвокат Мазуренко Л.О. подала до суду заяву про забезпечення вказаного позову, у якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на усі об`єкти нерухомого майна, що належить ОСОБА_4 , які перебувають у його власності, заяву про забезпечення вказаного позову обґрунтувала тим, що ОСОБА_4 є відповідачем у даній справі та має у своїй власності нерухоме майно (земельні ділянки, квартири), також він не виконує своїх зобов`язань позичальника за договором позики та не повертає позичені ним у позивача грошові кошти за договором позики, та тому на думку позивача та його представника з метою уникнення примусового відшкодування завданих збитків, відповідач ОСОБА_4 може переоформити належне йому майно на іншу особу, вказані дії в свою чергу у випадку задоволення позову можуть призвести до часткового виконання рішення по даній справі або до того, що рішення взагалі не можливо буде виконати.

З урахуванням заявлених вимог, матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне відмовити в забезпеченні позову з таких міркувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.4 ст.151 ЦПК України, у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.08.2019 року, ухваленій у справі №761/39201/18, зробив висновок про те, що посилання в заяві про забезпечення позову на можливість відчуження спірного майна без наведення обґрунтування не є достатньою підставою для її задоволення.

Оскільки заява про забезпечення позову та її додатки не містять переконливих доказів, з яких можна зробити безспірний висновок про те, що відповідач ОСОБА_4 має намір під час здійснення провадження по даній справі здійснити відчуження належного йому рухомого або нерухомого майна з метою ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, яким може бути задоволено позов, а також з огляду на те, що додана до заяви інформація (витяг) із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не містить достатніх даних, за наявності яких можливо точно та вірно встановити що власником вказаного майна є саме відповідач ОСОБА_4 , а не особа із схожими прізвищем ім`ям по батькові, тому заява про забезпечення позову не містить належного переконливого обґрунтування про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову ОСОБА_2 , а тому необхідно відмовити у задоволенні заяви про забезпечення цивільного позову через недоведеність обставин (намір відповідача відчужити належне йому майно для ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду), якими обґрунтовано заяву про забезпечення позову, а також через недоведеність обставин належності вказаного майна саме відповідачу ОСОБА_4 .

При цьому, суд дійшов висновку, що сама по собі наявність у відповідача можливості відчужити те чи інше майно, не є визначальною підставою для арешту майна відповідача з метою забезпечення позову, оскільки наявність такої можливості не свідчить про умисні дії або хоча б наміри деліктної поведінки відповідача, спрямованої на уникнення його від цивільно-правової відповідальності шляхом створення перешкод, щоб істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а натомість безпідставний арешт майна порушить право відповідача на мирне володіння своїм майном, яке гарантоване кожному відповідно до ч.1 ст. 1 Протоколу № 1 ратифікованої Україною 11.09.1997 р. Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, в заяві про забезпечення позову не уточнено та не конкретизовано яке саме майно належить відповідачу ОСОБА_4 , та конкретно на яке майно ОСОБА_4 необхідно накласти арешт, що є співмірним із ціною позову - 18864 доларів США, а тому позбавляє суд визначити співмірність заявленого виду забезпечення позову із заявленими представником позивача, - адвокатом Мазуренко Л.О. вимогами, а тому підстави для забезпечення зазначеного позову відсутні та заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 152, 153 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Відмовити в забезпеченні позову ОСОБА_2 , заявленого в його інтересах представником Мазуренко ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_2 та його представнику право повторного звернення до суду з такою заявою на будь-якій стадії розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: