ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
іменем України

25 лютого 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/6845/18
Головуючий у першій інстанції Маслюк Н. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/148/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого судді - Губар В.С.,

суддів - Вінгаль В.М., Кузюри Л.В.,

Особа, яка звернулась з апеляційною скаргою ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

місце ухвалення судового рішення м. Чернігів

дата складання повного тексту судового рішення 14 листопада 2018 року

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_4 трирічного віку, до 11.05.2021 року

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що з відповідачем від спільного шлюбу має малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вказує позивач, вона перебуває в зареєстрованом шлюбі з ОСОБА_3 з 29 липня 2017 року і з вересня 2018 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. Натепер не працює, оскільки доглядає за дитиною, а відповідач не надає коштів, тому вона потребує матеріальної допомоги, та звернулась до Борзнянського районного суду Чернігівської області із заявою про видучу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03.10.2018 року та до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, просить залучити її та службу у справах дітей Деснянської районної у місті Чернігові ради до участі у справі в якості третіх осіі, яка не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача та, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, змінити рішення суду першої інстанції, стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 03.10.2018 року та до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що під час розгляду справи ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_3 не повідомили суд про те, що ОСОБА_3 вже є платником аліментів на двох дітей на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2018 року та судового наказу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2018 року.

Як зазначає апелянт, ОСОБА_3 не повідомив суд про осіб, на права та обовязки яких буде впливати судове рішення у цій справі, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , законним представником якої є її мати, ОСОБА_1 .

Апелянт наголошує на тому, що на момент розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в провадженні Деснянського районного суду м. Чернігова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, провадження по якій було відкрито 31 серпня 2018 року та призначена до розгляду на 26.09.2018 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 листопада 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

Апелянт вказує, що ОСОБА_3 та вона, ОСОБА_1 , є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Відтак, за перконанням апелянта, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено без урахування законних прав та інтересів їхньої доньки ОСОБА_7 , законним представником якої є вона, ОСОБА_1 , оскільки зазначене рішення може бути підставою для зменшення розміру аліменитів, які стягуються з ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 .

Також апелянт посилається на положення ст. 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» та вважає за необхідне залучити до участ у справі в якості третьої особи Службу у справах дітей Деснянської районної у місті Чернігові ради.

У встановлений судом строк учасниками судового розгляду відзиви на апеляційну скаргу не подавались.

Згідно із частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У зв`язку з наведеним, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиню 4 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 , посилаючись на положення ст. 84 СК України, просила стягнути з відповідача кошти на своє утримання до досягнення сином ОСОБА_8 трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції врахував матеріальний стан позивача та відповідача та, керуючись положеннями ст. 80 ЦПК України, прийшов до висновку про стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі ? частини від заробітку відповідача, починаючи з 03.10.2018 року і до досягнення дитиною трьох років до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 2).

Як закріплено у ч. 1 ст. 75 СК України дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Частина друга статті 84 СК України встановлює, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч.4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитини, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тобто, у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: перебування у зареєстрованому шлюбі з чоловіком, проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів).

Отже, за змістом вищевказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Апеляційним сужом встановлено, що з 28.06.2018 року по 11.05.2021 року ОСОБА_2 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується довідкою Чернігівського обласаного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 18.07.2018 року (а.с. 7) та наказом № 19/д-в від 07 червня 2018 року (а.с. 8).

За висновком суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_3 має можливість надавати матеріальну допомогу позивачці, що підтверджується довідкою про доходи військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України від 23.10.2018 року (а.са. 27) та визнає повністю позовні вимоги ОСОБА_2 , що підтверджується його заявою (а.с. 16).

Проте, перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що апелянт ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 травня 2003 року, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 грудня 2010 року. Ві шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 липня 2012 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 23 серпня 2012 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі 500 грн.

Також апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 зверталась до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігов від 26 лютого 2018 року змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішеннм Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 липня 2012 роуку в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 ) аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., встановлений спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на неповнолітню дитину шляхом їх визначення у вигляді ? частини всіх видів аробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційний суд враховує, що на підставі судового наказу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2018 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ? частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04 жовтня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 29 січня 2019 року, відмовлено у задоволенні позовнх вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 пр. зменшення розміру аліментів.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що при зверненні до суду з позовом, ОСОБА_2 зазначила стороною у справі лише свого чоловіка ОСОБА_3 .

Проте, як убачається з апеляційної скарги ОСОБА_1 , оскаржуваним рішенням можуть зачіпатись права та законні інтереси ОСОБА_5 , законним представником якої є її мати ОСОБА_1 та яка не була залучена до участі у справі.

Зважаючи на правовідносини, які існують між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до переконання, що вирішення цього конкретного спору у суді першої інстанції без залучення ОСОБА_1 до участі у справі, не відповідає засадам справедливості та унеможливлює повно, об`єктивно і всебічно встановити усі обставини справи стосовно аліментних зобов`язань ОСОБА_3 та інтересів як позивача ОСОБА_2 , малолітнього ОСОБА_12 так і неповнолітньої ОСОБА_6 , доньки відповідача від шлюбу з ОСОБА_1 .

Виходячи із змісту ч.5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, має роз`яснити учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій та сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом. Зокрема, і стосовно положень ст.ст. 50, 51 ЦПК України. Проте, питання щодо встановлення усіх осіб, на користь яких відповідач сплачує аліменти, судом першої інстанції не було досліджено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції не встановив коло усіх учасників справи та не урахував правовідносини, які існують між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , не визначив обсяг усіх зобов`язань ОСОБА_3 по сплаті аліментів, а відтак оскаржуване рішення ухвалено без урахування обставин, що мають значення для справи та можуть вплинути на права і законні інтереси неповнолітньої доньки відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 , 2003 р.н.

Положеннями ЦПК України апеляційному суду не надано права залучення для участі у справі осіб, які не брали участь у справі в суді першої інстанції.

Розглядаючи позов без участі у справі всіх належних учасників справи, суд першої інстанції зробив висновки стосовно суті заявлених позовних вимог, законність та обґрунтованість яких апеляційним судом на даний час перевірятися не може, оскільки обставини справи щодо усього обсягу аліментних зобов`язань ОСОБА_3 не встановлено і коло всіх учасників справи не визначено.

Відтак, на підставі п. 1, п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржуване рішення - скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову у зв`язку з порушенням норм процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова віт 12 листопада 2018 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: