РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2, в якому, уточнивши позовні вимоги, просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Рівненського міського суду від 17.07.2009 року по справі № 2-7645/09 на її користь на утримання неповнолітніх дітей : доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого вони мають двох дітей, на яких за рішенням Рівненського міського суду від 17.07.2009 року стягнуто аліменти, за якими у відповідача є заборгованість. Діти ростуть і потребують більших витрат на своє утримання, в звязку з чим вона змушена звертатися до суду. Просить позов задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав. Вказав, що дійсно з нього за рішенням суду стягуються аліменти на утримання дітей, борг по аліментах погасив. Просив врахувати, що, на даний час від вдруге одружений, від цього шлюбу має на утриманні доньку Владу, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідачем до поданого відзиву долучено копії письмових документів, на які відповідач посилається як на докази та які були досліджені в судовому засіданні. Представник відповідача ОСОБА_3, в судовому засіданні підтримав надані відповідачем пояснення, не заперечив проти задоволення уточнених позовних вимог . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення .

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 тарасівну, ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис №1512, зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, актовий запис №1184, зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції. Рішенням Рівненського міського суду від 17 липня 2009 року по справі № 2-7645/09, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 01 липня 2009 року до повноліття дітей. Відповідно до вимог частини першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до вимог частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому,відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., с 01 липня пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн. Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2). Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4). Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обовязку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обовязком батьків, тобто матері та батька. За наведених обставин, враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, а саме, рівність прав і обовязків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сімї, а також приймаючи до уваги положення частини другої статті 182 СК України, суд вважає необхідним та доцільним збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним. Суд також враховує, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду від 17.07.2009 року, по 300 грн. на кожну дитину, на теперішній час є значно меншим від мінімального розміру аліментів, встановленого частиною другою статті 182 СК України. При ухваленні рішення, враховуючи зміст позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути аліменти саме в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, що при виконанні буде нараховано у грошовому еквіваленті та при зміні прожиткового мінімуму буде автоматично перераховуватися, з індексацією відповідно до закону, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей. Оскільки судом встановлено наявність рішення суду про стягнення аліментів у цивільній справі № 2-7645/09, то за зазначеним виконавчим документом слід припинити виконання. В разі наявності заборгованості за вказаним виконавчим документом, проводити стягнення нарахованої заборгованості по аліментах до повного виконання. Судові витрати - судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь держави України в сумі 704,80 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 84, 110, 112, 115, 160, 180, 184 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, задовольнити.

Змінити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_11, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення донькою повноліття.

Змінити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_11, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення сином повноліття.

У звязку з задоволенням позову про зміну розміру аліментів, припинити з дня набрання рішенням законної сили подальше примусове виконання рішення Рівненського міського суду від 17.07.2009 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів (справа № 2-7645/09). В разі наявності заборгованості за рішенням суду, проводити стягнення нарахованої заборгованості по аліментах до повного виконання. Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн.80 коп. в прибуток державного бюджету.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного рішення суду безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, проживає: 35442, Рівненська обл., Гощанський район, с. Угільці, вул.Б.Хмельницького, 9 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, проживає: 3300 м.Рівне, вул. Світанкова, буд. 14, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Повне рішення виготовлене - 06.03.2019 року.

Суддя: О.В.Панас