Справа № 189/1866/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.03.2019 року смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Корхової М.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 11 січня 2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, про що складений відповідний актовий запис № 2.

Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалося, мають кардинально різні погляди на сімейне життя та цінності.

Подружні відносини між сторонами припинилися, більше 14 років разом не проживають, спільне господарство не ведеться, тому шлюб має формальний характер.

Позивачка у позові зазначає, що примирення між нею та відповідачем неможливе, оскільки сімейне життя не налагоджується тривалий час, подальше спільне життя суперечить інтересам позивачки.

Сімя розпалася остаточно і поновлена бути не може, майновий спір відсутній, дитина проживає з позивачкою.

В судове засідання сторони не з'явились, до суду надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі: позивачка ОСОБА_1 просить розгляд справи провести без її участі, позов підтримує, просить задовольнити; відповідач ОСОБА_2 визнає позов у повному обсязі, просить задовольнити, строк на примирення просить не надавати.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у звязку з неявкою всіх учасників процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб 11 січня 2003 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 11 січня 2003 року зроблений актовий запис № 2. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Іващенко» (копія свідоцтва про укладення шлюбу, а. с. 5).

Сторони мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 7).

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя давно припинило шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Майнових спорів немає, спору щодо місця проживання дитини немає.

Таким чином, судом зясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя.

Частинами 3, 4 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У звязку з викладеним, враховуючи наявність в матеріалах справи заяви відповідача про визнання позову, яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову і розірвання шлюбу.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка заявила у позові, що бажає залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище, суд вважає за необхідне залишити за нею шлюбне прізвище «Іващенко».

Згідно ст. 141 ЦПК судові витрати, а саме, судовій збір, слід покласти на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 105,110,112,113 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 200, 206, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 11 січня 2003 року, про що складений відповідний актовий запис № 2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь позивачки, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачкою шлюбне прізвище «Іващенко».

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, НОМЕР_2, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_6, б. 1.

Повний текст рішення складений 06 березня 2019 року.

Суддя О.В. Чорна