Справа № 646/6072/18
№ провадження 2/646/522/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

за участю секретаря Косової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в особі в.о.директора звернувся до суду з позовом, в якому просив відібрати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав, стягнути з ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1000 грн на місяць на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які підлягають індексації відповідно до законодавства України, на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Позовні вимоги мотивував тим, що малолітній ОСОБА_2 перебуває на обліку служби у справах дітей по Основ'янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. У зв`язку з відсутністю контролю з боку матері ОСОБА_2 часто запізнюється на уроки, має пропуски навчальних занять. Дитина не часто харчується в шкільній їдальні через відсутність коштів. Мати не приділяє належної уваги вихованню сина, не цікавиться шкільним життям, не відвідує батьківські збори, на телефонні дзвінки класного керівника часто не відповідає. Відповідач не працює.

04.03.2018 о 14-30 за актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про покинуту дитину бригадою швидкої медичної допомоги до КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня №24» була доставлена дитина ОСОБА_2 .

Після проходження медичного обстеження за клопотання ССД по Основ'янському району 2.03.2018 малолітнього ОСОБА_2 було влаштовано до КЗ «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія».

Малолітній ОСОБА_2 перебуває у державному закладі на повному державному утриманні, мати ОСОБА_1 не вживає заходів щодо повернення сина на виховання в сім'ю, ССД по Основ'яському району звернулася до Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради з клопотанням про доцільність відібрання малолітнього ОСОБА_2 від матері без позбавлення її батьківських прав. Комісія ухвалила відібрання малолітнього від матері доцільним.

Відповідачем в особі представника - адвоката Міщенко Н.О. надано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що позовні вимоги безпідставні та не відповідають інтересам її сина. Сина відповідачка виховує самостійно, в 2014 році отримала тяжку травму, довго проходила реабілітацію. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 10.08.2018 нею створені належні умови для проживання дитини за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 . Мати має особистий зв'язок з дитиною, турбується про нього. З моменту відібрання дитини вона постійно відвідувала його в ХОЦСПРД «Гармонія», про необхідність фіксації відвідувань її не повідомили, тому зафіксованих відвідувань значно менше, ніж дійсно було. Під час перебування у ХОЦСПРД «Гармонія» дитина отримала травму - перелом кістки правої стопи, про що матір не була повідомлена працівникам закладу і дізналася лише під час приїзду 31.07.2018, чим була дуже обурена. Відповідач за місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає згідно акту сусідів від 07.09.2018 є турботливою матір'ю. Відповідачка має конфлікт з єдиною сусідкою ОСОБА_6 , яка і звернулася до поліції із заявою про неналежне виховання дитини. Посилання позивача на те, що відповідачка притягалася до адміністративної відповідальності за ст.184, 173-2, 173, 178, 175-1 КУпАП, не відповідає дійсності. Доказів того, що ОСОБА_7 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, жорстоко з ним поводиться, є хронічним алкоголіком або наркоманом тощо нема. Відібрання дитини від матері є таким, що не відповідає інтересам дитини.

20.11.2018 ухвалою судді відкрито провадження у справі.

03.01.2019 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представником позивача до суду надана заява, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини.

Батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 22.12.2006 виданим міським відділом реєстрації цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції (а.с.6). Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № від 10.08.2018 (а.с.7).

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено копією її паспорту (а.с.8) та довідкою (а.с.18).

З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 29.08.2018 вбачається, що окрім відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані її малолітній син ОСОБА_2 та ОСОБА_9 (а.с.18).

Відповідно до листа начальника Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області за №1281/119-63/01/4-2018 від 26.03.2018 співробітниками ювенальної превенції Основ`янського відділу ГУНП в Харківській області здійснювалися неодноразові виходи за місцем мешкання ОСОБА_1 , під час яких остання попереджалася про необхідність забезпечення умов для життя та виховання сина. З пояснень сусідів ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, була неодноразово помічена співробітниками поліції у стані алкогольного сп`яніння. В листі зазначено, що відповідач звернулася до відділу поліції з повідомленням, що син залишив місце проживання. Під час повернення дитини відмовилася забирати його. Також зазначають, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.184, 173-2, 173, 178, 175-1 КУпАП (а.с.10).

Відповідно до листа Основ`янського ВП ГКУНП в Харківській області за №3280/119-63/01/11/-2018 від 06.08.2018 ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями, її неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.184, 173-2, 173, 178, 175-1 КУпАП (а.с.13).

Згідно з рапортом та актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 04.03.2018 біля 00 годин 03.03.2018 в АДРЕСА_1 була знайдена дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доставлений до ХМДКБ №24 (а.с.12).

Адміністрацією КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня №24» підтверджено доставлення до них дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.03.2018 о 14-30 за актом поліції на підкинуту чи найдену дитину у супроводі співробітників поліції і служби у справах дітей по Основ`янському району бригадою швидкої медичної допомоги. Стан хлопчика задовільний. Діагноз - здоровий. (а.с.15).

З листа КЗ ХОЦСПРД «Гармонія» №12-02/279 від 01.08.2018 вбачається, що відповідач з 22.03.2018 відвідувала сина ОСОБА_2 : у квітні - 3 рази, у травні - 2 рази, у червні - 3 рази, у липні - 2 рази. Під час відвідувань ОСОБА_1 цікавиться станом здоров`я сина, його успіхами у навчанні. 31.07.2018 ОСОБА_1 влаштувала скандал у закладі, звинувативши співробітників центру у безвідповідальності (а.с.16).

Відповідно до інформації Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №35 Харківської міської ради Харківської області за №127/04-12 від 05.03.2018 ОСОБА_2 навчається в школі з 01.09.2013. Мати ОСОБА_1 не приділяє належної уваги вихованню сина, не цікавиться його шкільним життям, не відвідує батьківські збори, на телефонні дзвінки класного керівника частіше не відповідає. ОСОБА_2 стоїть на обліку у службі у справах дітей по Основ`янському району з 12.04.2017 на підставі заяви матері. (а.с.14).

Спеціалістом центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді м.Харкова Департаменту праці та соціальної політики разом із спеціалістом ССД здійснили спільний вихід у сім`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Стан житла - задовільний, зі всіма зручностями, дитина має власне ліжко, місце для навчання, шафу для одягу (а.с.17).

З акту обстеження умов проживання, затвердженого начальником Служби у справах дітей до Основ`янського району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради 10.08.2018 вбачається, що умови проживання дитини задовільні, квартира зі зручностями, є необхідні меблі, побутова техніка, санітарний стан задовільний. Валентин має окреме спальне місце, місце для навчання.

Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради було надано висновок від 30.08.2018 №562 , яким в інтересах дитини вважав за доцільне відібрання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_1 , без позбавлення її батьківських прав (а.с.20-21).

З наданої характеристики з місця проживання ОСОБА_1 від 07.09.2018 остання проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у конфліктах з сусідами не помічена. Сусіди відкликаються позитивно про ОСОБА_1 . Характеристика підписана сусідами (а.с.54).

ОСОБА_1 з 17.09.2018 працює у ФОП ОСОБА_11 на посаді прибиральниці, що підтверджується довідкою №1 від 18.09.2018 (а.с.55).

Згідно з актом про нещасний випадок №1, що стався з учасником навчально-виховного процесу від 11.04.2018 ОСОБА_2 під час гри у футбол отримав травму у вигляді перелому кістки правої стопи внаслідок власної необережності (а.с.56-57).

Відповідно до ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

П.2-5 ч.1 ст.164 СК України передбачають наступні випадки для відібрання дитини від батьків або одного з них:

мати, батько ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

мати, батько жорстоко поводяться з дитиною;

мати, батько є хронічними алкоголіками або наркоманами;

мати, батько вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

Згідно з ч.4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Ст.150 СК України містить перелік обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини:

батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;

батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;

батьки зобов`язані поважати дитину;

передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї;

забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини;

забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Позивачем не зазначено які саме обов'язки щодо виховання та розвитку ОСОБА_2 не виконує його мати - відповідач у справі.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Досліджені у справі докази дають можливість встановити, що матір'ю створені належні умови для проживання та навчання дитини. Відповідачка виховує сина самостійно. До вересня 2018 року відповідачка не мала роботи, проте позивачем не встановлено будь-яких обставин щодо незабезпечення дитини медичним доглядом, лікуванням, харчуванням, одягом тощо. Згідно даних медичної установи - дитина здорова.

Дитина навчається в школі. Посилання позивача про те, що пропуски шкільних занять малолітнім ОСОБА_2 та несистематичне виконання домашніх завдань викликано відсутність контроля з боку матері, не підтверджено належними та допустимими доказами.

Крім того, посилаючись на неодноразове притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за ст.184, 173-2, 173, 178, 175-1 КУпАП, позивач не надає суду на підтвердження жодної з постанов про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, що позбавляє суд можливості встановити обставини порушення нею батьківських прав, вчинення домашнього насильства, дрібного хуліганства, вживання алкогольних напоїв у заборонених місцях або появу у стані алкогольного сп`яніння і громадських місцях.

Позивач зазначає також, що 18.05.2017 ОСОБА_1 звернулася до відділу поліції з повідомленням, що син самовільно залишив місце проживання, що свідчить про виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків належним чином. Про небайдуже відношення відповідачки до стану здоров`я сина свідчить і її відношення до травмування сина, її незадоволення тим, що вона не була поінформована.

Під час перебування дитини у ХОЦСПРД «Гармонія» відповідачка постійно відвідує сина, цікавиться станом його здоров'я, успіхами у навчанні.

Доказів на підтвердження того, що залишення дитини у ОСОБА_1 є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання суду не надано. Так само позивачем не доведено жорстоко поводження матері з дитиною; що вона є хронічною алкоголічкою або наркоманкою; що вона вдавалася до будь-яких видів експлуатації дитини, примушувала дитину до жебракування та бродяжництва.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу "Ньяоре проти Франції" (Gnahore v. France), N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу "Скоццарі та Дж`юнта проти Італії" (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], NN39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII).

З досліджених судом доказів вбачається, що виняткових обставин для відібрання малолітнього ОСОБА_2 від матері суду не надано, а тому таке втручання у сімейне життя не є "необхідним у демократичному суспільстві" та не здатне забезпечити належний захист інтересів дитини.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав, внаслідок чого вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини також не підлягають задоволенню.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач при зверненні до суду звільнений від оплати судового збору на підставі п.9, п.14 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а позовні вимоги залишені без задоволення в повному обсязі, судовий збір компенсується за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 354, 355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, м. Харків, вулиця Чернишевська, будинок №55.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 .

Суддя: В.А.Єжов