Провадження 2/357/871/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя Цукуров В. П. ,
секретар судового засідання - Александрова А. С.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м. Біла Церква Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Розаліївський» про стягнення заборгованості з виплати середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди,
У грудні 2018 року ОСОБА_2 (далі «Позивач») звернувся до суду з даним позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Розаліївський» (далі «Відповідач»). В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини.
09.06.2015 року згідно наказу №131/1 він був прийнятий на посаду головного ветеринарного лікаря до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Розаліївський». У відповідності до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно Указу Президента України від 17.02.2015р. №88/2015 «Про строки проведення чергових призовів, чергові призови громадян України на строкову військову службу та звільнення в запас військовослужбовців у 2015 році» та на підставі повістки виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 за підписом підполковника ОСОБА_3 , він 04.11.2015 року був призваний на строкову військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, в команду № НОМЕР_1 . В даний час Позивач, як солдат Збройних Сил України, перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_2 . Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на заробітну плату. Відповідач не здійснює нарахування та виплату йому середнього заробітку у відповідності до вимог закону. За останні два календарні місяці роботи, що передували місяцю мобілізації, його заробітна плата складала 13 033,00 грн./міс. Відповідно до ч. 3, 4 ст.119 КЗпП України, Позивачу має бути виплачений середній заробіток за час його перебування на військовій службі, тобто з 01.08.2018 року по 31.12.2018 року в розмірі 31 722, 39 грн. Тому Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час його перебування на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період, за вказаний період в сумі 31 722, 39 грн., компенсацію за не своєчасно виплачену заробітну плату в розмірі 566,67 грн., відшкодувати моральну шкоду 10 000,00 грн., а всього стягнути 41 722,55 грн.
В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечувала.
В судове засідання представник Відповідача - Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Розаліївський» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.21, 36).
Суд, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
09.06.2015 року Позивач ОСОБА_2 був прийнятий на роботу в СВК «Розаліївський» на посаду головного ветеринарного лікаря, що підтверджено копією трудової книжки НОМЕР_3 від 01.08.2014 року (а.с.7-8).
Відповідно довідки, виданої директором СВК «Розаліївський» - ОСОБА_4 від 04.032016 року №25, Позивач ОСОБА_2 працює в СВК «Розаліївський» з 09.06.2015 року. Дохід за період з 01.09.2015 року по 31.10.2015 рік склав 13 033,00 грн. (а.с.9)
04.11.2015 року Позивача ОСОБА_2 було призвано на строкову військову службу в ЗС України, що підтверджується довідкою, виданою Володарським районним військовим комісаріатом від 02.03.2016 року № 203 (а.с.10).
06.04.2016 року Позивач ОСОБА_2 з Міністерством Оборони України в особі Командира військової частини НОМЕР_4 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового, сержантського та старшинського складу строком на три роки (а.с.12-13).
Відповідно довідки від 23.10.2018 року №142, виданої командиром військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 , молодший сержант ОСОБА_2 дійсно проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 м. Васильків Київської області з 22 березня 2016 року по теперішній час (а.с.11).
Позивач ОСОБА_2 має посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_5 від 14.12.2017 року (а.с.14).
Згідно із ст.119 КЗпП України працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» і «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів. За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, в яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до п. п. 4-6 Постанови КМУ від 04.03.2015 № 105 «Про затвердження Порядку виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, а також працівникам, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у зв`язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом»: «Для отримання компенсації з бюджету середнього заробітку Структурні підрозділи соціального захисту населення щомісяця до 23 числа подають відомості про загальний обсяг фактичних витрат на виплату компенсації з бюджету середнього заробітку працівникам згідно з додатком 3 Мінсоцполітики для спрямування їм бюджетних коштів, що спрямовуються органам соціального захисту населення для перерахування підприємствам, установам, організаціям.підприємства, установи та організації подають щомісяця до 15 числа органові соціального захисту населення звіти про фактичні витрати на виплату компенсації з бюджету середнього заробітку працівникам за формою згідно з додатком 1, погоджені районним (міським) військовим комісаріатом або військовою частиною, що здійснювали призов працівників на військову службу, в частині підтвердження призову та проходження військової служби, для подання до 19 числа структурному підрозділу соціального захисту населення копій зазначених звітів, а також зведеного звіту про фактичні витрати на виплату компенсації з бюджету середнього заробітку працівникам за формою згідно з додатком 2.
Обчислення середнього заробітку працівників здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100.
Виплата компенсації проводиться підприємствами, установами, організаціями у строки, визначені статтею 115 КЗпП України.
Згідно ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідачем до суду не було надано доказів нарахування та виплати позивачу середнього заробітку за зазначений ним час перебування на військовій службі, а тому, суд приймає до уваги посилання Позивача щодо не виплати йому середнього заробітку за час перебування на військовій службі за період з 01.08.2018 року по 31.12.2018 рік, який становить 31 722,39 грн. ( розрахунок: 245,91 грн. /середньоденний заробіток/ х 129/ робочих дні). Вказану суму необхідно стягнути з Відповідача на користь Позивача.
Згідно з Законом « Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання проводиться компенсація втрати частини заробітної плати своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців.
Компенсація несвоєчасно виплачених доходів працівників здійснюється відповідно до Закону №2050 - ІІІ. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць ( після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100 (п.4 Порядку №159) в період невиплати доходу ( інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Розрахунок здійснюється шляхом множення щомісячних індексів споживчих цін, починаючи з липня по листопад 2018 року включно: 101,98 * 101,7* 101,8 = 105,5%. Відповідно величина приросту індексу споживчих цін за вказаний період складає: 100,0% = 5,5%. За даний період сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівнику заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін.
Сума компенсації за серпень 2018 року 288,30 грн., за вересень 2018 року 183,46 грн., за жовтень 2018 року 94,35 грн., а всього становить 566,11 грн., які необхідно стягнути з Відповідача на користь Позивача
Крім того, позивач просить відшкодувати моральну шкоду, завдану відповідачем внаслідок порушення трудових прав позивача, мотивуючи тим, що він зазнав моральних страждань та переживань не отримав вчасно кошти, на які розраховував та залишився з сім`єю без засобів до існування, переживання призвели до погіршення психоемоційного стану, він та його мати вимушені постійно звертатися до суду, тобто кожні три місяці потрібно готувати документи і подавати до суду, оскільки відповідач заперечує добровільно нараховувати заробітну плату, систематично порушує закон. Лише, за рішенням суду відбувається нарахування і виплата коштів. Завдану моральну шкоду позивач оцінює 10 000 грн.
Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Враховуючи, що відповідачем постійно порушуються законні права позивача на отримання середнього заробітку на час перебування на військовій службі, в зв`язку з чим він зазнає моральних страждань та переживань, не отримуючи вчасно кошти та черговий раз Позивач вимушений звертатись до суду за захистом порушеного права.
Враховуючи характерні тривалість моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його житті, обставини у справі, а також з урахуванням принципу розумності та справедливості, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди необхідно задовольнити частково та стягнути з Відповідача на користь Позивача 1 000,00 грн.
Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, про те, що позов підлягає задоволенню частково. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню: середній заробіток за час перебування на військовій службі за період з 01.08.2018 року по 31.12.2018 року в розмірі 31 722,39 грн., компенсація за не своєчасно виплачену заробітну плату в розмірі 566,11 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000,00 грн., а всього необхідно стягнути 33 288,50 (тридцять три тисячі двісті вісімдесят вісім) гривні 50 копійки.
Згідно із ст.5 Законом України «Про судовий збір», позивач звільняється від його сплати, тому він підлягає стягненню з Відповідача, згідно із ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» за розгляд вимог майнового характеру, в розмірі 704 грн. 80 коп., та розгляд вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 704 грн. 80 коп., у загальному розмірі 1 409,60 коп.
На підставі ст.ст. 115, 119, 237-1 КЗпП України, ст.625 ЦК України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 141-142, 206, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Сільськогогосподарського виробничого кооперативу «Розаліївський» про стягнення заборгованості з виплати середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Розаліївський» судовий збір в дохід держави в розмірі 1 409 грн. (тисяча чотириста дев`ять гривні 60 копійок).
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Повне судове рішення складено 27.02.2019 року.

СуддяВ. П. Цукуров