САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1984/19
Провадження №2/726/423/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2019 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій вказує, що земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер :56:003:0122 по АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та покійній матері позивача - ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, після чого відкрилась спадщина до складу якої входить вказана земельна ділянка. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна ОСОБА_3 є позивач - ОСОБА_1

Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що не визначена (не виділена) частка земельної ділянки, яка належить спадкодавцю.

Враховуючи викладене та з метою реалізації своїх спадкових прав просить суд ухвалити рішення, яким яким визначити частки в спільній сумісній власності співвласників ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник позивача надіслав до суду письмову заяву з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання позивач не з`явилась, однак надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії витягу із рішення Чернівецької міської ради від 28.07.2016 року № 335, відомостей із державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.09.2016 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-013 від 11.12.2013 року, кадастрового плану земельної ділянки, земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер :56:003:0122, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , до моменту її смерті, та ОСОБА_2 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04.12.2018 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач у встановленому порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 207/02-31 від 27.08.2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку, оскільки розмір часток у спільній сумісній власності не визначений.

В абзаці 5 п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз`яснено, що, - «У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності».

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого ( ОСОБА_5 ) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила - ?".

Відповідно до положень ст. 368 ЦК України, - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ч. 4 ст. 86 ЗК України, - співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Відповідно до положень ст. 89 Земельного кодексу України, - земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Крім того, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України, - право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

Згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка, у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Як встановлено вище, позивач дійсно являється єдиним спадкоємцем за законом та у встановлені строки звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, до складу якої входить і спірна земельна ділянка, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із невизначеністю часток у праві спільної сумісної власності. Враховуючи, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, суд вважає за можливе визначити, що на момент смерті ОСОБА_3 частки співвласників складали по ? частині.

Керуючись ст.ст. 357, 368, 372, 1226, 1269, 1270, ЦК України, ст.ст. 86, 87, 89 ЗК України, ст.ст. 142, 264-266 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :56:003:0122, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 є рівними і складають по 1/2 її частки.

Право спільної сумісної власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 припинити.

Зобов`язати ГУ Державної казначейської служби України у Чернівецькій області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) 50 % судового збору сплаченого ним при поданні позову згідно квитанції ЧОУ АТ «Ощадбанк» № 40 від 10.10.2019 року, що складає 930,70 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя С. А. Асташев