"12" листопада 2019 р.
Справа №489/442/15
Провадження №4-с/489/20/19
УХВАЛА

12 листопада 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Середою А.В.,

за участю: представника скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_2 на рішення та дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, якою просить суд: визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Воробйовою Світланою Олегівною від 01.10.2015 року якою відкрито виконавче провадження №48882902 з виконання виконавчого листа № 2/489/904/15, виданого 27.03.2015 року Ленінським районним судом міста Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2015 року і до повноліття дитини; визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Воробйовою Світланою Олегівною від 02.10.2015 року якою відкрито виконавче провадження №48882967 з виконання виконавчого листа № 2/489/904/15, виданого 27.03.2015 року Ленінським районним судом міста Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судового збору у розмірі 243,60 грн.; визнати неправомірною постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Перник Вікторією Володимирівною від 29.09.2017 року якою відкрито виконавче провадження №54807361 з виконання виконавчого листа №489/2541/16-ц, виданого 14.11.2016 року Ленінським районним судом міста Миколаєва, про стягнення на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2 неустойки за прострочення по сплаті аліментів в розмірі 5799,66 грн. Стягнуто на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551,20 грн.; визнати неправомірними усі рішення та дії державного виконавця у об`єднаному виконавчому провадженні №48882902, №48882967, №54807361 у зведене виконавче провадження №57491162; зобов`язати начальника Центральний відділ державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області скасувати постанову від 01.10.2015 року якою відкрито виконавче провадження №48882902, постанову від 02.10.2015 року якою відкрито виконавче провадження №48882967, постанову від 29.09.2017 року якою відкрито виконавче провадження №54807361; зобов`язати начальника Центральний відділ державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області скасувати усі постанови державного виконавця у об`єднаному виконавчому провадженні №48882902, №48882967, №54807361 у зведене виконавче провадження №57491162.

В обґрунтування скарги, зазначає, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 березня 2015 року задоволено частково позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Шлюб, зареєстрований 03.07.2010 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції (а/з № 432) між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26.01.2015. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243,60 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. Стверджує, що боржник не був повідомлений у встановленому законом порядку про судовий розгляд позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, та не отримував копію заочного рішенця Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 березня 2015 року, яким вказаний позов задоволено частково. Крім того, боржник не був повідомлений у встановленому законом порядку про судовий розгляд позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення по сплати аліментів, та не отримував копію заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2016 року, яким вказаний позов задоволено, тому державний виконавець не мав права відкривати виконавче провадження.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.03.2015 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини задоволено. Шлюб, зареєстрований 03.07.2010 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції (а/з № 432) між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26.01.2015. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243,60 грн. та на користь держави у розмірі 243,60 грн.

27 березня 2015 року Ленінським районним судом м. Миколаєва видано виконавчі листи по зазначеній справі.

ОСОБА_3 звернулася до Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2/489/904/15 р.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Воробйовою С.О. від 01.10.2015 року відкрито виконавче провадження № 48882902 щодо стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26.01.2015.

Вказану постанову направлено сторонам 06.10.2015 року за вих. № 35676, зокрема ОСОБА_2 , на адресу: АДРЕСА_1 .

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Воробйовою С.О. від 01.10.2015 року відкрито виконавче провадження №48882967 щодо стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Вказану постанову направлено сторонам 06.10.2015 року за вих. № 35675, зокрема ОСОБА_2 , на адресу: АДРЕСА_1 .

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Перник В.В. від 26.06.2018 року накладено на арешт майна боржника.

Вказану постанову направлено сторонам 26.10.2015 року за вих. № 28677, зокрема ОСОБА_2 , на адресу: АДРЕСА_1 .

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Березненко А.О. від 25.07.2016 року накладено на арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Вказану постанову направлено 26.07.2016 року за вих. № 28151, Калі ОСОБА_6 , на адресу: АДРЕСА_1 .

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Шамрай Т.І. накладено арешт на кошти боржника.

Вказану постанову направлено сторонам 04.12.2015 року за вих. № 46252, зокрема ОСОБА_2 , на адресу: АДРЕСА_1 .

11 червня 2018 року на адресу ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) за вих. № 48882967 направлено виклик та вимогу державного виконавця.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.10.2016 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення по сплати аліментів задоволено. Стягнуто на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2 неустойку за прострочення по сплаті аліментів в розмірі 5799,66 грн. та судовий збір 551,20 грн.

14 листопада 2016 року Ленінським районним судом м. Миколаєва по вищевказаній справі видано виконавчий лист.

29 вересня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Центрального відділу ДВС міста Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській області з заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа по справі № 489/2541/16-ц (провадження № 2/489/1638/16).

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Перник В.В. від 29.09.2017 року відкрито виконавче провадження № 54807361.

Вказану постанову направлено сторонам 29.09.2017 року за вих. № 35317, зокрема ОСОБА_2 , на адресу: АДРЕСА_1 .

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Перник В.В. від 18.10.2017 року накладено арешт коштів боржника.

Вказану постанову направлено сторонам 18.10.2017 року за вих. № 36772, зокрема ОСОБА_2 , на адресу: АДРЕСА_1 .

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Перник В.В. від 27.06.2018 року, ОСОБА_2 встановлено тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Вказану постанову направлено сторонам 27.06.2018 року за вих. № 48882902, зокрема ОСОБА_2 , на адресу: АДРЕСА_1 .

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Перник В.В. від 27.06.2018 року, ОСОБА_2 встановлено тимчасове обмеження у праві полювання.

Вказану постанову направлено сторонам 27.06.2018 року без вих. №, зокрема ОСОБА_2 , на адресу: АДРЕСА_1

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Перник В.В. від 27.06.2018 року, ОСОБА_2 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Вказану постанову направлено сторонам 27.06.2018 року без вих. №, зокрема ОСОБА_2 , на адресу: АДРЕСА_1

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Перник В.В. від 27.06.2018 року, ОСОБА_2 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Вказану постанову направлено сторонам 27.06.2018 року без вих. №, зокрема ОСОБА_2 , на адресу: АДРЕСА_1

Державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Перник В.В. 04.09.2018 року винесено постанову про розшук майна боржника.

Вказану постанову направлено сторонам 04.09.2018 року за вих. № 38838, зокрема ОСОБА_2 , на адресу: АДРЕСА_1

Державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області були здійсненні виходи за місцем мешкання божника ОСОБА_2 .

На адресу боржника ОСОБА_2 державним виконавцем неодноразово направлялися виклики державного виконавця.

З копій матеріалів виконавчого провадження, вбачається, що ОСОБА_2 сплачено частково заборгованість за виконавчим листом № 489/2541/16-ц.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Положеннями ч. 1 ст. 448 ЦПК України встановлено, що скарга на бездіяльність державного виконавця подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Положеннями пункту «а» ч. 1 ст.449 ЦПК України, встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Скаржник зазначає, що з матеріалами виконавчого провадження, зокрема з постановою про відкриття виконавчого провадження №48882902 від 01.10.2015 року, постановою про відкриття виконавчого провадження №48882967 від 02.10.2015 року, постановою про відкриття виконавчого провадження №54807361 від 29.09.2017 року ознайомлений 18.01.2019 року.

Також стверджує що не отримував копій постанови про відкриття виконавчого провадження №48882902 від 01.10.2015 року, постанови про відкриття виконавчого провадження №48882967 від 02.10.2015 року, та постанови про відкриття виконавчого провадження №54807361 від 29.09.2017 року.

Відповідно до п. 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. за № 512/5, примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження», здійснюють державні виконавці та приватні виконавці (крім рішень, передбачених частиною другою статті 5 Закону) (далі - виконавці). Пунктом 3 даної Інструкції встановлено, що органами державної виконавчої служби є, зокрема, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень.

Разом з тим, примусове виконання рішення суду полягає у вчиненні саме державним виконавцем дій в їх сукупності на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених законом і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-ХІV, виконавче провадження визначається як сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, із змінами, внесеними згідно із Законом № 423-VIII (423-19) від 14.05.2015, який набув чинності 06.06.2015 року (далі Закон) чинного на час відкриття виконавчого провадження, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі якщо рішення, на Підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5, 6 cт. 25 Закону, державний виконавець Державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч. 1 cт. 27 Закону, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно ст.18 ЦПК України, ст.ст.1,2,3 Закону України «Про виконавче провадження» судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян.

Посилання скаржника про визнання дій державного виконавця неправомірними щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження є безпідставними та необґрунтованими, адже державний виконавець діяв у межах своїх повноважень та відповідно до чинного законодавства на час вчинення виконавчих дій.

Твердження заявника про відсутність підстав для відкриття виконавчого провадження оскільки заочне рішення не вступило в законну силу, не має правового обґрунтування, оскільки спростовується матеріалами виконавчого провадження, відповідно до яких судове рішення набрало законної сили, на підставі нього було видано виконавчий лист, який був прийнятий державним виконавцем для примусового виконання за заявою стягувача.

Більш того з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що всі виконавчі документи направлялись державним виконавцем на адресу фактичного проживання боржника ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , яку він особисто вказав при поданні скарги як місце свого мешкання.

За вищезазначених обставин, суд дійшов висновку, що державним виконавцем у відповідності з вимогами ст.25 Закону №606-XIV обґрунтовано відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим документом, а тому скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 352 - 355, 447 - 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на рішення та дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «14» листопада 2019 року.