Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-54/06
Провадження № 4-с/553/45/2019
У Х В А Л А

Іменем України

11.11.2019м. Полтава

суддя Ленінського районного суду м. Полтави - Крючко Н.І.,

перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність виконавчого комітету Полтавської міської ради, що призвела до порушення особистих немайнових прав, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року скаржник ОСОБА_1 звернулася до суду з скаргою на бездіяльність виконавчого комітету Полтавської міської ради, що призвела до порушення особистих немайнових прав, пов`язаних з виданням секретарем міської ради розпорядження № 183 від 05.10.2006 року.

Суддя, розглянувши матеріали вищевказаної скарги приходить до висновку, що є передбачені підстави для відмови у відкритті цивільного провадження у справі, виходячи з таких підстав.

Зі змісту скарги і її вимог та субєктного складу сторін у справі вбачається, що скаржником у справі є ОСОБА_1 відповідачем визначено Виконавчий комітет Полтавської міської ради, а не заінтересованою оосбою, як того вимагає судове провадженння за скаргою.

Вимогами ст. 447 ЦПК України передбачено, звернення сторін виконавчого провадження зі скаргою до суду, якщо вважають, що саме рішенням, дією або бездіяльністю саме державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового ршіення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Всупереч цим вимогам в своїй скарзі ОСОБА_1 просить визнати порушення закону в діх безпосередньо секретаря міської ради при видачі ним розпорядження про звільнення, а не держаного виконавця, як передбачає ст. 447 ЦПК України.

Разом з цим скаржниця ОСОБА_1 також просить зобов`язати міськвиконком внести зміни в розпорядження від 05.10.2006 року №183 шляхом виключення із його текста розпорядження дату " 2 червня 1997 року", що свідчить про наявність самостійних вимог позовного характеру, а не вимог за скаргою щодо визнання дій посадових осіб, саме на стадії виконання судового рішення. Тобто, скаржник висуває вимоги іншого, самостійного характеру, щодо зміни дати звільнення працівника, котра була визначена рішенням суду, а також зобов`язати здійснити інший запис в трудову книжку, що в свою чергу тягне за собою зміну безпосередньо рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15.08.2006 року, що є неприпустимим на стадії виконання рішення суду, а також свідчить про необхідність звернення до суду з вимогами саме позовного характеру, а не судового контролю за виконанням судових рішень.

Згідно п.1 ч.1ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1,12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. За нормою ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхами, які передбачені пунктами 1-6 частини першої цієї статті.

Відповідно до п.1 ч.1ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

З урахуванням такого висновку Конституційного Суду України та з огляду на положення статті 11 ЦК України, коли у зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

Згідно ч.1ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з тексту скарги, секретаря міської ради та виконавчого комтіету Полтавської міської ради, котрі є суб`єктами владних повноважень.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, змісту заявлених позовних вимог до відповідного органу та посадовій особі державної виконавчої влади з приводу виданого ним розпорядження, тому спір стосується захисту прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, відповідно, скарга підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.19, п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, розясненнями, що викладені в абзаці 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність виконавчого комітету Полтавської міської ради, що призвела до порушення особистих немайнових прав оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На виконання імперативних нормч.5 ст.186 ЦПК України розяснити скаржнику, що дана скарга віднесена до юрисдикції адміністративного суду з урахуванням положень п.1.ч.1ст.19 та ч.2 ст.20КАС України та підсудна Полтавському окружномуадміністративному суду.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції на протязі пятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - до Полтавського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко