Справа № 340/509/18
Провадження № 22-ц/4808/318/19
Головуючий у 1 інстанції Бучинський А. Б.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Верховинського районного суду, ухвалене суддею Бучинським А.Б. 18 грудня 2018 року в смт. Верховина у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» звернулось в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 18242 грн. 22 коп. та судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що 25 січня 2017 року між ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» та ОСОБА_3 було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_6, відповідно до якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем КАМАЗ 5320, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2.

04.09.2017 в смт. Делятин по вул. 16 липня, 72 сталася ДТП за участю вказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_2, внаслідок якої транспортним засобам було завдано пошкоджень.

Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 11.10.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП України.

Потерпіла сторона звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку та надала всі необхідні документи, на підставі чого було складено страховий акт №00235646 від 16.01.2018 року. Згідно даного акту ПрАТ «СК «УНІКА» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 18242,22 грн.

Відповідач до позивача з повідомленням про вчинення дорожньо-транспортної пригоди не звертався.

Таким чином з моменту виплати страхового відшкодування, тобто з 22.01.2018 року, у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. Відповідачу скеровувалась відповідна вимога щодо повернення вказаних коштів в добровільному порядку, однак така залишилась проігнорованою.

На підставі наведеного просили суд стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в розмірі 18242,22 грн. та судові витрати.

Рішенням Верховинського районного суду від 18 грудня 2018 року позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» суму відшкодування шкоди у порядку регресу у розмірі 18242 грн. 22 коп. та понесені позивачем судові витрати в сумі 1762 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу. Вважає, що вказане рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Зазначає, що позивач звернувся зі своєю позовною заявою про відшкодування збитків в порядку регресу на підставі страхового акту №00235646 від 16 січня 2018 року, згідно якого Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 18242 грн. 22 коп. Однак з даного страхового акту можна переконатись, що особа, яка керувала транспортним засобом на момент ДТП - ОСОБА_3. Тобто позов про відшкодування в порядку регресу повинен бути поданий до іншої особи.

Також вказує, що постановою Верховинського районного суду від 11.10.2017 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення під час керування транспортним засобом марки КАМАЗ 5320, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, яка набрала законної сили. Відповідно, Верховинський районний суд вважав доведеним і таким, що не підлягає доказуванню згідно даної постанови факт вчинення адміністративного правопорушення саме транспортним засобом марки КАМАЗ 5320, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, а не транспортним засобом, згідно якого було виплачено страхове відшкодування.

Крім того, відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяви про виплату матеріального збитку, наданої власником напівпричепа SCHMITZ ОСОБА_5, дана ДТП трапилась та його ТЗ отримав матеріальний збиток в Закарпатській області, смт. Делятин, вул. 16 липня, однак відповідач у вказаний час не перебував на території Закарпатської області.

Враховуючи викладене, просить скасувати рішення Верховинського районного суду від 18.12.2018 року і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги. Зазначають, що відповідно до постанови Верховинського районного суду від 11.10.2018 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП України. Дана постанова відповідачем не оскаржувалася, а тому, відповідно до чинного цивільного процесуального законодавства обставини щодо вчинення даною особою ДТП не потребують доказування у даній справі.

В судове засідання апеляційного суду апелянт не з'явився, подав до суду заяви про розгляд справи у його відсутності та підтримання доводів апеляційної скарги.

Представники позивача в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, повідомлялися про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що згідно копії Довідки №888300 про дорожньо-транспортну пригоду 04.09.2017 року о 16 год. 40 хв. по вул. 16 липня в смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля вантажний КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_2, № кузова, рами чи шасі НОМЕР_3, який належить ОСОБА_6, водій - ОСОБА_2, автомобіля сідельний тягач DAF, XF 95.380, номерний знак НОМЕР_4, № кузова, рами чи шасі НОМЕР_7, який належить ОСОБА_5, водій - ОСОБА_7, та напівпричіпу SCHMITZ, S 01, номерний знак НОМЕР_5, № кузова, рами чи шасі НОМЕР_8, який належить ОСОБА_5 Водій ОСОБА_2 зник з місця ДТП (а.с. 8).

Як вбачається з постанови Верховинського районного суду від 11.10.2017 року ОСОБА_2 не вибрав безпечного інтервалу та безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем DAF, реєстраційний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_7, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Крім того, ОСОБА_2 залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП України. При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вину у вчинених адміністративних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся. Даною постановою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп. (а.с. 9).

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно Поліса №АК2720466 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу КАМАЗ 5320, державний номер НОМЕР_2, застрахована ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» (а.с. 7).

06.09.2017 року ОСОБА_5 звернувся в страхову компанію з Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а 12.01.2018 року - до ПрАТ «СК «УНІКА» із Завою про виплату матеріального збитку, завданого пошкодженням напівпричіпу SCHMITZ, S 01, реєстраційний номер НОМЕР_5 (а.с. 18-19).

Згідно складеного спеціалістом ПП «ГАЛекспертиза» ОСОБА_8 на замовлення позивача Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ №34С/09/17 від 10.10.2017 року матеріальний збиток власнику SCHMITZ S01, номерний знак НОМЕР_5 внаслідок його пошкодження складає 19242,22 грн. (а.с. 13).

Як вбачається зі Страхового акту №00235646 від 17.01.2018 року та копії Платіжного доручення №002817 від 22.01.2018 року ПрАТ «СК «УНІКА» виплатила ОСОБА_5 страхове відшкодування в сумі 18242,22 грн. (а.с. 26-27).

13.02.2018 року ПрАТ «СК «УНІКА» надіслало ОСОБА_2 претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу (вих. №00235646/Р) (а.с. 28), однак, така відповідачем задоволена не була.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заподіяння шкоди у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою мало місце саме внаслідок дій відповідача, який самовільно залишив місце пригоди, а страхова компанія, яка виплатила страхове відшкодування, має право звернутися до нього з регрес ним позовом.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ч. 1, п. 1 ч. 2, ст. 22 ЦК України).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначені обов'язки учасників ДТП (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38).

Пунктом 33.3 ст. 33 даного Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Відповідно до пункту 2.10 Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний, зокрема, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Отже, обов'язком водія транспортного засобу в разі дорожньо-транспортної пригоди є негайна зупинка і залишання на місці пригоди принаймні до складання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

В матеріалах справи містяться належні та допустимі докази в підтвердження заявленої ціни позову, яка відповідає вартості відновлювального ремонту транспортного засобу SCHMITZ S01, номерний знак НОМЕР_5, належного ОСОБА_5, після ДТП 04.09.2017 року, яке сталося з вини відповідача, і така сума була виплачена ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», яким було застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля, яким керував ОСОБА_2

Слід зазначити, що відповідач не здійснював зі своєї сторони жодних розрахунків вартості відновлювального ремонту напівпричепа SCHMITZ S01, номерний знак НОМЕР_5, який зазнав пошкоджень в результаті його неправомірних дій. Також слід зазначити, що право регресної вимоги ПрАТ «СК «УНІКА» до ОСОБА_2, за обставин ДТП, яке трапилося з його вини, прямо передбачено нормами чинного законодавства.

Посилання апелянта на те, що з страхового акту вбачається, що особа, яка керувала транспортним засобом на момент ДТП - ОСОБА_3, згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяви про виплату матеріального збитку дана ДТП трапилась в Закарпатській області, а в постанові Верховинського районного суду від 11.10.2017 року зазначено реєстраційний номерний знак КАМАЗ 5320 НОМЕР_2 замість НОМЕР_2, не спростовують встановлених у встановленому порядку обставин справи та можуть бути виправлені як описки. Крім того, такі спростовуються іншими матеріалами справи. Зокрема, згідно копії Довідки №888300 про дорожньо-транспортну пригоду 04.09.2017 року чітко встановлено, що реєстраційний номер автомобіля, яким керував відповідач, - НОМЕР_2, а згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяви про виплату матеріального збитку дана ДТП мала місце саме в смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області по вул. 16 липня.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, оскаржуване рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим, апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Верховинського районного суду від 18 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 5 березня 2019 року.

Головуюча: Томин О.О.

Судді: Мелінишин Г.П.

Пнівчук О.В.