П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року місто Маріуполь

справа № 237/4406/18

провадження № 22-ц/804/402/19

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого Пономарьової О.М.,

суддів Зайцевої С.А., Ткаченко Т.Б.,

секретар судового засідання Єфремова О.В.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі Електромережі»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої на підставі нотаріально посвідченої довіреності діє ОСОБА_2, на рішення Мар?їнського районного суду Донецької області у складі судді Ліпчанського С.М. від 09 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в:

13 вересня 2018 року Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі Електромережі» (далі АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією (далі ПКЕЕ).

Позовна заява мотивована тим, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою АДРЕСА_1, на неї відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 і укладено договір на користування електричною енергією від 17 серпня 2013 року.

26 квітня 2014 року при проведенні перевірки представниками позивача за місцем мешкання відповідача виявлено порушення, яке виразилося у самовільному підключенні електроустановок, токоприймачів, електропроводки до електричної мережі електропостачальника з порушенням схеми обліку, що зафіксовано в Акті про порушення ПКЕЕН № 195143 від 26 квітня 2014 року.

Відповідно до Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, на підставі Акту про порушення ПКЕЕН № 195143 від 26 квітня 2014 року відповідачу ОСОБА_1 визначено обсяг та вартість спожитої, але неврахованої електричної енергії внаслідок порушення, на загальну суму 31 996,89 грн., яку позивач просив стягнути з останньої, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Мар?їнського районного суду Донецької області від 09 листопада 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію у розмірі 31 996 гривень 89 копійок на користь АТ «ДТЕК Донецькі Електромережі». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Донецькі Електромережі» судовий збір у розмірі 1 762 грн.

11 грудня 2018 року відповідач ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої на підставі нотаріально посвідченої довіреності діє ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Мар?їнського районного суду Донецької області від 09 листопада 2018 року, застосувати до правовідносин скорочену позовну давність в 1 рік та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи. Відповідач зазначає, що акт №195143, на який посилається позивач, складений з порушеннями, за її відсутності та про його наявність їй стало відомо під час розгляду питання про видачу судового наказу, тож не може бути прийнятий судом. Крім того, суд помилково застосував до правовідносин загальний строк позовної давності, оскільки сума заборгованості, нарахована позивачем, фактично є штрафом за не існуючі порушення правил ПКЕЕ та до цих правовідносин має бути застосована скорочена позовна давність в 1 рік.

26 лютого 2019 року від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначено, що рішення суду є законним, обгрунтованим та справедливим, доводи апеляційної скарги не спростовують порушення ПКЕЕ, що зафіксовано в акті про порушення № 195143. Просили рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача Рожкова Л.О. підтримала письмові заперечення на апеляційну скаргу та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання апеляційної інстанції не з?явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання ОСОБА_2 судової повістки 12 лютого 2019 року, причини неявки в судове засідання не повідомили.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є користувачем послуг АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» щодо постачання електроенергії в її будинок за адресою АДРЕСА_1.

26 квітня 2014 року за місцем проживання ОСОБА_1 працівниками АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» виявлено порушення ПКЕЕ, які виразилися у самовільному підключенню токоприймачів до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку. За даним фактом складено акт № 195143, який підписано трьома працівниками підприємства, оскільки від підписання акту ОСОБА_1 відмовилась (а.с.4-6).

На засіданні комісії РЕС від 20 травня 2014 року з розгляду актів про порушення ПКЕЕ побутових споживачів і, зокрема ОСОБА_1, факти порушення знайшли своє підтвердження, у зв'язку з цим проведено нарахування вартості не облікованої електроенергії в розмірі 31 996,89 грн. за період з 26 квітня 2013 року по 26 квітня 2014 року (а.с.7-8).

Задовольняючи позовні вимоги АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення з ОСОБА_1 збитків, суд першої інстанції виходив з того, що обставини порушення ПКЕЕ з боку відповідача знайшли своє підтвердження в повному обсязі, а доводи відповідача про застосування спеціального строку позовної давності в 1 рік не ґрунтуються на вимогах закону.

Такий висновок суду першої інстанції апеляційний суд вважає правильним, відповідає вимогам закону та встановленим у справі обставинам.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язання це правовідносини, в яких одна сторона повинна виконати на користь іншої сторони певні дії, а друга сторона має право вимагати виконання цього зобов'язання.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», а також нормативно-правовими актами в сфері електропостачання.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, а споживач зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів тощо.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положенням частини другої статті 27 зазначеного Закону правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є крадіжка електричної енергії.

Відповідно до ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 42,48 Правил користування електроенергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня1999 року № 1357, споживач несе відповідальність за порушення Правил користування електричною енергією.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що при порушенні зобов?язання наступають правові наслідки, передбачені законом або договором, зокрема, відшкодування збитків тощо.

Пунктами 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, а також за пошкодження приладу обліку. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, зокрема фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. На підставі акту енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання (у випадках, передбачених п. 35 цих Правил), а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача.

Порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, встановлено Методикою розрахунку обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, затвердженої постановою № 562 Національної комісії регулювання електроенергетики України від 20 червня 2006 року (далі - Методика).

Згідно з підпунктом 5 п. 3.1 Методики підставою для застосування її положень є, крім іншого, виявлення таких порушень ПКЕЕН як самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку.

Розрахунок вартості необлікованої електричної енергії згідно з п. 3.3 Методики здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; та за кількістю днів (розрахунковий період).

Залежно від характеру виявленого порушення ПКЕЕН (підпункти 1-7 пункту 3.1 Методики) добовий обсяг споживання електричної енергії визначається за формулами, які визначені п. п. 2.7, 3.4 та п. 3.6 Методики.

За підпунктом «б» пункту 3.3 Методики розрахунок вартості необлікованої електричної енергії у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника здійснюється із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення.

Суд встановив, що відповідачем допущено порушення ПКЕЕН, визначене підпунктом 5 пункту 3.1 Методики, для визначення кількості днів у періоді, за який має здійснюватися розрахунок вартості не облікованої електричної енергії відповідачу, застосовується підпункт «б» пункту 3.3 Методики.

У разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 цієї глави у разі виявлення випадків фіксації індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, та порушень, зазначених у підпунктах 5,6 пункту 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії Wдоб.с.п. (кВтгод) через проводи, якими здійснене самовільне підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою (2.7) Методики. Час використання самовільного підключення протягом доби приймається рівним 8 год.(п.3.5 Методики).

За формулою 2.7 Методики, яку застосовано комісією по розгляду актів про порушення споживачем ПКЕЕН, з урахуванням підпункту «б» пункту 3.3 Методики для розрахунку загального обсягу самовільно спожитої електричної енергії, береться сумарна кількість днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення до дня усунення самовільного підключення.

Як вбачається з розрахунку збитків за актом про порушення ПКЕЕН № 195143 період нарахування вартості необлікованої електричної енергії, спожитої ОСОБА_1, визначено з 26 квітня 2013 року по 26 квітня 2014 року (а.с.8).

Таким чином, з урахуванням обставин справи та норм матеріального права апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінив представлені сторонами матеріали за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», оскільки споживачем ОСОБА_1 допущено порушення Правил користування електричною енергією для населення, яке виразилося в самовільному підключенню електроустановок, токоприймачів до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку в АДРЕСА_1 та заподіянні підприємству збитків в розмірі 31 996 грн. 89 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач в апеляційній скарзі посилається на невідповідність Акту №195143 вимогам його складання, проте в матеріалах справи відсутня інформація, про оскарження відповідачем зазначеного акту, або будь які відомості, що відповідачем було повідомлено представників позивача про те, що зазначений акт складено із порушеннями.

Доводи апеляційної скарги про те, що до спірних правовідносин має бути застосований скорочений строк позовної давності в один рік, апеляційний суд вважає безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту, але не обліковану, електричну енергію, а не стягнення неустойки (штрафу, пені) правові підстави для застосування спеціальної позовної давності в один рік відсутні.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності за приписами ч. 1 ст.261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого прав або про особу яка її порушила.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач дізнався про порушення свого права при проведенні перевірки 26 квітня 2014 року, про що було складено акт про порушення ПКЕЕН № 195143.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Частиною першою статті 95 ЦПК України встановлено, що судовий наказ є особливою формою рішення.

29 березня 2017 року Мар'їнським районним судом Донецької області за заявою ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 31 996,89 гривень.

Ухвалою Мар'їнського районного суду Донецької області від 23 червня 2017 року судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 31 996,89 гривень скасовано.

Таким чином, оскільки АТ «ДТЕК Донецькі Електромережі» 03 березня 2017 року подано до Мар'їнського районного суду Донецької області заяву про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, то загальний трирічний строк позовної давності переривався і починався заново та станом на дату подання позовної заяви не сплинув.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень процесуального закону, які допущені судом першої інстанції, як то неналежне посвідчення копій документів, не зазначення в позовній заяві електронної адреси позивача та коду ЄДРПОУ, не направлення відповідачу копії довіреності повноважного представника, посилання в рішенні суду на практику ЄСПЧ, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Апеляційна скарга відповідача доводів щодо необгрунтованості рішення суду в частині виявленого порушення ПКЕЕ та правильності проведення нарахування вартості необлікованої електроенергії не містить.

Отже, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, в ньому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої на підставі нотаріально посвідченої довіреності діє ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Рішення Мар?їнського районного суду Донецької області від 09 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 березня 2019 року.

Головуючий О.М. Пономарьова

Судді С.А. Зайцева

Т.Б. Ткаченко