Постанова

Іменем України

27 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 643/11865/15-ц

провадження № 61-1193св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа - Комунальне підприємство «Жилкомсервіс»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 23 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Котелевець А. В., Кругової С. С., Пилипчук Н. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» (далі - КП «Жилкомсервіс»), про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з залиттям квартири.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 належить квартира № 54 у вказаному багатоповерховому будинку, що розташована на три поверхи вище, над квартирою позивача.

У період з 01 до 18 червня 2013 року відбулося залиття квартири ОСОБА_1

Позивач вважає, що аварія внутрішньобудинкової системи та сантехнічного обладнання сталась з вини відповідача, внаслідок чого вона протягом тривалого часу знаходилась у стресовому стані через перебування в атмосфері випаровувань каналізаційних стоків, знищення ремонту та пошкодження майна, що призвело до погіршення стану здоров'я і моральних страждань.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2015 року (у складі судді Cугачова О. О.) позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина відповідача у залитті квартири позивача є доведеною, тому наявні правові підстави для покладення на ОСОБА_2 відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09 березня 2016 року рішення місцевого суду скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що відповідач не є власником втрішньобудинкового каналізаційного стояка, на якому сталася аварія, та не несе відповідальності за його технічний стан та затримку ліквідації аварії на ньому, отже, вини відповідача у залитті квартири позивача немає, тобто немає правових підстав для покладення на ОСОБА_2 відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 09 березня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Ухвала суду мотивована тим, що апеляційний суд, не взяв до уваги те, що відповідач ОСОБА_2 своєчасно не повідомив виконавця про несправність каналізаційної мережі, що проходить через належну йому квартиру, та своєчасно не забезпечив доступ представникам виконавця до каналізаційної системи; наведені судом першої інстанції доводи належним чином не спростував; фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору, не встановив.

Крім того, суд зазначив, що апеляційним судом не взято до уваги обставини, встановлені рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2014 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Жилкомсервіс» про відшкодування моральної та майнової шкоди, яке набрало законної сили.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23 листопада 2017 року рішення суду Московського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2015 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_2 своєчасно повідомив виконавця про несправність каналізаційної мережі, що проходить через належну йому квартиру, та своєчасно забезпечив доступ представникам виконавця до каналізаційної системи. Отже, моральна шкода, завдана позивачу неправомірною бездіяльністю відповідача, підлягає відшкодуванню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, уточнивши вимоги, просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 березня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

29 березня 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2019 року справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд залишив поза увагою причини аварії, через яку сталося залиття квартири позивача, оскільки остання мала місце у зв'язку з неналежним обслуговуванням КП «Жилкомсервіс» втрішньобудинкових мереж. Відповідач не несе відповідальності за його технічний стан та затримку ліквідації аварії на ньому, а відтак вина відповідача у залитті квартири позивача відсутня. Вказані обставини, на його думку, підтверджуються рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2014 року за позовом ОСОБА_1 до КП «Жилкомсервіс» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 у м. Харкові, ОСОБА_2 належить квартира № 54 у вказаному багатоповерховому будинку, що розташована трьома поверхами вище, над квартирою позивача.

У період з 01 до 18 червня 2013 року відбулося залиття квартири ОСОБА_1

Актом від 27 червня 2013 року, складеним за результатами огляду квартири позивача, встановлено наявність потьоків на стояках трубопроводів, розташованих у коморі коридору, та сухих слідів від залиття на стелі в коридорі, площею 0,3 кв. м, залиття відбулося з розташованої вище квартири № 54 в результаті аварійної ситуації, а саме: лопнув трійник каналізаційного стояка у квартирі № 54, у зв'язку з чим 18 червня 2013 року КП «Харківводоканал» виконано заміну ділянки трубопроводу.

Відповідно до листа комунального підприємства «Харківводоканал» від 05 липня 2013 року спеціалістами комплексу «Харківводовідведення» 18 червня 2013 року були виконані роботи по заміні аварійної ділянки внутрішньобудинкового каналізаційного стояка в квартирі № 54, який на час надання вказаної відповіді знаходиться у технічно справному стані.

Умовами публічного договору про надання житлово-комунальних послуг у м. Харкові, опублікованого 26 листопада 2006 року у газеті «Слобода», визначено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у м. Харкові надаються споживачам КП «Жилкомсервіс».

Судами також встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2014 року стягнуто з КП «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_1 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Судове рішення мотивоване тим, що аварія, через яку сталося залиття квартири позивача, мала місце через неналежне обслуговування комунальним підприємством внутрішньобудинкових мереж.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2014 року рішення районного суду в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та стягнення судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. У задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. У решті рішення суду залишено без змін. Рішення апеляційного суду обґрунтовано тим, що КП «Жилкомсервіс» не є належним відповідачем у цій справі, тому немає правових підстав для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди з комунального підприємства.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2016 рокурішення апеляційного суду залишено без змін. Ухвала касаційного суду мотивована тим, щоапеляційний суд, скасовуючи рішення суду в частині вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди з КП «Жилкомсервіс» та відмовляючи у задоволенні цієї вимоги, правильно виходив із того, що КП «Жилкомсервіс» не є належним відповідачем у справі, оскільки мешканці квартири вище, з якої відбулось залиття квартири ОСОБА_1, не повідомляли виконавця про несправності каналізаційної мережі, що проходить через їх квартиру, не забезпечили доступ представникам виконавця до каналізаційної системи. Отже, мешканцями квартири АДРЕСА_2 не виконано обов'язок, закріплений пунктом 12 публічного договору про надання житлово-комунальних послуг.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно із пунктами 4, 5, 6 частини другої статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, балансоутримувач зобов'язаний забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Споживач має право на відшкодування збитків, заподіяних його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок незадовільного санітарного утримання території або неналежного надання послуг (пункт 12.4 договору).

Виконавець зобов'язаний утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень у наданні послуг у строки, встановлені законодавством (пункт 15.3 договору); відшкодувати споживачеві збитки, заподіяні його майну та/або приміщенню, шкоду, заподіяну життю чи здоров'ю споживача внаслідок незадовільного санітарного утримання території або неналежного надання послуг (пункт 15.8 договору).

Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Установлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з КП «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_1 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2014 року рішення районного суду в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та стягнення судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. У задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. У решті рішення суду залишено без змін.

Цим рішенням встановлено, що згідно з актом, складеним працівниками КП «Жилкомсервіс» 27 червня 2013 року, залиття квартири № 42 відбулось з вищерозташованої квартири № 54 в результаті аварії каналізації. Факт того, що аварія каналізаційного стояка відбулась саме у квартирі АДРЕСА_2 підтверджується відповіддю генерального директора КП «Харківводоканал» на запит народного депутата.

Отже, вказаним рішенням установлено, що залиття квартири ОСОБА_1 відбулось в результаті аварії внутрішньобудинкового каналізаційного стояка на ділянці, що знаходиться у квартирі АДРЕСА_2

Вищезазначеним рішенням апеляційного суду у справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Жилкомсервіс» про відшкодування моральної шкоди, також зазначено що вини комунального підприємства не встановлено, у зв'язку з перешкодами мешканців квартири № 54 на АДРЕСА_1 та неможливістю доступу до відповідного обладнання представниками виконавця.

В частині третій статті 61 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З вищевказаного вбачається, що судовим рішенням надана оцінка обставинам справи і встановлено відсутність вини КП «Жилкомсервіс» та установлено бездіяльність особи - мешканця вищерозташованої квартири АДРЕСА_2.

Установлено, що в матеріалах справи немає належних та допустимих доказів щодо своєчасного повідомлення ОСОБА_2 виконавця про несправності каналізаційної мережі, що проходять через належну йому квартиру, та своєчасного забезпечення доступу представникам виконавця до каналізаційної системи.

Апеляційний суд, надавши оцінку цим доказам, встановивши, що відповідач не виконав обов'язок, закріплений пунктом 12 публічного договору про надання житлово-комунальних послуг у м. Харкові, незважаючи на неодноразові звернення до нього позивача, дійшов обґрунтованого висновку, що позивач довела факт заподіяння їй моральної шкоди.

На підставі належним чином оцінених доказів, з огляду на викладене, апеляційний суд обґрунтовано погодився з висновком районного суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 000 грн на відшкодування моральної шкоди з урахуванням моральних страждань позивача.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 про те, що причиною аварії, через яку сталося залиття квартири позивача, є неналежне обслуговування КП «Жилкомсервіс» внутрішньобудинкових мереж, а його вини немає, не є обґрунтованими, оскільки вказані обставини в силу вимог статті 61 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами, встановлені рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2014 року, яке набрало законної сили, а вина ОСОБА_2 у вигляді несвоєчасного повідомлення виконавця та сприяння у якнайшвидшій ліквідації наслідків аварії, встановлена судами обох інстанцій.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 23 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. С. Висоцька А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. М. Сімоненко І. М. Фаловська