Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" листопада 2019 р. Справа № 608/1916/19
Номер провадження2/608/766/2019
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Яковець Н. В.
з участю секретаря Олійник О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
В вересні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В позовній заяві вона вказала, що з відповідачем перебували в шлюбі. На даний час нею подано позов про розірвання шлюбу. В шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини, коштів на утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки перебуває та працює за межами України. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину в залежності від його віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину в залежності від віку, починаючи з часу звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка ОСОБА_1 та представник позивачки ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, подали заяву, в якій просять справу слухати за їх відсутності, з`явитись в судове засідання не мають можливості. Просять суд задовольнити позовні вимоги, не заперечують проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, через оголошення на веб порталі.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, на даний час в суді розглядається справа про розірвання шлюбу. В шлюбі народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю.
Відповідач ОСОБА_2 як батько відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов`язаний утримувати дитину до досягнення повноліття.
Згідно п. п. 1, 2 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-Х1І від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно вимог ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Як зазначено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027 гривень а, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто кожен з батьків однаково.
Враховуючи вищенаведене суд вважає, що відповідач не в повній мірі виконує обов`язки по утриманню дітей, має можливість сплачувати аліменти. Відповідач не надав доказів про його важке, або таке, що не дозволяє сплачувати аліменти, становище, також суд враховує відсутність інших осіб на утриманні відповідача, а тому позовні вимоги щодо стягнення аліментів слід задовольнити.
Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданихпослуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
До матеріалів справи позивачем надано попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, ордер про надання правничої допомоги від 26 вересня 2019 року, акт надання - прийому наданих послуг за договором про надання правничої допомоги та квитанцію №10 від 25.09.2019 року про сплату позивачкою ОСОБА_1 2500 гривень адвокату Манорик Г.Г. за надання правової допомоги.
Відповідно до вимог частин 5, 6 ст. 137 цього Кодексу, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На виконання вимог закону, відповідач не надав суду докази про не співмірність таких витрат.
А тому, витрати на оплату правничої допомоги підлягають стягненню з відповідача в користь позивача.
Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів./
Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки, інші особи, які б понесли судові витрати відсутні, стягнення судового збору з відповідача підлягає в користь держави.
Керуючись ст. ст. 180-182, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 76, 81, 89, 141, 263, 265, 280, 282, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер _______________), зареєстрованого по АДРЕСА_1 аліменти в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Залісся Чортківського району Тернопільської області, зареєстрованої АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно,але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину в залежності від віку, починаючи з 30 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 в рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 - 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень за професійну правничу допомогу.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Заочне рішення набрало законної сили «_____» _____________ 2019 року.

Оригінал заочного рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1916/19, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. В. Яковець

Копію рішення видано «____»______________20___ року.

Секретар: