Справа № 589/4597/19
Провадження № 6/589/104/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О.В.

з участю секретаря судового засідання Антошко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка подання державного виконавця Шосткинського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області Вовчук Л.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернувся до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , мотивуючи подання тим, що на виконанні у державного виконавця знаходиться виконавче провадження № АСВП № 58967153 з примусового виконання вимоги № ф-1203-53 виданої 06 листопада 2018 року ДФС у Сумській області про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 17642,49 грн., що складається з боргу за виконавчим документом - 15819,54 грн., виконавчого збору 1581,95 грн. та витрат виконавчого провадження 241,00 грн. Боржник борг за виконавчим документом не сплатив, декларацію про доходи та майно не подав. Посилаючись на вказані обставини, суб`єкт звернення стверджує, що боржник ухиляється від виконання рішення, а тому просить застосувати щодо нього заходи по обмеженню у виїзді за межі України.

Суб`єкт звернення в судове засідання не з`явилась, заяв та клопотань до суду не надавала.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить висновку про необхідність відмовити в його задоволенні з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 06 листопада 2018 року ДФС у Сумській області видано вимогу № Ф-1203-53 про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 15819,54 грн.

23 квітня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі вищезазначеного виконавчого документу.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожному, хто законно перебуває на території будь-якої держави, належить, у межах цієї території, право на вільне пересування і свобода вибору місця проживання. Кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Так, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі - Закон).

Положеннями ст. 6 Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому

законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України такі питання вирішуються судом за поданням державного виконавця.

Так, в поданні державний виконавець як на підставу необхідності тимчасового обмеження боржника у виїзді за кордон України посилається на вичерпання всіх можливих заходів примусового стягнення, а саме: на відсутність у боржника грошових коштів та майна, на яке може бути звернуте стягнення.

Разом з тим, як вбачається з доданих до подання матеріалів виконавчого провадження, боржнику на праві власності належить житловий будинок, щодо якого відсутні заборони на відчуження.

Зважаючи на наявність у боржника майна, на яке може бути звернуте стягнення, суд вважає вказане подання державного виконавця передчасним.

Враховуючи зазначене, керуючись ст. 441 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області Вовчук Л.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення .

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук