Справа № 565/1962/18
Провадження № 2/565/145/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області-

в особі судді Ковтуновича М.І.,

з участю:

секретаря судового засідання Ковальчук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У суд звернулося Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 19171, 84 грн.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідно до договору про надання банківських послуг (за заявою від 14 травня 2013 року) ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором і в межах встановленого кредитного ліміту, свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі. У порушення закону та умов договору ОСОБА_1 свої зобовязання по погашенню кредиту за договором належним чином не виконав, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за зобовязаннями. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань станом на 26 вересня 2018 року утворилася заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 19171, 84 грн., з яких: заборгованість по процентах 11261, 88 грн., пеня 6520, 82 грн., фіксована складова штрафу - 500 грн., процентна складова штрафу 889, 14 грн. Тому заявлено АТ КБ «ПриватБанк» позов до суду.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 зазначає про невизнання позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк». Позиція відповідача грунтується на тому, що АТ КБ «ПриватБанк» не доведено доказами укладення кредитного договору за заявою від 14 травня 2013 року, а ненадання копії зазначеного договору ставить під сумнів його існування. Умови та правила надання банківських послуг ОСОБА_1 бачить вперше, не підписував їх. Такі обставини, на думку відповідача, свідчать про те, що він не був ознайомлений з цими умовами і вони не можуть бути складовою кредитного договору. Крім того, відповідач посилається на відсутність доказів про підтвердження чинності Умов та правил надання банківських послуг на момент виникнення спірних правовідносин в редакції, поданій позивачем суду.

Також відповідач ОСОБА_1 заявляє про застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки термін дії картки закінчився у травні 2014 року, а позивачем заявлено позов до суду 25 жовтня 2018 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. Покликається, що між сторонами не було домовленості про збільшення строку позовної давності та автоматичну пролонгацію договору, не надано доказів переривання перебігу позовної давності.

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» подали суду відповідь на відзив, суть якої зводиться до того, що підписавши заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_1 зобовязався виконувати зазначені умови, а така заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, розміщеними на сайті банку, складають договір банківського обслуговування. Відповідач отримав картку «Універсальна», користувався встановленим кредитним лімітом, частково сплачував заборгованість за кредитом, що вбачається із виписки по картковому рахунку. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. За умовами договору АТ КБ «ПриватБанк» має право на односторонню зміну тарифів та інших невідємних частин договору. ОСОБА_1 не звертався до банку з повідомленням про незгоду з внесеними змінами, не ініціював розірвання договору, а тому такі зміни вважаються прийнятими. Щодо позовної давності АТ КБ «ПриватБанк» вважає, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 30 вересня 2018 року до спливу позовної давності, оскільки строк перевипущеної картки - до останнього дня грудня 2018 року.

Представник позивача в судове засідання не зявився. У справі є клопотання представника позивача ОСОБА_2 про розгляд справи у відсутності представника позивача та про повне підтримання заявлених позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання за судовим викликом не зявився.

Суд, дослідивши та оцінивши надані у справі докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно з нормою ст.526 ч.1 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 1054 ч.1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із норм ст.ст.12 ч.3, 81 ч.1 ЦПК України слідує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Так, позивачем АТ КБ «ПриватБанк» на доведення обставин укладення кредитного договору 14 травня 2013 року з ОСОБА_1 та розміру заборгованості за даним договором до суду подані докази: копія витягу з умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», копія анкети-заяви ОСОБА_1 від 14 травня 2013 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», копія витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», розрахунки заборгованості за договором №б/н від 05 лютого 2014 року станом на 31 травня 2015 року та станом на 26 вересня 2018 року, розрахунки заборгованості за договором №б/н від 14 травня 2013 року станом на 31 травня 2015 року та станом на 26 вересня 2018 року, виписки по картах ОСОБА_1 за період з 14 травня 2013 року до 26 вересня 2018 року.

Відповідачем заперечується укладення з позивачем договору банківського обслуговування на умовах, покладених в основу обгрунтування підстав позову про стягнення процентів за користування кредитом, пені та штрафу.

Позивач доводить факт отримання ОСОБА_1 у АТ КБ «ПриватБанк» кредиту (шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок) за умовами тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». У розділі заяви-анкети ОСОБА_1 від 14 травня 2013 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, де передбачено, що клієнт, ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Приватбанку виявляє бажання оформити на своє імя певний набір умов банківських послуг, запропоновано обрати із наведених необхідний набір умов послуг: «Карта «Універсальна»», «Карта Gold», «Ідентифікація з паспортом», «Пенсійна карта», «Зарплатний пакет», «Послуга накопичення «Копилка»». Однак копія аналізованої заяви не містить будь-якої ідентифікації обрання ОСОБА_1 конкретного набору (наборів) послуги, зокрема, що важливо для даного спору виявлення бажання відповідачем на оформлення на своє імя карти «Універсальна». При цьому, у попередніх розділах (документ, сімейний стан, освіта, володіння майном, працевлаштування) цієї заяви-анкети із наборів груп певних даних необхідні обиралися шляхом проставлення відповідного символу в квадраті поруч з відповідною інформацією. Крім того, у заяві-анкеті не відмічено (порівняно із вищенаведеними розділами), як дійсних (актуальних), відомостей про те, що відповідач при оформленні карти «Універсальна» або карти Gold отримав і ознайомився під підпис зі змістом памятки клієнта, що містить, в тому числі, тарифи і основні умови обслуговування та кредитування. Отже, із проаналізованої заяви-анкети не встановлено даних, що відповідач ОСОБА_1 виявляв бажання отримати карту «Універсальна» та отримав під підпис відповідну памятку клієнта, що включала б в себе тарифи і основні умови обслуговування та кредитування. Позивачем у справі не подано також інших доказів, що підтверджували б отримання відповідачем саме за цією заявою-анкетою кредитної карти «Універсальна».

Надана суду копія витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» («Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contracт», «Універсальна Gold», умови обслуговування за якими відрізняються), теж не містить відомостей, що засвідчували б узгодження позивачем та відповідачем надання останньому банківських послуг за тарифами обслуговування конкретної з зазначених видів карт «Універсальна».

Отже, позивачем не доведено доказами, що з ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, зокрема кредитування (встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок) на умовах одного з комплексів тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», доданих до позовної заяви.

Суд визнає неналежними письмові розрахунки заборгованості за «договором №б/н від 05.02.2014р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 Володимировичем…» станом на 31.05.2015р. та 26.09.2018р., оскільки ці розрахунки здійснені щодо заборгованості за договором від 05 лютого 2014 року, і не доводять обставин, належних до предмету спору в цій справі - заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» за іншим договором - від 14 травня 2013 року.

Розрахунки заборгованості, як документи, що мають аналітично-узагальнюючий характер, за «договором №б/н від 14.05.2013р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1» станом на 31.05.2015р. (зазначені розміри процентних ставок 30, 34,80, 32, 40, 42 що не передбачені жодним із наданих тарифів кредитних карт «Універсальна») і 26.09.2018р., та виписки по картах ОСОБА_1 є недостатніми для доведення вимог позову про стягнення процентів за користування кредитом, пені та штрафу, оскільки, як зазначено вище, не доведено обставини узгодження сторонами конкретних тарифів щодо спірних платежів, а це унеможливлює перевірку судом правильності застосування процентних ставок, пені, штрафу та нарахування позивачем відповідних сум, що є предметом спору. У такому разі, з урахуванням заперечень відповідача, викладених у відзиві, підставність нарахування процентів, штрафу та пені є сумнівною. Вимог щодо суми тіла кредиту не заявлено.

Судове рішення не може грунтуватися на припущеннях, а тому, з виходячи із наведеного вище, суд визнає, що наданими до суду доказами позивач не довів підстав для задоволення заявлених ним вимог про стягнення з ОСОБА_1 процентів за користування кредитом, пені та штрафу .

На підставі ст.141 ч.1 ЦПК України, у такому разі, судові витрати у виді судового збору, сплачені позивачем при подачі позову, покладаються на АТ КБ «ПриватБанк».

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Відмовити повністю в позові Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14 травня 2013 року.

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»: місцезнаходження за адресою: місто Київ, вулиця Грушевського, будинок № 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570; ОСОБА_1: зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, мікрорайон ВарашАДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складене 04.03.2019р.

С у д д я :