П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року

м. Харків

справа № 638/18616/18

провадження № 22-ц/818/3285/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Бровченко І.О.

суддів - Бурлака І.В., Колтунової А.І.,

за участю секретаря - Прокопчук І.В.,

учасники справи:

позивач - Харківська міська рада,

відповідач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

відповідач - ОСОБА_4 ,

відповідач - Державний реєстратор комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області Луценко Павло Геннадійович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2019 року в складі судді Штих Т.В.

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року Харківська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Державного реєстратора Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області Луценка П.Г., в якому просить скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області Луценка П.Г., а також визнати недійсними договори купівлі-продажу та дарування нерухомого майна.

Одночасно з позовною заявою Харківською міською радою було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив заборонити відчуження стосовно об`єкта нерухомого майна «житловий будинок АДРЕСА_1 » (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). До набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-якій спосіб вчиняти будь-які дії (відчуження, дарування, продажу, застави та ін..) щодо зазначеного нерухомого майна.

В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що спір виник з приводу протиправного виникнення та переходу прав на об`єкт нерухомого майна, а подальше його відчуження зробить неможливим виконання рішення суду, вважають, що дізнавшись про подання ХМР відповідного позову можуть здійснюватись дії щодо відчуження вказаного об`єкту нерухомого майна з метою використання аргументів стосовно добросовісного набувача під час розгляду позову та ухилення від відповідальності за порушення вимог містобудівного законодавства. Також зазначають, що вже декілька разів було змінено власника зазначеного об`єкту нерухомого майна.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Державного реєстратора комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області Луценка П.Г. про визнання договорів недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію, призначено підготовче судове засідання. Розгляд справи ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2019 року заяву Харківської міської ради про забезпечення позову у справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Державного реєстратора комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області Луценка П.Г. про визнання договорів недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію задоволено.

Заборонено відчуження об`єкту нерухомого майна: житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, будь-яким особам у будь-який спосіб.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволені заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Зазначає, що позивачем оспорюється правомірність забудови та відповідно пред`явлено позов немайнового характеру, який відповідно до правил ст. 152 ЦПК України не підлягає забезпеченню шляхом заборони відчуження об`єкта нерухомого майна відповідача. Позивач не є стороною у оспорюваних договорах, не є власником спірної будівлі.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення з`явившихся учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постановленої ухвали, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом заявленого позову є визнання протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 42160269 від 19 липня 2018 року, прийняте державним реєстратором КП «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області Луценко П.Г., а також договір купівлі-продажу від 30 липня 2018 року та договір дарування від 15 серпня 2018 року щодо житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих позивачем для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, заявленим позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті, щоб вжиті заходи не перешкоджали господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, необхідно враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Суд встановив, що між сторонами у справі існує спір з приводу визнання договорів купівлі-продажу та дарування житлового будинку недійсними, скасування державної реєстрації права власності, тобто позивач ставиться під сумнів законність реєстрації права власності на житловий будинок та підстави набуття права власності на спірний житловий будинок.

Встановивши, що забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження нерухомого майна, що є предметом спору у даній справі, є цілком доречним, обґрунтованим, достатнім та співмірним видом забезпечення позову у цій справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції врахував обставини, які можуть утруднити в майбутньому виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, та дійшов обґрунтованого висновку щодо застосування спів мірного заходу забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, та врахувавши, що вказаний спосіб забезпечення є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву про забезпечення позову.

Суд апеляційної інстанції вважає, що забезпечення позову шляхом заборони розпоряджатися нерухомим майном є достатнім та співмірним видом забезпечення позову у цій справі.

Доводи апеляційної скарги не дають правових підстав для встановлення порушення судом першої інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду.

Апелянтом не враховано, що задоволення заяви про забезпечення позову не є фактичним вирішенням справи по суті і не порушує права відповідачів щодо користування та володіння цим майном, а лише обмежує його у здійсненні прав на його відчуження на певний період.

Твердження в апеляційній скарзі, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову не є співмірними, є помилковим.

Посилання відповідача ОСОБА_4 , що справа не підсудна ні одному суду взагалі не ґрунтуються на будь-яких вимогах чинного законодавства України. Крім того, колегія суддів звертає уваги, що питання підсудності справи Дзержинському районному суду м. Харкова було предметом розгляду суду апеляційної інстанції при оскарженні ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11 листопада 2019 року.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : І.В. Бурлака

А.І. Колтунова