Ухвала

04 березня 2019 року

м. Київ

справа № 554/9118/16-ц (провадження 4-с/554/2/2017)

провадження № 61 - 1793 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув клопотання ОСОБА_1 щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 16 листопада 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції в Полтавській області,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 16 листопада 2017 року з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга відправлена до Верховного Суду 13 січня 2019 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 01 лютого 2019 року ОСОБА_1 поновлено строк на касаційне оскарження, а касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків,

а саме запропоновано сплатити судовий збір за подання касаційної скарги

і надати документ, що підтверджує сплату судового збору. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У лютому 2019 року до суду касаційної інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1 про уточнення інформації щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги, зазначаючи, що висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року

№ 12-66 гс 18(справа № 915/955/15), стосуються тільки господарських судів, а справа заявника є цивільною.

Крім того, скаржник просить уточнити інформацію щодо визначення сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі вищевказаної постанови Великої Палати Верховного Суду, а не згідно з пунктом

4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року

№ 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, згідно з положеннями статті 263 ЦПК України, суд касаційної інстанції, залишаючи касаційну скаргу без руху, вірно застосував висновки, викладені у постанові ВеликоїПалати Верховного Суду від 29 травня

2018 року № 12-66 гс 18 (справа № 915/955/15), тому доводи заявника є безпідставними.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За таких обставин строк для усунення недоліків необхідно продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 263 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 лютого 2019 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник