Номер провадження: 22-ц/813/2045/19
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Калараш А.А., Заїкіна А.П.

за участю секретаря Томашевської К.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про виправлення описки в ухвалі Одеського апеляційного суду від 30 січня 2019 року про прийняття до провадження та призначення до розгляду справи за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 (третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_3) про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності на спільно набуте майно, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу та визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, -

встановила:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 (за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_4) про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності на спільно набуте майно.

ОСОБА_2 у позовній заяві зазначала, що почала спільно проживати з відповідачем з 1996 році в місті Норільськ (Російська Федерація). За час спільного проживання між ними були сімейні стосунки, оскільки вони були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет. Вони багато подорожували, в різні міста Російської Федерації та інші країни. 28 вересня 2001 року у них народилась спільна донька - ОСОБА_5. У червні 2005 року позивачка з відповідачем, їхньою дочкою ОСОБА_5 та двома синами позивачки оселилися в місті Одеса. Після переїзду сторони спільно придбали житлову квартиру АДРЕСА_1, де проживали до 2011 року. За час спільного проживання ними були набуті об'єкти нерухомості та інше майно. Шлюб між ними ніколи не реєструвався, хоча відповідач робив їй таку пропозицію.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 21 жовтня 2014 року ОСОБА_4 була залучена до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору.

В подальшому, ухвалою суду першої інстанції від 30 травня 2016 року до спільного розгляду з первісним позовом була прийнята позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_4 (третя особа - ОСОБА_2) про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

В позовній заяві ОСОБА_4 зазначала, що вона познайомилась з ОСОБА_4 у 2002 році у місті Одеса, коли він приїздив до її батька, з яким спільно вів справи по бізнесу. Через деякий час знайомства між нею та ОСОБА_4 виникли романтичні стосунки, згодом під час приїздів до міста Одеси він почав проживати в її квартирі по вул. Французький бульвар в м. Одесі. У 2004 році ОСОБА_4 переїхав до міста Одеси на постійне проживання та вони продовжили проживати в квартирі ОСОБА_4 22 вересня 2004 року ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_4 зареєструвати шлюб. Оскільки на той момент вона ще навчалась, ними було прийняте рішення відкласти реєстрацію шлюбу та проживати спільно однією сім'єю без шлюбу. Шлюб між ними був зареєстрований лише 22 вересня 2012 року. Під час спільного проживання, вона та ОСОБА_4, були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет. За час спільного проживання за спільні кошти, сторонами були придбані 14 об'єктів нерухомості, квартира та нежитлові приміщення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року у задоволенні позовів ОСОБА_2та ОСОБА_3було відмовлено.

На вказане рішення суду були принесені апеляційній скарги представником ОСОБА_2 та представником ОСОБА_4

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 січня 2019 року було прийнято до провадження та призначено до розгляду справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 (третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_3) про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності на спільно набуте майно, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу та визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому, апеляційним судом було допущено помилку при написанні дати оскаржуваного рішення Приморського районного суду м. Одеси - так, в ухвалі про прийняття до провадження та призначення до розгляду справи від 30 січня 2019 року дата постановлення рішення вказана як «17 травня 2017 року», тоді як вірною датою постановлення оскаржуваного судового рішення є «11 травня 2017 року».

Відповідно до ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте, якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред'явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Описками вважаються помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

З наявного у матеріалах справи оригіналу рішення Приморського районного суду м. Одесивбачається, що датою його постановлення є «11 травня 2017 року», тоді як в ухвалі Одеського апеляційного суду про прийняття до провадження та призначення до розгляду справи від 30 січня 2019 року дата постановлення рішення помилково вказана як «17 травня 2017 року».

Таким чином, з метою усунення вказаних розбіжностей, колегія суддів вважає необхідним виправити описку в ухвалі Одеського апеляційного суду про прийняття до провадження та призначення до розгляду справи від 30 січня 2019 року в частині написання дати постановлення оскаржуваного рішення Приморського районного суду м. Одесита зазначити, що вірною датою його постановлення є «11 травня 2017 року».

Керуючись ст. ст. 269, 381 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Внести виправлення до ухвали Одеського апеляційного суду від 30 січня 2019 року про прийняття до провадження та призначення до розгляду справи за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 (третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_3) про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності на спільно набуте майно, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу та визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Визначити, що вірним написанням дати постановлення оскаржуваного рішення Приморського районного суду м. Одесиє «11 травня 2017 року».

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

А.А. Калараш