ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1883/19 Номер провадження 22-ц/814/2678/19Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

суддів: Карпушина Г.Л., Одринської Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області

на заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 серпня 2019 року, ухваленого у складі головуючого судді Андрієць Д.Д., зі складанням повного тексту судового рішення того ж дня,

за позовом Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2019 року Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 було призначено тимчасову допомогу в загальному розмірі 20069,70 грн., відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме.

Виплата тимчасової допомоги на доньку ОСОБА_3 , припинена з 01.01.2016р., у зв`язку із закінченням терміну виплат.

09.10.2017 р. відповідачу направлено лист з проханням добровільно повернути кошти, але відповіді на нього Управління не отримало.

Таким чином, Управління праці та соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області просило, на підставі ч.10 ст.181 Сімейного кодексу України, та п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, стягнути з відповідача виплачені з державного бюджету у вигляді тимчасової державної допомоги кошти в сумі 20 069 грн 70 коп..

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 серпня 2019 року позов Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів - залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Управління праці та соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 21 листопада 2005 року по справі №2-1707-2005, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 31.05.2011 року звернулася до Управління праці і соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області з заявою про призначення соціальної допомоги на підставі Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, оскільки не отримувала аліментів від ОСОБА_1 на утримання доньки.

Рішеннями Управління праці і соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області на період з 01.06.2011 по 30.11.2011, з 01.12.2011 по 31.05.2012; з 01.06.2012 по 30.11.2012; з 01.12.2012 по 31.05.2013; з 01.06.2013 по 30.11.2013; з 01.12.2013 по 31.05.2014; з 01.06.2014 по 30.11.2014; з 01.12.2014 по 31.05.2015, було призначено, нараховано та виплачено допомогу ОСОБА_2 в загальній сумі 20069,70 грн. (а.с.7-11, 3).

Також судом першої інстанції встановлено, що з 01 січня 2016 особову справу ОСОБА_2 було закрито у зв`язку із закінченням терміну виплат, на підставі розпорядження від 21 вересня 2017 року (а.с.14).

На момент звернення до суду кошти відповідачем в добровільному порядку Управлінню не повернуті.

Відповідно до ч.9, 10 ст.181 Сімейного кодексу України порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Згідно із п.2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року, тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення; стосовно одного з батьків здійснюється кримінальне провадження або він перебуває на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі; місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено.

Відповідно до п. 7 Порядку тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами.

Відповідно до п.10 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року, виплата тимчасової допомоги припиняється у разі 1) встановлення місця проживання (перебування) особи, яка

зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду; 2) виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину; 3) досягнення дитиною 18-річного віку; 4) виконання в повному обсязі зобов`язань одного з батьків щодо сплати аліментів у разі виїзду на постійне місце проживання за кордон; 5) влаштування дитини до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання; 6) скасування або визнання усиновлення недійсним; 7) усиновлення дитини (чоловіком матері або дружиною батька); 8) відмови від стягнення аліментів; 9) добровільного виконання рішення суду особою, зобов`язаною сплачувати аліменти; 10) скасування в установленому законодавством порядку рішення суду щодо стягнення аліментів; 11) смерті дитини, якій була призначена тимчасова допомога; 12) смерті одного з батьків, зобов`язаного сплачувати аліменти, або визнання його в установленому порядку безвісти відсутнім чи оголошення померлим; 13) позбавлення в установленому порядку одного з батьків, який утримує дитину, батьківських прав; 14) відібрання дитини від одного з батьків, який утримує дитину, без позбавлення батьківських прав; 15) встановлення над дитиною опіки чи піклування; 16) сплати аліментів одним з батьків.

Виплата державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, наданих як субвенція місцевому бюджету.

У пункті 12 цієї Постанови зазначено, що якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги.

Аналіз норми підзаконного нормативно-правового акта закріпленої в пункті 12 Постанови вказує на те, що підставою для звернення органу праці та соціального захисту населення до суду з указаним позовом є встановлення факту, що один з батьків може утримувати дитину або встановлено місце проживання одного з батьків, який може утримувати дитину та з якого можуть бути стягнуті аліменти.

Отже колегія суддів погоджується, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за умови доведення, що один з батьків може утримувати дитину або встановлено місце проживання одного з батьків, який може утримувати дитину та з якого можуть бути стягнуті аліменти.

Разом з тим, звертаючись з цим позовом, позивачем не доведені належними та допустимими доказами підстави звернення до суду з цим позовом, визначені п.12 вище зазначеного Порядку, в тому, що на час пред`явлення позову виникла реальна можливість стягнення аліментів з боржника ОСОБА_1 і чи може ОСОБА_2 утримувати дитину, або встановлене місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення тимчасової державної допомоги в розмірі 20069,70 грн.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду не впливають, отже воно є законним, таким що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області залишити без задоволення.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 14 листопада 2019 року.

Головуючий суддя: О.О. Панченко

Судді: Г.Л. Карпушин

Т.В. Одринська