Ухвала

13 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 210/2472/19

провадження № 61-19522ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., розглянувши касаційну скаргу Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від

22 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`ю,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в якому просив стягнути з відповідача моральну шкоду заподіяну ушкодженням здоров`я у розмірі 125 190, 00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що він, працюючи впродовж 36 років та

4 місяців в умовах впливу шкідливих факторів, з яких 25 років 9 місяців в ПО «Кривбасруда», 10 років в РУ ім. Кірова, 11 місяців в ШУ КГДМК «Криворіжсталь» за професіями: підземний скрепист, підземний гірничий майстер, підземний заступник начальника дільниці, підземний начальник дільниці в підземних умовах, підпадав під дію впливу виробничого пилу, який містить вільний SіО2, який перевищував граничнодопустимі концентрації в 1,15-5,35 разів. У зв`язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці отримав хронічні професійні захворювання та 04 липня 2002 року лікарсько-експертною комісією встановлено діагноз: «пиловий бронхіт першої стадії, фаза загострення. Емфізема легенів першого ступеня. Дихальна недостатність першого-другого ступеня» та «Міопія слабого ступеня обох очей. Початкове, явище нейросенсорної приглухуватості. Гіпертонічна хвороба, 1 стадії».Вказував, що він 07 жовтня 2002 року, пройшов огляд Лікарсько-трудовою експертною комісією, де йому було визначено ступень професійної працездатності - 15 % та з 30 вересня 2002 року встановлено безстроково.В результаті ушкодження здоров`я йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у моральних переживаннях в зв`язку з ушкодженням здоров`я та необхідністю постійно лікуватися, порушено нормальні життєві зв`язки, постійно відчуває больові відчуття, страждання, психологічний дискомфорт, постійну моральну тривогу. На підставі вищевказаного позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на користь

ОСОБА_1 50 000, 00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження його здоров`я без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гузєва І. Г. залишено без задоволення, апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області задоволено частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2019 року в частині розміру моральної шкоди змінено, зменшено розмір моральної шкоди, стягнутої з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 з 50 000, 00 грн до 40 000, 00 грн. В решті рішення суду залишено без змін.

.

У жовтні 2019 року Криворізьким відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області подано касаційну скаргу, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2019 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (пункт 1 частини шостої, частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Ціна позову у цій справі становить 125 190, 00 грн, отже станом на 01 січня

2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*100=192 100).

Зазначена справа є малозначною у силу вимог закону за ціною позову.

При цьому касаційна скарга не містить мотивів про те, що оскаржувані судові рішення підпадають принаймні під один із випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судових рішень у цій справі у касаційному порядку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховним Судом також враховано, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі Azyukovska v. Ukraine (Азюковська проти України) від 09 жовтня 2018 року.

З урахуванням наведеного, оскільки Криворізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Разом з тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`ю - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк