Справа №560/211/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця подання державного виконавця Кузло Л.В. про привід боржника ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про застосування примусового приводу щодо боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 до Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби за адресою: м. Дубровиця пров. Макарівський, 1 Рівненська область.

Подання державний виконавець мотивує тим, що на виконанні у Дубровицькому РВ ДВС ГТУЮ в Рівненській області перебуває виконавче провадження №55958045 з примусового виконання судового наказу №285/323/18, виданого 14.02.2018 року Дубровицьким районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання заяви до суду 29.01.2018 року та до досягнення донькою повноліття.. 13.03.2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №41962528. Станом на 01.02.2019 року заборгованість по вказаному судовому наказу складає 17882,48 грн. На неодноразові виклики державного виконавця боржник не з'явився, про причини неявки не повідомив, пояснення боржника щодо невиконання рішення суду про стягнення аліментів до відділу не надходило.

У судове засідання державний виконавець не з'явився. Як вбачається із змісту подання, просить питання про застосування приводу розглянути без участі державного виконавця.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

13 березня 2018 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с.7) про примусове виконання судового наказу №285/323/18 виданий 28.02.2018 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області (державний виконавець вказує, що судовий наказ виданий Дубровицьким районним судом Рівненської області) про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання заяви до суду 29.01.2018 року та до досягнення донькою повноліття.

Як вказує державний виконавець, судовий наказ боржником не виконується, що підтверджується наявною у нього заборгованістю зі сплати аліментів у розмірі 17882,48 грн.

У зв'язку з відсутністю проплат аліментів по виконавчому провадженню, державним виконавцем здійснено ряд дій:

22.05.2018 року винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках боржника в ПАТ "Ощадбанк";

21.06.2018 року винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках в ПАТ КБ "ПриватБанк";

17.09.2018 року винесено постанову про арешт майна боржника та внесено дане обтяження у відповідні державні реєстри.

Крім того, у подані містяться відомості про те, що державним виконавцем винесені постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

Державним виконавцем на адресу божника надсилались виклики щодо явки до виконавця на 22.03.2018 року, 10.05.2018 року та 05.02.2019 року з метою примусового виконання судового наказу №285/323/18 (а.с.8, 10-11, 13).

Як вбачається з матеріалів справи, від отримання викликів державного виконавця на 22.03.2018 року та 10.05.2018 року боржник відмовився, що підтверджується долученими держаним виконавцем копій конвертів з відміткою працівника зв'язку про причини невручення. Виклик виконавця на 05.02.2019 року не містить документального підтвердження про отримання боржником.

Окрім того, в матеріалах справи міститься акт державного виконавця від 07.02.2019 року про виїзд за місцем проживання боржника ОСОБА_2, якого вдома виявлено не було. Будинок був зачинений. Сусід боржника повідомив, що ОСОБА_2 не постійно проживає за вказаною адресою і часто виїжджає на заробітки за кордон. У будинку проживає його батько ОСОБА_6

Факт того, що боржник ОСОБА_2 не проживає за адресою, яка значиться у судовому наказі, підтверджується також інформацією, яку вказує державний виконавець у змісті подання, а саме тим, що з відповіді Миляцької сільської ОТГ від 12.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 дійсно зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, але на даний час за місцем реєстрації відсутній.

Отже, та обставина, що боржник відсутній за вказаною адресою, вказує на неможливість останнього отримувати виклики виконавця.

Як слідує з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі, якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

За змістом ст. 438 ЦПК України, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування примусового приводу до боржника лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від явки.

Відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні, здійснює розшук боржника чи дитини у виконавчому провадженні у випадках, передбачених законом або рішенням суду.

Разом з тим, привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення його участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з'явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

В розумінні ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Як вже встановлено судом, 13 березня 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню судового наказу №285/323/18, виданого 28.02.2018 року.

Разом з тим, доказів вручення боржнику ОСОБА_2 вказаної постанови суду не надано.

Отже, доводи державного виконавця суд вважає необґрунтованими та не мотивованими, оскільки жодних доказів, які б підтверджували про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження суду не надано. Оскільки боржник ОСОБА_2 не отримав постанови про відкриття виконавчого провадження та усіх перерахованих державним виконавцем викликів до державної виконавчої служби, застосування до нього примусового приводу не відповідатиме визначеним ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" засадам здійснення виконавчого провадження щодо його справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Виходячи із приписів ч. 9 ст. 10 та ст. 147 ЦПК України, про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім'я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання, роботи чи навчання, підстави застосування приводу, коли і куди ця особа повинна бути доставлена, кому доручається здійснення приводу.

Разом з тим, згідно Р. V Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України 30.01.2018 року №64/261/5, підставою для здійснення приводу боржника є ухвала суду. Привід полягає у примусовому супроводженні боржника, до якого він застосовується, поліцейським, який виконує ухвалу суду про здійснення приводу, до місця його виклику в зазначений в ухвалі час.

Однак, у прохальній частині подання про привід відсутні дата та час доставки боржника та хто має виконувати даний привід.

Отже, у задоволенні подання державного виконавця Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 про привід боржника ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 18, 28 ЗУ "Про виконавче провадження", ст.23 ЗУ "Про Національну поліцію", ст.ст. 258-260, 438 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання державного виконавця Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 про привід боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_7