Справа № 202/668/19
РІШЕННЯ

Іменем України

26 лютого 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання - Репіної А.С.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 28.01.2019 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, відповідно до вимог якого просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на підставі Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2016 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 до 1/7 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що його матеріальний стан не дозволяє сплачувати аліменти у тому розмірі, який встановлено судом, оскільки в нього 14 жовтня 2018 року народилась ще одна дитина, - ОСОБА_5.

Ухвалою суду від 07.02.2019 відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 26 лютого 2019 року.

До початку розгляду справи по суті, відповідачем надано суду відзив на позов у задоволенні якого ОСОБА_2 просить відмовити. Посилається на те, що Позивач не надав доказів, що після народження дитини його матеріальний стан погіршився.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зазначив, що у зв'язку з народженням дитини, його расходи збільшились, а тому вважає за необхідне зменшити суму аліментів з 1/4 до 1/7 частки його доходів.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що сам по собі факт народження дитини у позивача не вказує на погіршення його матеріального стану. На теперішній час позивач сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини з доходу. При цьому з нього відраховується також заборгованість по сплаті аліментів за попередні місяці. Після сплати заборгованості, розмір відрахувань буде складати на рівні мінімально визначеному законодавством для аліментів. Тому необхідності зменьшувати частки з 1/4 на 1/7 за теперішніх умов недоцільно.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позицію свого представника.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 180 СК України,батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2016 зобов'язано Позивача сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії І-КИ №422967, Позивач 04 липня 2018 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 та відповідно до з свідоцтво про народження серії І-КИ №706775 вони є батьками ОСОБА_5, яка народилась 14 жовтня 2018 року.

У Постанові Верховного Суду України по справі з подібних правовідносин за N 143цс13 від 5 травня 2014 року, прийнятій в порядку ст.ст.353- 3607 ЦПК України, рішення по якій є обов'язкові для всіх судів, Верховний Суд визначив, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Згідно з пунктом 1 вказаного Переліку Утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом.

Тобто, враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. А виходячи із системного аналізу положеньст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року N 143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів, але за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з довідки про доходи від 16 січня 2019 року позивач працює машиністом-оператором навантажувальної машини на ТОВ «Територія-Д». За період з липня по грудень 2018 року ним отримано 26482 грн., з яких сплачено 10659 грн. 03 коп. аліментів.

Щодо твердження Позивача про значний розмір аліментів, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до Довідки про доходи Позивача, а також Довідки-розрахунку заборгованості по аліментам, виданої державним виконавцем Індустріального ВДВС міста Дніпра ОСОБА_7 з Позивача щомісячно стягується окрім суми аліментів ще й частина заборгованості по аліментам за попередній період. Отже, у разі виплати заборгованості, виплати по аліментам будуть знижені до рівня, визначеного рішенням суду.

Як на обставину, що погіршала його матеріальний стан, Позивач вказує на необхідність найму житла за 3000 грн.

Разом з тим, в супереч вимог ст. 81 ЦПК України Позивачем не надано доказів про існування таких витрат, та час їх виникнення.

Крім того зміна сімейного стану, а саме народження малолітньої дитини, на думку Позивача є приводом зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд не погоджується з твердженням позивача про те, що зміна сімейного стану позивача, зокрема народження ОСОБА_5 14 жовтня 2018 року в іншому шлюбі, - є автоматичною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки доказів про неможливість сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі позивач не надав, а стан здоров'я у позивача добрий і він є працездатний, має постійне джерело доходу та що, відповідно до п. 10,13 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 1751 від 27 грудня 2001 р., при народженні дитини позивача, «з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання», передбачена виплата Державою Україна допомоги у розмірі 41280 гривень, з яких одноразово виплачується 10320 гривень, а решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами.

Крім того, ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Тому, враховуючи, що позивач не довів належними доказами наявність підстав для зменшення розміру аліментів на утримання дитини, та зважаючи на ту обставину, що при зменшенні розміру аліментів суттєво погіршиться її становище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись, ст. ст. 182,192 СК України, ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Повне рішення складено 05 березня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма участниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Мачуський