Справа № 569/1413/17
У Х В А Л А

28 лютого 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді Смолій Л.Д.,

при секретарі Хлуд І.П.

з участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про поворот виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, що ухвалене Рівненським міським судом Рівненської області 16 квітня 2018 року та скасоване постановою Рівненського апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року. Зазначає, що на виконання скасованого рішення Рівненським міським відділом ДВС в межах виконавчого провадження № 56669061 списано з його арештованого пенсійного рахунку 24642,60 гривень. З указаної суми на користь ОСОБА_3 було перераховано 22266 гривень, а також 2226,60 гривень виконавчого збору та 150 гривень витрат виконавчого провадження. Просить постановити ухвалу про повернення йому безпідставно стягнутих грошових коштів.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась, заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, просив їх задовільнити.

Позивач ОСОБА_3, представник Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в судове засідання не з»явились, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ст. 444 ЦПК України заява про поворот виконання рішення розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив фактичні обставини і прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди задоволено частково. Встановлено факт користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 господарською будівлею «Б-1» за адресою м. Рівне, вул. Корнинська, 35-а, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_3 22266 (двадцять дві тисячі двісті шістдесят шість) гривень майнової шкоди.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2018 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

Згідно відповіді на заяву ОСОБА_1 від 05.11.2018 року, що надана начальником Рівненського міського відділу ДВС головного територіального управління юстиції по виконавчому листу № 569/1413/17 від 12.06.2018 року, що виданий Рівненським міським судом, стягнуто із рахунків, зареєстрованих за ОСОБА_1 було стягнуто 24642,60 гривень з них 2226,60 гривень виконавчого збору та 150 гривень витрат виконавчого провадження, 22266,00 гривень перераховано на користь ОСОБА_3. (а.с.100, т.2).

Випискою по картковому рахунку № 0170-6732 ОСОБА_1 стверджується списання коштів з арештованого рахунку згідно ст.. 48,52 ЗУ «Про виконавче провадження» по виконавчому листу № 569/1413/17 від 12.06.2018 року, що виданий рівненським міським судом та постанови про арешт коштів від 19.07.2018 року. (а.с.101, т. 2).

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Відповідно до вимог ч.1,5,6,9 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи,яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Таким чином, поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони,який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права.

Поворот виконання рішення можливий у будь-яких справах, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

Особливістю ухвал суду щодо повороту виконання рішення є те, що вони приймаються на стадіях виконання судового рішення.

Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поворот виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2018 року підлягає задоволенню частково, а саме грошові кошти у розмірі 22266 гривень необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в порядку повороту виконання рішення, як безпідставно стягнуті за скасованим рішенням.

Що стосується вимог про повернення стягнутого виконавчого збору в розмірі 2266,60 грн. і витрат на проведення виконавчих дій в сумі 150 грн., суд зауважує, що за змістом ст. 444 ЦПК України в порядку повороту виконання скасованого рішення підлягає поверненню безпідставно стягнене з боржника саме за скасованим рішенням. Ні виконавчий збір, ні витрати на проведення виконавчих дій, які згідно ст. 133 ЦПК України за своєю правовою природою не є судовими витратами по справі, не стягувалися з боржника на користь позивача судовим рішенням, а тому не можуть і повертатися за правилами вирішення питання про поворот виконання рішення. Для вирішення даного питання законодавством передбачений інший спосіб захисту прав, а саме шляхом звернення з відповідною заявою до виконавчої служби або до суду зі скаргою на дії державного виконавця чи шляхом оскарження постанов про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.260,353,444 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду задовольнити частково.

В порядку повороту виконання судового рішення стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, паспорт серії СР № 900637 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 22 березня 2002 року) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) безпідставно стягнуту за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди суму фактично стягнутих коштів в розмірі 22266 (двадцять дві тисячі двісті шістдесят шість) гривень.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя -