Справа № 536/1607/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Коваль В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Омельницька об'єднана територіальна громада Кременчуцького району Полтавської області, Міськрайонне управління у Кременчуцькому районі та м.м. Кременчуці, Горішніх Плавнях Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу - Федоренко Наталія Олексіївна - про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Омельницька об'єднана територіальна громада Кременчуцького району Полтавської області, Міськрайонне управління у Кременчуцькому районі та м.м. Кременчуці, Горішніх Плавнях Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу - Федоренко Наталія Олексіївна - про визнання права власності.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер її батько - ОСОБА_5, який на день смерті був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1.

На день смерті у зазначеному будинку також були зареєстровані: дружина - ОСОБА_2, дочка - ОСОБА_3, дочка - ОСОБА_1, та ОСОБА_7.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка згідно сертифікату на земельну ділянку (пай) НОМЕР_1.

У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Тобто, такими особами є: дружина - ОСОБА_2, 1958 р.н.; дочка - ОСОБА_3, 1979 р.н.; дочка - ОСОБА_1, 1984 р.н.

Разом з тим, на момент відкриття спадщини ОСОБА_2, жінка померлого, з ним вже не жила, мешкала за іншою адресою, мала дитину - ОСОБА_7, 1994р.н., від іншого чоловіка.

Так само ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини була вже повнолітньою, мала власну родину і також мешкала за іншою адресою.

Таким чином, оскільки спадщина відкрилася в період чинності ЦК УРСР, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживали разом зі спадкодавцем на момент його смерті, то фактично вони не вступили у володіння та управління спадковим майном, отже відповідно до вимог ст. 549, ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР, не прийняли спадщину.

З метою оформлення спадкових прав та видачі їй свідоцтва про право на спадщину, вона звернулася із відповідною заявою до нотаріуса Федоренко Н.О., яка постановою від 02.05.2018 року відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії.

Мотивом прийнятого рішення стало те, що нею не надані правовстановлюючі документи на земельну ділянку.

На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким:

Визнати за ОСОБА_1, 1984 р.н., в порядку спадкування по закону за ОСОБА_5, право власності на земельну ділянку (пай), що належав померлому згідно сертифікату серія НОМЕР_1

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 в судове засідання не з'явились. На адресу суду надіслали заяви про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися. На адресу суду надіслали листа про слухання справи за їх відсутності, позов визнали в повному обсязі.

Треті особи: Омельницька об'єднана територіальна громада Кременчуцького району Полтавської області, Міськрайонне управління у Кременчуцькому районі та м.м. Кременчуці, Горішніх Плавнях Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу - Федоренко Наталія Олексіївна, в судове засідання не з'явились. На адресу суду надіслали заяви про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, суд дійшов наступного висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер батько позивача - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, видане Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, за актовим записом № 1780.

Факт родинних відносин підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, згідно якого зареєстровано народження позивача - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, і батьком записано ОСОБА_5.

В подальшому, позивач змінила прізвища на «ОСОБА_1» під час одруження, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 30.11.2007 року.

Згодом позивач вдруге вийшла заміж і на теперішній час має прізвище «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 27.04.17 року.

ОСОБА_5 на день смерті був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1.

На день смерті у зазначеному будинку також були зареєстровані: дружина - ОСОБА_2, дочка - ОСОБА_3, дочка - ОСОБА_1, та ОСОБА_7.

Вказані обставини підтверджуються довідкою Виконавчого комітету Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1071 від 30.06.2017 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина в період чинності ЦК УРСР нормами якого були передбачені певні дії, які б свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, до складу якої, згідно сертифікату на земельну ділянку (пай) НОМЕР_1, входить земельна ділянка розміром 4,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Тобто, такими особами є: дружина - ОСОБА_2, 1958 р.н.; дочка - ОСОБА_3, 1979 р.н.; дочка - ОСОБА_1, 1984 р.н.

Разом з тим, на момент відкриття спадщини ОСОБА_2, жінка померлого, з ним вже не жила, мешкала за іншою адресою, мала дитину - ОСОБА_7, 1994р.н., від іншого чоловіка.

Так само ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини була вже повнолітньою, мала власну родину і також мешкала за іншою адресою.

Таким чином, оскільки спадщина відкрилася в період чинності ЦК УРСР, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживали разом зі спадкодавцем на момент його смерті, то фактично вони не вступили у володіння та управління спадковим майном, отже відповідно до вимог ст. 549, ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР, не прийняли спадщину.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем по закону, який прийняв спадщину, що згідно норм ЦК УРСР належить мені з часу відкриття спадщини, незалежно від оформлення права на спадщину

Крім того, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка. у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ніш однією сім 'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно п. 11 цієї ж постанови при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі 'їм державній актів на право власності на землю..

З метою оформлення спадкових прав та видачі їй свідоцтва про право на спадщину, вона звернулася із відповідною заявою до нотаріуса Федоренко Н.О., яка постановою від 02.05.2018 року відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії.

Мотивом прийнятого рішення стало те, що нею не надані правовстановлюючі документи на земельну ділянку.

Таким чином, ОСОБА_1 не може реалізувати своє право власності, що виникає на підставі спадкування за заповітом.

У відповідності до ч. 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов доведений і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 15, 16 , 328, 346, 1216, 1217, 1218, 1261 ЦК України, ст. ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Омельницька об'єднана територіальна громада Кременчуцького району Полтавської області, Міськрайонне управління у Кременчуцькому районі та м.м. Кременчуці, Горішніх Плавнях Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу - Федоренко Наталія Олексіївна - про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування по закону за померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5, право власності на земельну частку (пай) розміром 4,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому згідно сертифікату серія НОМЕР_1

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський