Справа № 669/301/18
Провадження № 2/669/100/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року смт.Білогір'я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі :

головуючої - судді Бараболі Н.С.,

за участю секретаря Рудої Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір'я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білогіря молокопродукт» про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2018 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ «Білогіря молокопродукт» (надалі відповідач) про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку, вказавши, що 21червня 2017 року його було прийнято на роботу на посаду начальника сиросховища у ТОВ «Білогіря молокопродукт». У звязку із закінченням строку трудового договору 20 липня 2017 року його було звільнено, проте не було виплачено заробітну плату за весь період роботи. На час звернення до суду заборгованість не погашено, тому просить стягнути з відповідача не виплачену заробітну плату в розмірі 5896,25 грн., а також середній заробіток за період затримки розрахунку розмірі 57548,70грн..

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, згідно поданої заяви, просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відзив на позовну заяву не подав.

Згідно пояснень наданих в заяві про перегляд заочного рішення від 27 серпня 2018 року представник відповідача ТОВ «Білогір»ямолокопродукт» ОСОБА_2 зазначає, що 20.07.2017 року позивач ОСОБА_1 звільнився з роботи у зв»язку із закінченням строку трудового договору. Позивач отримував заробітну плату в касі товариства, картковий рахунок на виплату заробітної плати в позивача відсутній. В день звільнення позивач в касу підприємства для проведення розрахунку не звертався. Лист позивача про проведення розрахунку підприємство не отримувало у зв»язку із чим було позбавлено можливості здійснити виплату заробітної плати в порядку передбаченому законом.

Суд, ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч1 ст.280 ЦПК України.

У зв»язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши докази і письмові пояснення представника позивача, викладені у заяві по суті справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 21 червня 2017 року на підставі Наказу №70-К від 20.06.2017р. про створення тимчасового робочого місця, ОСОБА_1 було прийнято на тимчасові роботи за строковим трудовим договором на посаду начальника сиросховища з оплатою праці згідно штатного розпису з 21 червня 2017 року по 20 липня 2017 року, що підтверджується витягом з наказу №71-К від 20.06.2017 року.(а.с.6)

Відповідно до ОСОБА_2 з наказу №105-К від 20 липня 2017 року, позивача звільнено з роботи з 20 липня 2017 року по закінченню строку трудового договору на підставі п.2 ст.36 КЗпП України. (а.с.7)

Згідно розрахункового листка за червень 2017 року, позивачу нараховано заробітну плату в розмірі 2371,18 грн, до виплати належить 1908,80 грн., а фактично одержано 462,38 грн, борг за підприємством на кінець місяця становить 1908,80 грн.. Відповідно в липні заробітну плату нараховано в розмірі 4953,35 грн, до виплати належить 3987,45 грн, фактично отримано 965,90 грн., борг за підприємством на кінець липня 2017 року становить 5896,25 грн. (а.с.17)

13 лютого 2018 року позивач звернувся поштовим листом до в.о.директора ТОВ «Білогіря молокопродукт» із заявою про надання пояснень про причини не виплати заборгованості по заробітній платі на протязі тривалого терміну часу та просив розрахуватися з ним в трьох денний строк з дня отримання вказаної заяви, проте відповідач відмовився від отримання вказаного листа. (а.с.18.22)

Крім того, ОСОБА_1 звертався до начальника Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури із заявою щодо невиплати йому заробітної плати, для організації перевірки та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства. (а.с.23)

Згідно ст. 21 Закону України « Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ст., ст.. 116, 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року установлено, що при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

У разі непроведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 ( 100-95-п ) (з наступними змінами і доповненнями). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, та призначення пенсії.

Відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 08 лютого 1995 року №100, працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Таким чином, позивач працював у Товаристві з обмеженою відповідальність «Білогіря молокопродукт» з 21 червня 2017 року по 20 липня 2017 року, та відповідно до розрахунку має право на виплату заробітної плати в розмірі 5896.25 грн. та на виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 57548,70 грн., згідно поданого ним розрахунку. та в межах заявлених ним позовних вимог.

Відповідач допустив порушення норм КЗпП, на вимогу позивача про необхідність виплатити заробітну плату та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку не реагує, тому вимоги позивача правомірні і підлягають задоволенню. Відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідач не надав.

На підставі наведеного, керуючись ст.21 Закону України «Про оплату праці», ст., ст.116, 117 КЗпП, ст.ст.81, 141, 274-279, 280-284, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білогіря молокопродукт» про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Білогіря молокопродукт» (ідентифікаційний код юридичної особи 33707592, вул.Героїв Майдану,82, оф.23, м.Гадяч, Полтавська область) на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1:

- 5896,25 грн. не виплаченої заробітної плати за період роботи з 21 червня 2017 року по 20 липня 2017 року;

- 57548,70 грн. середнього заробітку за період затримки розрахунку за період роботи з 21 червня 2017 року по 20 липня 2017 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Білогіря молокопродукт» на користь держави судовий збір в розмірі 1762,00 грн..

Рішення суду про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно.

Суддя Білогірського районного суду Н.С. Бараболя