Справа № 604/105/19
Провадження № 2/604/129/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2019 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі :

Головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиськ в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , с. Лисичинці Підволочиського району Тернопільської області, до ОСОБА_2 , адреса реєстрації с АДРЕСА_1 Підволочиського району Тернопільської області про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , 2001 р.н., доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по одній тисячі гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28 січня 2013 року. Під час перебування у шлюбі в них народилося троє дітей Старша дочка досягла повноліття. Діти залишились з нею та повністю перебувають на її утриманні. Самостійно забезпечити потреби дітей немає можливості. Відповідач матеріальної допомоги не надає, аліментів нікому не платить, інших неповнолітніх дітей на утриманні немає, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду.

Ухвалою суду від 15 березня 2019 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач відзив на позов на надав, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, причини його неявки суду не відомі, а тому у відповідності до ст.281 ЦПК України, слід ухвалити заочне рішення по справі.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247,179 ЦПК України, виходячи з наступного:

Як убачається з рішення Підволочиського районного суду від 28 січня 2013 року № 2/604/41/13 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому 10 січня 1999 року , який розірвано 28 січня 2013 року.

Під час перебування у шлюбі сторін у них народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 11 січня 2018 року, НОМЕР_2 від 10 липня 2001 року. Згідно рішення суду 2/604/41/13 дітей : ОСОБА_5 , 1999 р.н., ОСОБА_6 , 2001 р.н., ОСОБА_7 , 2003 р.н., залишено із матір`ю ОСОБА_1

У відповідності до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 04 лютого 2019 року № 22 та довідки про склад сім`ї ОСОБА_1 разом із дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 проживає в АДРЕСА_2 без реєстрації. ОСОБА_2 разом із сім`єю не проживає, матеріальної допомоги не надає.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2019 року ? 2027 грн. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками.

Судом не встановлено, що відповідач за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків з утримання неповнолітніх дітей, оскільки є працездатною особою і спроможний платити кошти на утримання дочки.

Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, стягнути з ОСОБА_2 , в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , 2001 р.н., доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., в твердій грошовій сумі по одній тисячі гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме вимогам закону, інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін.

Крім того, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 768,40 гривень судового збору.

Керуючись ст. ст. 13, 141, 247, 263-265, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , с. Лисичинці Підволочиського району Тернопільської області, до ОСОБА_2 , адреса реєстрації с. Шельпаки Підволочиського району Тернопільської області про стягнення аліментів, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 768,40 гривень судового збору.

Рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітніх дітей в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий суддя - підпис

копія вірна:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків