Справа № 485/890/18
Провадження № 2/485/161/19
06 березня 2019 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, співвідповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,
В травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири та права власності на нерухоме майно.
У позові зазначив, що 20 квітня 2000 року у Снігурівській філії Південної товарної біржі з відповідачем уклав договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, з наступною реєстрацією торгового біржового контракту у Снігурівському МБТІ 17 травня 2000 року. Натепер, позивач обмежений у реалізації прав власника, оскільки угода не посвідчена нотаріально.
Враховуючи наведене, просив визнати договір купівлі-продажу квартири №7 за адресою м.Снігурівка Миколаївської області, вул.Виноградна, 14, укладений між ним та відповідачкою у Снігурівській філії Південної товарної біржі.
Ухвалою суду від 22 листопада 2018 року до участі справи в якості співвідповідачів залучено ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.
В судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.
Представник позивача ОСОБА_6 подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомленялися своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за останнім відомим місцем проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
20 квітня 2000 року між ОСОБА_1 (покупець) та ОСОБА_2 (продавець), яка діяла на підставі доручення від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_3, у Снігурівській філії Південної товарної біржі було укладено договір №45 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, за інвентаризаційною вартістю у 500грн. 17 травня 2000 року, вказаний біржовий контракт було зареєстровано в Снігурівському МБТІ, про що суду представлено реєстраційне посвідчення, номер у реєстровій книзі - 2а - 208. Згідно договору власниками зазначеної квартири є ОСОБА_3 та члени її сім"ї ОСОБА_7, ОСОБА_5 по 1/3 частці кожен на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Бюро приватизації радгоспу "Інгулецький" 20.10.1993 р та зареєстрованого Снігурівським БТІ 23.12.1998 р. за №208 (а.с.11-12).
Позивач зареєстрований та проживає у вказаній квартирі з 16 червня 2000 року, що підтверджується записом в будинковій книзі (а.с.7-10).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна №124582484 від 21.05.2018 року, відомості про власника квартири АДРЕСА_2 відсутні (а.с.15).
Відповідно до ст.153 ЦК УРСР договір вважається укладеним коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст.224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Позивач ствердив, що зі свого боку виконав умови договору купівлі-продажу, тоді як відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення угоди.
Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Ухиляння будь-якої із сторін договору від його нотаріального оформлення на час його укладення є умовним в силу п.6 Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству 13 грудня 1995 року №56, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996п. за №31/056 відповідно до якого біржовий договір купівлі-продажу визнано правовстановлюючим документом, а згідно ст.15 Закону «Про товарну біржу» реєстрація договору на біржі прирівнювалась до нотаріального оформлення (підтвердженням цьому є реєстрація спірного договору в БТІ). При цьому продавці квартири не оспорювали після спливу значного часу виконання угоди сторонами.
Відповідно до ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться, у тому числі на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
На підставі викладеного, суд приходить висновку про доведеність вимог позивача за наявності письмового підтвердження укладання сторонами договору купівлі-продажу квартири, який хоча і не посвідчено нотаріально, однак сторонами досягнуто угоди щодо всіх його істотних умов та неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.
Визнати дійсним договір №45 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 20 квітня 2000 року у Снігурівській філії Південної товарної біржі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд, який відраховується з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення - 06.03.2019 року.
Суддя