ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1983/19 Справа № 202/4559/17 Суддя у 1-й інстанції - Мороз В.П. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності, мотивуючи тим, що 30 грудня 2015 року за договором позики він надав ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 250.000 грн., що на момент укладання договору було еквівалентно 10. 000 доларам США.

Вказував, що гроші передавались у позику з тим, що у разі не повернення їх у визначений строк, в рахунок погашення боргу ОСОБА_3 передає йому у власність квартиру АДРЕСА_1.

Зазначав, що у встановлений договором строк позичальник умови договору не виконала, грошові кошти не повернула.

Посилаючись на те, що своїми діями ОСОБА_4 порушує його права, а договір позики має ознаки договору купівлі-продажу, а тому просив суд ухвалити рішення, яким визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений 30 грудня 2015 року між ним та ОСОБА_3, дійсним; припинити право власності та скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_2; визнати та зареєструвати право власності на квартиру за ним.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені.

В апеляційній скарзі прокуратура Дніпропетровської області діючи в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 серпня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду скасувати та провадження у справі закрити, виходячи з наступного.

Колегія суддів наголошує на тому, що закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у звязку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон повязує неможливість судового розгляду справи.

Підставами для закриття провадження у справі є обставини, які підтверджують: неправомірність виникнення процесу (п.п.1,2,5 ст.255 ЦПК України); неможливість його подальшого продовження (п.п.6,7 ст.255 ЦПК України); недоцільність його продовження (п.п.3,4 ст.255 ЦПК України).

Пунктом 33 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 передбачено, що суд закриває провадження у справі з підстав, передбачених ст.205 ЦПК України, перелік якої є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (ч. 1 ст.55 ЦПК України).

Отже, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку із вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Статтями 1218,1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1)особисті немайнові права; 2)право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3)право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4)право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5)права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст.608 цього Кодексу.

Колегія суддів наголошує на тому, що правовідносини по даній справі допускають правонаступництво, втім суд першої інстанції, відкривши провадження по справі 10 липня 2017 року, не взяв до уваги той факт, що відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 15-16 травня 2017 року.

Тобто провадження було відкрито по справі за позовом до померлої особи.

Згідно ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Під час вирішення питання щодо належних процесуальних дій суду у разі встановлення факту смерті відповідача, що настала до моменту подання позову, слід виходити з визначення цивільної процесуальної правоздатності як передумови виникнення процесуальних відносин між сторонами.

Так, відповідно до ст.46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно зі ст.47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягай повноліття, а також юридичні особи. При цьому цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті (ч.4 ст.25 ЦК України).

Результати аналізу зазначених правових норм дають підстави для висновку про те, що чинним законодавством України не передбачено можливості пред'явлення позову до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч.4 ст.25 ЦК України припинилася. При цьому вирішення питання щодо належних процесуальних дій суду у наведеному випадку залежить від стадії судового провадження, на якій судом було встановлено факт пред'явлення позову до померлої особи.

Зокрема, якщо на стадії відкриття провадження у справі в результаті виконання вимог ч.3 ст.122 ЦПК України (у редакції від 18 березня 2004 року з відповідними змінами та доповненнями на час відкриття провадження по даній справі) суд встановить, що фізична особа - відповідач знятий з обліку у відповідному органі реєстрації місця перебування та місця проживання особи у зв'язку із смертю, у відкритті провадження має бути відмовлено на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України у зв'язку з тим, що відповідна заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

У тому випадку, якщо факт смерті відповідача, що настала до подання позову, буде встановлено на стадії судового розгляду, суду слід керуватись положеннями п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України та закривати провадження у справі у зв'язку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, позивачу має бути роз'яснене право звернутися з відповідним позовом до спадкоємців померлого боржника в порядку, передбаченому ст.1281 ЦК України.

Колегія суддів наголошує на тому, що станом на день подачі позовної заяви і на день прийняття ухвали про відкриття провадження особа, зазначена у якості відповідача, не могла мати цивільну правоздатність у звязку зі смертю, яка настала за декілька місяців до цього.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 серпня 2017 року не узгоджується з даними, отриманими апеляційним судом при перевірці доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з позивача ОСОБА_2 на користь прокуратури Дніпропетровської області необхідно стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1.500 грн.

Керуючись ст.ст.255,367,374,377,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 серпня 2017 року скасувати та провадження у справі закрити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь прокуратури Дніпропетровської області судовий збір у розмірі 1. 500 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_6