№ 6/183/12/19

У Х В А Л А
01 лютого 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.
секретаря Пономаренко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Чечелівського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку,-
У судове засідання представник заявника не зявився. Від ПАТ АБ «Украгазбанк» надійшов відзив на подання, яким вважали подання таким, що підлягає виконанню.
Боржник не зявилася, повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома, однак її неявка не перешкоджає розгляду заяви.
У відповідності до ч.11 ст. 440 ЦПК України, суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.
Підставою для звернення державного виконавця до суду з відповідним поданням стала та обставина, що вказане нерухоме майно не оформлене належним чином.
Зокрема, державний виконавець посилався на те, що:
- відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 82888857 від 20 березня 2017 року відсутній запис щодо належності боржнику зазначеного нерухомого майна (т. 2 а.с. 127);
- відповідно до не завіреної у встановленому законом порядку копії інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 15 серпня 2017 року Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на замовлення гр.ОСОБА_4 відомості щодо державної реєстрації права в державному реєстрі прав відсутня (т. 2 а.с. 126);
- відповідно до копії реєстраційної картки земельної ділянки серії АБД № 910011 від 03 жовтня 2008 року, яка завірена посадовою особою ПАТ КБ «Укргазбанку», відсутні відомості щодо реєстрації зазначеного нерухомого майна.
ПАТ АБ «Украгазбанк» також надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 152904607 від 17 січня 2019 року зазначене нерухоме майно відсутній запис щодо належності боржнику.
Згідно абз. 2 ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
У відповідності до ч.10 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
Отже, законодавець в даній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, - це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку, як юридичного факту.
Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набрав чинності лише 01.01.2013 року та не зобов'язував власників нерухомого майна право власності, на яке було зареєстровано у встановлений на той час законодавством спосіб, здійснювати повторну реєстрацію права власності у електронному реєстрі. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 1 липня 2004 року, який набрав чинності 01.01.2013 року та п 81-1 Постанови КМУ від 25.12.1015 року за № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація похідного речового права на земельну ділянку, право власності на яку виникло та оформлено в установленому порядку до 1 січня 2013 року, здійснюється одночасно з державною реєстрацією права власності на таку земельну ділянку (крім випадків, коли право власності на таку земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав) на підставі заяви про державну реєстрацію прав.
Державна реєстрація права власності на земельну ділянку у разі подання заяви про державну реєстрацію прав набувачем похідного речового права на таку земельну ділянку може здійснюватися без подання заявником документа, на підставі якого виникло право власності, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі та до моменту автоматизованого перенесення до Державного реєстру прав записів (відомостей) про речові права та обтяження на земельні ділянки з Державного реєстру земель.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відсутність інформації в електронному реєстрі права власності боржника зазначену земельну ділянку не свідчить про те, що право власності не зареєстровано боржником в установленому законом порядку.
Отже, достеменних доказів з приводу того, що зазначене нерухоме майно земельна ділянка не була належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку, до суду не надано.
Також, із поданих суду матеріалів не вбачається, що державним виконавцем вживалися заходи в рамках цього виконавчого провадження, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», зокрема виносилася постанова про накладення арешту на майно, не надано доказів на підтвердження неможливості звернення стягнення на нерухоме майно на підставі виконавчих листів у передбачений законом спосіб, а матеріали заяви не містять відомостей того, що боржнику ОСОБА_1 відомо про існування відкритих виконавчих проваджень щодо неї, тощо.
Таким чином, з урахуванням встановленого в судовому засіданні, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 77, 81, 89, 223, 258, 260, 354, ч.10, 11 ст.440 ЦПК України, суд,
Подання Чечелівського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем її складення.

Суддя Сорока О.В.