Справа № 214/3840/18
2-о/214/10/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 лютого 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

за участю:

заявника ОСОБА_1,

її представника ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа Саксаганський районний відділ у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання на території України до 24.08.1991 року, який необхідний їй для набуття громадянства України.

В обґрунтування заяви вказала, що вона з 1991 року проживає на території України. 12.01.1996 року народила дитину ОСОБА_4, яка проживає у м. Кривому Розі та отримала громадянство України. Весь час вона проживала на території України, закінчила Криворізький педагогічний інститут на стаціонарному відділенні. На теперішній час заявник постійно проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановити факт постійного проживання на території України необхідно їй для набуття громадянства України. Звернувшись до заінтересованої особи з заявою про встановлення належності до громадянства України, заявник отримала відмову, оскільки їй необхідно довести факт постійного проживання на території України.

Заявник та її представник, кожен окремо, вимоги заяви підтримали, просили задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні вирішення справи поклав на розсуд суду.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, заявник має паспорт громадянина ОСОБА_5 Білорусь (а.с.4). При цьому з 18.11.2011 року має посвідку на постійне проживання на території України та з 08.12.2011 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Відповідно листа Саксаганського районного відділу у м. Кривому Розі Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України №1229/2566 від 01.06.2018 року, ОСОБА_1 повідомлено, що однією з підстав для встановлення належності до громадянства України є постійне проживання особи станом на 24.08.1991 року на території України. Цей факт має бути доведений документально (а.с.7).

Згідно довідки від 22.05.2018 року про реєстрацію проживання особи, ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, з 21.02.1991 року по 26.08.1991 року та з 02.09.1993 року по 08.02.1996 року (а.с.8).

Згідно із положеннями ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому поряду можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» № 2235-III від 18 січня 2001 року, громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Частиною 1 статті 8 зазначеного вище Закону передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_4, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської ОСОБА_5, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної ОСОБА_5 (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Відповідно до пункту 7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 або 13 листопада 1991 року.

У пункті 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

При цьому суд приймає до уваги, що наведений у статті 315 Цивільного процесуального кодексу України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Отже, на підставі наявних у справі письмових доказів та пояснень заявника у судовому засіданні, наявні підстави для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України до 24.08.1991 року.

Таким чином заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 293, 294, 315, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про громадянство України», суд

ВИРІШИВ:

Уточнені заявлені вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на території України до 24.08.1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його складення.

Суддя В.В. Попов.

Повний текст рішення складено 07 березня 2019 року.