Справа № 317/2757/19
Провадження № 2/317/1074/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2019 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Яркіної С.В.,
за участю секретаря судового засідання Ігнатченко Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
У серпні 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
У позові ОСОБА_1 зазначив, що на підставі Свідоцтва про право власності йому належить будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
У належному позивачу будинку наразі зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 колишня дружина його сина, яка з 2015 року за вказаною адресою не проживає та особистих речей не має. Факт реєстрації відповідачки в належному позивачу житловому будинку чинить останньому перешкоди в користуванні своєю власністю.
З огляду на вищевикладене позивач, посилаючись на ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, зазначає, що реєстрація відповідачки у належному йому будинку, порушує право власності останнього, заважає вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, у зв`язку з чим просив суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності, без фіксування процесу технічними засобами. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка до суду не з`явилась, про дату, час і місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується роздруківкою з офіційного веб-сайту суду з оголошенням про виклик до суду та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомила.Відзив, у передбачений ухвалою суду строк, суду не надала.
На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до копії Свідоцтва № НОМЕР_1 про право особистої власності на будови, виданого 25 жовтня 1989 року Виконавчим комітетом Запорізької районної ради народних депутатів Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_1 є власником будинку, розташованого у АДРЕСА_1 (а.с. 8).
Право власності на вищевказаний будинок зареєстровано за ОСОБА_1 , що підтверджується Реєстраційним написом на документі про право приватної власності, записаним у реєстрову книгу № 12 за реєстровим № 2110 від 25 жовтня 1989 року (а.с. 8 зворотна сторона).
Відповідно до копії Акту обстеження фактичного проживання громадянина за адресою його реєстрації від 16.07.2019, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає з 2016 року (а.с. 9).
Згідно з копією Довідки № 1581 від 18.07.2019, виданої Виконавчим комітетом Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_1 проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 . Також за вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_2 , але з 2016 року не проживає (а.с. 10).
Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Разом з цим, згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Беручи до уваги те, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідачка, яка не є членом його сім`ї, у добровільному порядку відмовляється знятися з реєстрації з належного ОСОБА_1 житлового будинку, тим самим порушує конституційне право позивача, як власника даного будинку, на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, у суду є всі підставі для задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання про відшкодування судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України; ст. 72 ЖК УРСР, ст.ст. 11, 16, 316, 317, 319, 383, 391 ЦК України; ст.ст. 12, 13, 76-83, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 ) визнати такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 ) в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Яркіна