П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року місто Київ

справа № 761/43720/16-ц

апеляційне провадження № 22-ц/824/1181/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 7 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 11 грудня 2007 між ним та відкритим акціонерним товариством комерційним банком "Надра" (далі - ВАТ КБ "Надра"), правонаступником якого є ПАТ "КБ "Надра", був укладений кредитний договір № 725295, відповідно до умов якого він отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 89 316,46 доларів США з відсотковою ставкою 12,39 % річних, строком до 10 грудня 2032 року. Даний договір кредиту був забезпечений іпотекою на підставі договору іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, вартістю 495 919 грн.

5 грудня 2013 року сторони уклали додатковий договір про внесення змін та доповнень до вказаного кредитного договору, відповідно до якого змінено валюту кредиту, поверненню підлягала сума у розмірі 503 894 грн. 15 коп., а також погоджено продаж предмета іпотеки до 5 грудня 2013 року за ціною не менше 64 540, 97 доларів США в рахунок погашення заборгованості за кредитом.

Позивач зазначає, що свої зобов'язання за договором ним виконані, 5 грудня 2013 року продано предмет іпотеки та цього ж дня перераховано відповідачу кошти на погашення заборгованості за договором, проте банк продовжує нараховувати кошти за кредитним договором.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати припиненими правовідносини за кредитним договором від 11 грудня 2007 року та зобов'язання, які випливають із цього договору.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 7 червня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано припиненими зобов'язання за кредитним договором від 11 грудня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 і ВАТ КБ "Надра" та зобов'язання ОСОБА_1, які випливають із цього договору.

У поданій апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра", посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Скаржник зазначає, що 5 грудня 2013 року банком проведено реструктуризацію залишку заборгованості позивача, уклавши з ним додатковий договір до основного договору з конвертацією в національну валюту після продажу предмета іпотеки. В цей же день кошти були перераховані в рахунок погашення заборгованості за договором від 11 грудня 2007 року, тобто до укладення додаткового договору, та відповідно були спрямовані на погашення відсотків за кредитним договором, а тому банк вважає, що зобов'язання між сторонами не припинилися.

У запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає, що банком незаконно нараховується заборгованість, оскільки зобов'язання за кредитним договором боржником було виконано.

Представник ПАТ КБ"Надра" - Савчук О.Г. в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечували та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 11 грудня 2007 між ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого є ПАТ "КБ "Надра", та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 725295, відповідно до умов якого позивач отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в розмірі 89 316,46 доларів США з відсотковою ставкою 12,39 % річних строком до 10 грудня 2032 року. Даний договір кредиту був забезпечений іпотекою на підставі договору іпотеки, укладеного між сторонами цього ж числа, відповідно до умов якого позичальник передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, вартістю 495 919 грн.

5 грудня 2013 року між сторонами укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 11 грудня 2007 року, відповідно до умов якого сторони досягли домовленості: змінити валюту виконання зобов'язань за кредитним договором на національну валюту - гривню; встановили, що поверненню підлягає 63 041,93 доларів США; заборгованість по сплаті нарахованих та несплачених процентів зменшено до 0,00 доларів США.

Відповідно до п. 11.2 додаткового договору сторони погодили, що позичальник зобов'язаний у термін до 5 грудня 2013 року здійснити продаж предмета іпотеки за ціною не нижче 64 540,97 доларів США та направити кошти від продажу квартири на погашення боргових зобов'язань.

На підставі договору купівлі-продажу квартири від 5 грудня 2013 року ОСОБА_1 продав предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 та відповідно до квитанції від цієї ж дати сума коштів у розмірі 64 541 доларів США була перерахована на рахунок ОСОБА_1 у ПАТ "КБ "Надра" з призначенням платежу: сплата боргу ОСОБА_1 за кредитним договором від 11 грудня

2007 року.

Ухвалюючи рішення про задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем виконано свої зобов'язання за кредитним договором, а тому подальше нарахування грошових коштів банком є неправомірним.

Такий висновку суду є правильним.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 1, 6 та 11 ЦК України наявність або відсутність прав та обов'язків сторін, припинення, зміна або виникнення прав і обов'язків учасників правовідносин встановлюються та регулюються нормами матеріального права й договором.

Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 526, 610 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне зобов'язання).

Положенням ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 2 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 17 січня 2019 року, у задоволенні позову ПАТ "КБ "Надра" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 11 грудні 2007 року № 725295 відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором про реструктуризацію виконав у повному обсязі, а тому вимоги банку про стягнення заборгованості є безпідставними.

Ураховуючи ту обставину, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено відсутність заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 11 грудня 2007 року, у зв'язку з його виконанням, зобов'язання за вказаним договором є припиненими.

У такому випадку доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра", залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 7 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо

до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 5 березня 2019 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова