Справа № 487/8144/18
Провадження № 2/487/794/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27.02.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Гаврасієнко В.О., при секретарі Гречаній А.Д.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, треті особи Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2018 року ОСОБА_1, звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до Миколаївської міської ради, треті особи Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в якій просить визнати за ним право власності на 42/300 ідеальних часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. 3 Слобідська, 170 в м. Миколаєві в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_8, яка померла 21.08.2014 року, та бабусі ОСОБА_9, яка померла 16.11.2014 року, посилаючись на те, що державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду із зазначеним позовом.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Треті особи в судове засідання не з'явились, причину неявки суду не повідомили, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

21 серпня 2014 року померла мати позивача ОСОБА_8 (свідоцтво про смерть серія І-ФП № 202367 видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 12 вересня 2014 року), та 16 листопада 2014 року померла бабуся позивача - ОСОБА_9 (свідоцтво про смерть серія І-ФП № 208277 видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 24 грудня 2014 року).

Після їх смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на частку домоволодіння, розташоване за адресою: м. Миколаїв, вулиця 3 Слобідська, будинок 170.

Для оформлення свідоцтва про право на спадщину 18 січня 2018 року державному нотаріусу Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області було надано документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері позивача - ОСОБА_8 та бабусі - ОСОБА_9 на відповідну частку домоволодіння, що розташоване по вул. 3 Слобідська, 170 в м. Миколаїв, Миколаївської області.

Нотаріус Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Постановою від 19.01.2018 відмовила в оформленні спадщини.

29.10.1997 згідно договору міни нерухомого майна № 2044 спадкодавці набули права власності на частку домоволодіння за адресою м. Миколаїв, вул. 3 Слобідська, будинок 170. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.09.2018 по справі № 487/1450/18 визнано договір міни нерухомого майна № 2044 від 29.10.1997, що укладений на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі та зареєстрований 31.10.1997 Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 5550 дійсним. Тому на даний час він є правомірним та породжує для його сторін цивільні права та обовязки, які ним передбачені.

Комунальним підприємством Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації було перераховано ідеальні частки між співвласниками у житлових будинках з господарськими спорудами по вул. 3 Слобідська, 170, м. Миколаїв

Повторно для оформлення свідоцтва про право на спадщину 26 жовтня 2018 року державному нотаріусу Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області було надано документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері позивача - ОСОБА_8 та бабусі - ОСОБА_9 на відповідну частку домоволодіння, що розташоване по вул. 3 Слобідська, 170 в м. Миколаїв, Миколаївської області.

Але нотаріус відмовила в оформленні спадщини у зв'язку з тим, що відповідно до ст. 364 Цивільного кодексу України, співласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно прпиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченю.

За даними Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації 28/100 часткам вказаного домоволодіння згідно рішення виконкому Миколаївської міської ради від 23.10.2007 № 2210 надано нову адресу: вул. 3 Слобідська, 170/1. Нотаріально посвідчений договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна відсутній. Тому не зміг встановити розмір часток співласників у праві спільної часткової власності на вказане домоволодіння та видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку, яка належала б спадкодавцям ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вказаному домоволодінні, оскільки частки співвласників змінилися у зв'язку з виділом частки одного із співвласників зі спільного майна.

Однак, не зважаючи на вищевикладене, право ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на домоволодіння, що знаходиться по вул. 3 Слобідська, 170 в м. Миколаїв Миколаївської області підтверджується наступними документальними доказами:

-договром міни нерухомого майна № 2044 від 29.10.1997, що укладений на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі та зареєстрований 31.10.1997 Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 5550;

-Рішенням Заводського районного від 05.09.2018 по справі № 487/1450/18.

Відповідно до ст.. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців немає.

У відповідності до ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до розяснень, що містяться у ОСОБА_11 Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (п. 3.4), розглядаючи спори, пов'язані із спадкуванням частки майна, що у спільній сумісній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно із ст. 368 ЦК спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила -1/2".

Таким чином, позивачу необхідно визначити, що частка матері позивача в праві спільної часткової власності складала 21/300 частини домоволодіння по вул. 3 Слобідська. 170 у м. Миколаєві, та частка бабусі позивача в праві спільної часткової власності складала 21/300 частини домоволодіння по вул. 3 Слобідська. 170 у м. Миколаєві.

Також в ОСОБА_11 ВССУ зазначено наступне: «Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку».

Відповідно до статті 1261 ЦК України позивач є спадкоємицем першої черги за законом. Отже, на сьогоднішній день, окрім як в судовому порядку, я не може реалізувати своє право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку Переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України - права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно з роз'ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Також згідно ОСОБА_11 № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що судам потрібно враховувати, що якщо нотаріусом відмовлено особі в оформленні права на спадщину (видачі, свідоцтва про право на спадщину), вона може звернутися до суду за захистом своїх прав відповідно до ст. 16 ЦК України та п. 23 ППВСУ від 30 травня 2008 № 7 - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуюче вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, треті особи Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, треті особи Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, мешкає: АДРЕСА_1), право власності на 42/300 частини в домоволодінні по вул.. 3 Слобідська, 170 в м. Миколаєві.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.О. Гаврасієнко