Справа № 463/1752/18 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/549/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий-суддя Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколота Т.І., Савуляка Р.В.

розглянувши у м. Львові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Личаківського районного суду м.Львова від 12 грудня 2018 року ухваленого судом у складі судді Стрепко Н.Л. у справі № 463/1752/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

02 квітня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за договором № 22/2008 ЛФ від 04 квітня 2008 року про надання кредиту, а саме: пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за квітень 2017 року - 11 250 грн.; за травень 2017 року-11 625 грн., за червень 2017 року - 11 250 грн., за липень 2017 року -11 625 грн. -всього - 45 750 грн.; солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 за договором про надання кредиту №22/2008 ЛФ від 04 квітня 2018 року пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за квітень 2017 року-11 250 грн., за травень 2017 року-11 625 грн., за червень 2017 року-11 250 грн., за липень 2017 року-11 625 грн. - всього 45 750 грн.; стягнути з відповідачів солідарно компенсацію за відрив від звичайних занять.

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 12 грудня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за квітень-липень 2017 року включно за договором про надання кредиту № 22/2008 ЛФ від 04 квітня 2008 року в розмірі 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за квітень-липень 2017 року включно за договором про надання кредиту № 22/2008 ЛФ від 04 квітня 2008 року в розмірі 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) гривень.

В задоволенні позову в частині солідарного стягнення з відповідачів компенсації за відрив позивача від звичайних занять та солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 пені в розмірі по 33 250 (тридцять три тисячі двісті п`ятдесять) гривень відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки судом порушено норми процесуального та матеріального права, не досліджені обставини справи, рішення суду не відповідає встановленим для нього вимогам. Зазначає, що суд безпідставно зменшив суму пені, не врахувавши, що сума основного боргу згідно рішення суду від 07.10.2014 року становить 45 972,25 грн., а не 12 500 грн. як зазначено у рішенні суду. Облікова ставка НБУ у квітні-липні 2018 року становила 12,5%, а подвійна облікова ставка становила 25%, згідно Договору кредиту пеня нараховується у розмірі 3%, що у 8,3 рази менше від облікової ставки НБУ. Вважає, що нарахована пеня згідно Договору про надання кредиту у 30,7 рази менша від розміру, передбаченого чинним законодавством України. Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог повністю.

Відзив на апеляційну скаргу не поступив.

Відповідно до статті 369 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом частини 2 статті 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з частиною п`ятої статті 268 ЦПК датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Матеріалами справи та судом встановлено що відповідно до Договору кредиту № 22/2008 ЛФ від 04 квітня 2008 року позичальник ОСОБА_2 отримав у Львівській філії Кредитної спілки «Либідь» (далі КС «Либідь») кредит у розмірі 20 000 гривень на умовах строковості, зворотності та платності, зобов`язався такий повернути відповідно до умов Договору (а.с. 8).

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова вд 07 жовтня 2014 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 12 лютого 2015 року, вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 за договором про надання кредиту № 22/2008 ЛФ від 04 квітня 2008 року 12 500 гривень тіла кредиту, 20 972, 25 гривень процентів за користування кредитом та 12 500 гривень пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання - всього 45 972, 25 гривень.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 за договором про надання кредиту №22/2008 ЛФ від 04 квітня 2008 року 12 500 гривень тіла кредиту, 20 972, 25 гривень процентів за користування кредитом та 12 500 гривень пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання - всього 45 972, 25 гривень (а.с. 3-5).

Вище названим рішенням встановлено, що згідно договору про відступлення права вимоги внаслідок прощення боргу від 29 березня 2013 року до ОСОБА_1 перейшло право вимоги за Договором, укладеним між відповідачами та КС «Либідь».

Рішення Личаківського районного суду м.Львова не виконане, грошові кошти боржниками не повернені.

Згідно приписів частини першої ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Із вимог позовної заяви вбачається, що кредитор просить стягнути з боржників штрафні санкції у вигляді пені за прострочення виконання грошового зобов`язання.

За приписами статей 549, 550, 551 Цивільного кодексу України (далі ЦК) пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції врахував вимоги пункту 2 частини другої статті 258 ЦК відповідно до якої до вимог про стягнення неустойки (як штрафу так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути пеню (незалежно від періоду її нарахування) можна лише у межах спеціальної позовної давності.

Судом дано належну правову оцінку встановленим обставинам справи та стягнуто з відповідачів пеню за період з квітня по липень включно 2017 року, тобто за чотири місяці 2017 року за договором про надання кредиту № 22/2008 ЛФ від 04 квітня 2008 року.

Згідно статті 551 частина 3 ЦК розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають значення .

Враховуючи те, що сума боргу тіла кредиту становить 12 500 грн., відтак судом першої інстанції підставно зменшено суму пені до суми боргу тіла кредиту.

Доводи апеляційної скарги в частині, що сума боргу згідно рішення Личаківського районного суду м.Львова від 07 жовтня 2014 року становить 45 972, 25 грн. не приймаються судом, оскільки у зазначену суму враховано тіло кредиту, проценти та пеню.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з одержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 12 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24 червня 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк