ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1480/19 Справа № 202/2091/17 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Північтранс,

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Північтранс», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія ПЗУ Україна», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Північтранс», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія ПЗУ Україна», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Північтранс», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія ПЗУ Україна», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Північ Транс», (, м. Одеса, 21 км. Старокиївської дороги) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1) матеріальні збитки у розмірі 38 119, 21 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Північ Транс», (, м. Одеса, 21 км. Старокиївської дороги) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1) моральну шкоду у розмірі 5000,0 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Північ Транс», (, м. Одеса, 21 км. Старокиївської дороги) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1280, 0 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 акціонерне товариство Північтранс, просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року по справі № 202/2091/17 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Північтранс», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія ПЗУ Україна», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та ухвалити нове рішення за яким стягнути з ПАТ Північтранс на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 500,00 грн., в іншій частині позову відмовити у повному обсязі.

У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Північтранс на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року просить рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається,що 10.05.2016 року водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки Wolkswagen LT35ПЕ д/н НОМЕР_2 по пр. Слобожанському 1 у м. Дніпрі біля с/о №417 при перестроюванні не надав перевагу в русі, у звязку з чим скоїв зіткнення з транспортним засобом марки Hyundai Accent д/н НОМЕР_3, під керування водія ОСОБА_1, в результаті чого транспортні засоби зазнали механічні пошкодження.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2016 водія ОСОБА_2 визнано винним у скоєному дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Власником транспортного засобу Wolkswagen LT35ПЕ д/н НОМЕР_2 є ОСОБА_3 цивільно-правова відповідальність якої застрахована в страховій компанії Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія ПЗУ Україна», страховий поліс АІ/9117310,від 01.02.2016 року, термін дії з 00 год.00 хв. 02.02.2016 року до 01.08.2016 року.

17.06.2016 року позивач письмово повідомив ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про настання страхового випадку, надав заяву на виплату страхового відшкодування та надіслав усі, передбачені законом, документи для виплати страхового відшкодування.

14.06.2016 року, СОД - ФОП ОСОБА_5 за замовленням ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу марки Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_3, та 29.06.2016 року складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу № 1422/16 від 14.06.2016 року.

Згідно зазначеного звіту розмір матеріальної шкоди склала у розмірі 30 588,81 грн.

Враховуючи необхідність проведення відновлювального ремонту, позивач звернулася до ФОП ОСОБА_6, м.Дніпро, вул.Погребняка, 18 А, кв.97. Відповідно до рахунку №115 від 29.06.2016 року на відновлювально-ремонтні роботи Hyundai Accent, виставленого ФОП ОСОБА_6, розмір суми відновлювального ремонту повинна була складати 66951,38 грн. Відповідно до Акту виконаних робіт № від 22.08.2016 року виданого ФОП ОСОБА_6 розмір суми відновлювального ремонту складає 66951,38 грн.

Позивачкою сплачено ФОП ОСОБА_6 дані послуги: 15.07.2016 року в сумі 38 000,00 грн. та 22.08.2016 року в сумі 28951,38 грн.

ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» перерахувала страхову виплату позивачу: 06.07.2016 року - в сумі 30 088,81 грн.; 23.12.2016 року - в сумі 1 717,73 грн.; 24.01.2017 року - в сумі 3 475,63 грн., всього: 35 282,17 грн.

Вартість відновлювальних ремонтних робіт, проведених ФОП ОСОБА_6 складає: 66951,38 грн. + 5950,00 грн. = 72 901,38 грн.

Таким чином, сума яка підлягає стягненню складає: 72901.38 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 35282,17 грн. (отримане страхове відшкодування) + 500,00 грн. (безумовна франшиза) = 38119,21 грн.

В момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з відповідачем ОСОБА_4 акціонерне товариство «Північ Транс», що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 10.05.2016 року та постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2016 року.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ст.1192 ЦК України з урахування обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України визначено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами) від 27 березня 1992 року №6 шкода заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що відповідальність за відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії джерела підвищеної небезпеки лежить на ПАТ «Північ Транс».

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди, оскільки з вини ОСОБА_2 було пошкоджено її автомобіль, що завдало їй певних незручностей, які полягали в тому, що вона певний час не могла користуватися цим транспортним засобом, порушено було її звичний уклад життя.

Виходячи з конкретних обставин справи, принципів справедливості і розумності, приймаючи до уваги характер і глибину моральних страждань ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з ПАТ ПівнічТранс на користь ОСОБА_1, на відшкодування моральної шкоди 5 000,00 гривень.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що позивачем не надано доказів на підтвердження перебування у трудових відносинах ОСОБА_2 з відповідачем на момент вчинення ДТП, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта про те, що ПАТ ПівнічТранс взагалі є неналежним відповідачем по справі та що судом першої інстанції неправомірно стягнуто з підприємства матеріальну та моральну шкоду, колегія суддів ставиться критично, оскільки відповідно до наданих до матеріалів справи доказам ОСОБА_2 та ПАТ ПівнічТранс на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебували у трудових відносинах, у звязку із чим підлягає стягненню ПАТ ПівнічТранс у відповідності ч.1 ст.1172 ЦК України.

Враховуючи наведене, відповідачем не було доведено тих обставин, що автомобіль вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, і ОСОБА_2 керував ним під час ДТП не у зв'язку з виконанням своїх посадових обов'язків.

Також відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами розмір суми відновлювального ремонту, невідповідність акту відновлювальних робіт дійсності витраченого часу на відновлювальний ремонт.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Північтранс - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_7