Номер провадження: 22-ц/813/469/19
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Калараш А.А.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та Одеської міської ради до ОСОБА_2 (третя особа - Державний реєстратор Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравець Олександр Володимирович) про визнання незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, приведення об`єкту нерухомості в попередній стан, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Шенцевої О.П. 03 липня 2018 року у м. Одеса,-

встановила:

02 липня 2018 року заступник керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та Одеської міської ради звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (третя особа - Державний реєстратор Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравець Олександр Володимирович) про визнання незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, приведення об`єкту нерухомості в попередній стан.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2018 року провадження у справі було відкрито.

На вказану ухвалу суду була принесена апеляційна скарга представником ОСОБА_2, у якій апелянт поставив питання про скасування судового рішення, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, а саме, на думку апелянта, фактично за змістом позовних вимог подана позовна заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду за нормами, передбаченими КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Предметом позову у даній справі є визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого проведено реєстрацію змін до права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, та зобов'язання відповідача за власний рахунок привести вказану квартиру у попередній стан.

Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги представника ОСОБА_2 про те, що ця справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 2 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.п. 1-2 ч. 1 ст.4 КАС України).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

У пункті 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Водночас, помилковим є застосування положень статті 19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб'єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб'єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Визнання протиправним і скасування рішення, запису щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на підставі якого проведено реєстрацію змін до права власності ОСОБА_2, є захистом прав держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та Одеської міської ради, як власників комунальної власності, від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна.

Позивач фактично обґрунтував позовні вимоги наявністю у осіб, в інтересах яких подано позов, права власності на об'єкт нерухомості, і відсутністю такого права у ОСОБА_2 і, як наслідок, відсутністю у останньої правомірного інтересу щодо фіксації змін до права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить до висновку, що даний спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме є спором позивача в інтересах держави та ОСОБА_2 щодо змін до права власності на спірний об'єкт нерухомості, які підлягають державній реєстрації. З огляду на суб'єктний склад сторін спору, він має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Зазначене вище відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16.

Інших доказів правового характеру апеляційна скарга не містить.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2018 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 25 лютого 2019 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.М. Таварткіладзе

А.А. Калараш