Справа № 351/2638/18
Номер провадження №2/351/227/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Калиновського М.М.

з участю секретаря Равлюк М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Олешківського старостинського округу Заболотівської ОТГ про визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до Олешківського старостинського округу Заболотівської ОТГ про визнання права власності на майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що 16.06.1998р. померла її мати ОСОБА_2, якій на підставі державного акту на право власності на землю ІІІ-ІФ № 032458 належала земельна ділянка площею 0,74 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Олешківського старостинського округу.

Спадкоємцем за законом стала вона- позивачка, донька померлої, так як вступила в управління спадковим майном після її смерті. Інших спадкоємців немає.

У зв'язку з тим, що державний акт був виданий після смерті матері, вона не може належним чином оформити спадщину в нотаріальній конторі.

Постановою Снятинської ДНК від 17.09.2018р. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку.

Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,74 га, що розташована на території Олешківського старостинського округу та яка належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на землю від 14.03.2001р..

Представник позивачки подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити, справу розглядати без її участі.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує.

Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ № 032458 від 14.03.2001р. ОСОБА_2 на підставі рішення сесії Олешківської сільської ради від 22.02.2001р. передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,74 га в межах згідно з планом, що розташована на території Олешківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НМ № 064988 ОСОБА_2 померла 16.06.1998р..

Згідно довідки Олешківського старостинського округу Заболотівської селищної ради ОТГ від 04.07.2018р. за ОСОБА_2, яка померла 16.06.1998р., числилось майно, яке розміщене в с. Любківці Снятинського району. На час її смерті разом з нею була зареєстрована та проживала її донька ОСОБА_1; після смерті ОСОБА_2 в управління спадковим майном вступила її донька ОСОБА_1, заборона відчуження на майно не накладалась, заповіт від імені померлої ОСОБА_2 в сільській раді не посвідчувався.

Із довідки Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 17.09.2018р. та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 17.09.2018р. вбачається, що після смерті ОСОБА_2, померлої 16.06.1998р., спадкова справа не заведена.

Постановою Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 17.09.2018р. позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2, померлої 16.06.1998р., у звязку з тим, що державний акт на земельну ділянку виданий на імя померлої після її смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до переконання, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю належала земельна ділянка площею 0,74 га, яка розташована на території Олешківської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, спадкоємцем якої за законом після смерті стала її донька ОСОБА_1, яка вступила в управління спадковим майном, інших спадкоємців немає.

З вказаних підстав, суд приходить до висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на земельну ділянку площею 0,74 га, яка розташована на території Олешківської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ІФ № 032458 від 14.03.2001р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 176, виданого на ОСОБА_2.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268, ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, що розташована на території Олешківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, площею 0,74 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ІФ № 032458 від 14.03.2001р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 176, виданого на ОСОБА_2, яка померла 16.06.1998р..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.