ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року

м. Харків

Справа № 621/1613/18

Провадження № 22-ц/818/3329/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів: Колтунової А. І., Бурлака І.В.,

за участю секретаря - Прокопчук І.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25 березня 2019 року в складі судді Бібіка О.В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів у сумі 23667,06 грн.

Позовна заява мотивована тим, що з 26 лютого 2011 року по 15 жовтня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2013 року з відповідача на її користь на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісяця до досягнення нею трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 та до досягнення повноліття у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу).

Відповідач ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 78406,24 грн. Вказане є підставою для нарахування пені відповідно до положень ст. 196 СК України.

Просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) в сумі 23667,06 грн.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 25 березня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 23667,06 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

22 травня 2019 року засобами поштового зв`язку до Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 на зазначене судове рішення подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду на направити справу за фактичним місцем проживання відповідача, що підсудна Московському районному суду м. Харкова.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач не надала суду належних доказів щодо того, що вона намагалась отримати присуджені аліменти вчасно. Судом порушено рівність сторін, оскільки прийнято до уваги розрахунок заборгованості по аліментах позивача, наданий державним виконавцем розрахунок здійснений з порушенням вимог ч. 1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», тобто розрахунок боргу здійснювався з повної суми заробітної плати, а не суми, яка залишається після утримання податків, суд не врахував довідку з пенсійного фонду, не враховано розрахунку заборгованості, наданий відповідачем у справі. Не погоджується з доказами, які були надані позивачем в обгрунтування своїх вимог.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року клопотання представника ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25 березня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені у зв`язку з простроченням сплати аліментів задоволено.

Поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25 березня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені у зв`язку з простроченням сплати аліментів.

Зупинено дію рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25 березня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені у зв`язку з простроченням сплати аліментів.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року закінчено підготовку апеляційного розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені у зв`язку з простроченням сплати аліментів.

Призначено цивільну справу до розгляду судом апеляційної інстанції в судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду на 10 год. 50 хв. 01 жовтня 2019 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення з`явившихся учасників процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем надано розрахунок неустойки (пені) у зв`язку з несплатою аліментів на її утримання за період з 17 січня 2013 року по 22 липня 2015 року, згідно з яким сума неустойки, яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача складає 2707,10 грн.

Сума неустойки, яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача у зв`язку з несплатою аліментів на утримання дочки за період з 17 січня 2013 року по 28 березня 2018 року складає 20959,96 грн. (а. с. 11-13).

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 25 квітня 2018 року № 572/1762/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Розрахунок пені у зв`язку з виникненням заборгованості по сплаті аліментів здійснено позивачем, відповідає прецедентній судовій практиці, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року № 572/1762/15-ц.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів в сумі 23667 грн 06 коп.

Проте суд апеляційної інстанції не може погодитись з мотивами, викладеними в рішенні суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 26 лютого 2011 року по 15 жовтня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2013 року у справі № 391/48/13-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісяця до досягнення нею трирічного віку, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнуто Аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 до досягнення повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_3 липня ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). (а. с. 14-16)

Із розрахунку заборгованості державного виконавця Зубенко Л.С. по аліментам по виконавчому листу № 391/48/13 від 27 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 не сплачував аліменти на утримання дружини в період з січня 2013 року по 22 липня 2015 року, заборгованість становить 9057,79 грн. (а. с. 9).

Згідно розрахунку державного виконавця Зубенко Л.С. заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 391/48/13 від 27 березня 2018 року, ОСОБА_2 не сплачував аліменти на утримання дитини в період з січня 2013 року по 27 березня 2018 року, заборгованість становить 69348,45 грн. (а. с. 10).

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка(пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та ст. 196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання.

Отже, з урахуванням правої природи, пеня є дієвим стимулом належного виконання обов`язку.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.

Обов`язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з прецендентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відсутність гарантії виконання судового рішення у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії надані сторонам - справедливий, відкритий і швидкий розгляд.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України.

Слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України, з огляду на таке.

Відповідно до Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, він визначав охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері грунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України.

Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини.

У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123).

ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. Роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «С. В. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36).

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Відповідний правовий висновок викладений в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). При цьому Велика Палата вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України.

Аналогічно вирішено питання також і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), згідно якої загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня на заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 був обізнаний про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення про стягнення з нього аліментів. Проте свої зобов`язання вчасно не виконував.

Із розрахунку заборгованості державного виконавця Зубенко Л.С. по аліментам по виконавчому листу № 391/48/13 від 27 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 не сплачував аліменти на утримання дружини в період з січня 2013 року по 22 липня 2015 року, заборгованість становить 9057,79 грн.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 391/48/13 від 27 березня 2018 року, ОСОБА_2 не сплачував аліменти на утримання дитини в період з січня 2013 року по 27 березня 2018 року, заборгованість становить 69348,45 грн.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 31 січня 2019 року вбачається, що загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 61437, 20 грн.

Матеріали справи не містять відомостей, що в установленому законом порядку відповідачем оскаржувались розрахунку заборгованості по аліментам здійсненими державним виконавцем.

До позовної заяви ОСОБА_1 надано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, при цьому в розрахунку посилалась на формулу розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, зазначену в постанові Верховного Суду України від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, згідно якої, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Як вбачається з розрахунку, саме таким порядком обчислення неустойки (пені) зі сплати аліментів керувалась ОСОБА_1 .

За її розрахунком сума простроченої пені у зв`язку із несплатою аліментів станом на 28 березня 2018 року становить 23667,06 грн. (а.с. 11-13).

Так, суд першої інстанції в своєму рішенні дійшов висновку, що розрахунок пені у зв`язку з виникненням заборгованості по сплаті аліментів здійснено позивачем, відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року № 572/1762/15-ц, на підставі чого, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів в сумі 23667 грн 06 коп.

З такими мотивами, викладеними в рішенні, для задоволення позовних вимог суд апеляційної інстанції погодитись не може з огляду на таке.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц та в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц відійшла від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року справі № 6-94цс15 та наступних постановах Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і вважала, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Таким чином, здійснюючи розрахунок заборгованості ОСОБА_1 помилково керувалась формулою для розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, зазначену в раніше прийнятій Постанові Верховного Суду України від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, від правової позиції якої Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відступити в постанові від 25 квітня 2018 року № 572/1762/15-ц та в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Проте суд першої інстанції на це уваги не звернув та дані обставини не встановив, помилково дійшовши висновку про те, що наданий позивачем розрахунок пені відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року № 572/1762/15-ц. При цьому належний розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, який відповідає чинній правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду, судом першої інстанції не виконано.

Враховуючи вищевикладене, розрахунок заборгованості пені за прострочення сплати аліментів, що відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, виглядає наступним чином:

Пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2013 року: 392,70 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1881 днів (з 01.02.2013 року по 28.03.2018 року) = 7386, 69 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2013 року: 811,75 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1853 днів (з 01.03.2013 року по 28.03.2018 року) = 15041,73 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2013 року: 811,75 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1822 днів (з 01.04.2013 року по 28.03.2018 року) = 14790 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2013 року: 835,5 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1792 днів (з 01.05.2013 року по 28.03.2018 року) = 14972,2 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2013 року: 835,5 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1761 днів (з 01.06.2013 року по 28.03.2018 року) = 14713,16 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2013 року: 835,5 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1731 днів (з 01.07.2013 року по 28.03.2018 року) = 14462,51 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2013 року: 846 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1700 днів (з 01.08.2013 року по 28.03.2018 року) = 14382 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2013 року: 846 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1669 днів (з 01.09.2013 року по 28.03.2018 року) = 14119,74 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2013 року: 869 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1639 днів (з 01.10.2013 року по 28.03.2018 року) = 14242,91 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2013 року: 869 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1608 днів (з 01.11.2013 року по 28.03.2018 року) = 13973,52 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2013 року: 869 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1578 днів (з 01.12.2013 року по 28.03.2018 року) = 13712,82 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2013 року: 869 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1547 днів (з 01.01.2014 року по 28.03.2018 року) = 13443,43 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2014 року: 871,25 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1516 днів (з 01.02.2014 року по 28.03.2018 року) = 13208,15 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2014 року: 871,25 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1488 днів (з 01.03.2014 року по 28.03.2018 року) = 12964,2 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2014 року: 871,25 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1457 днів (з 01.04.2014 року по 28.03.2018 року) = 12694,11 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2014 року: 896 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1427 днів (з 01.05.2014 року по 28.03.2018 року) = 12785,92 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2014 року: 896 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1396 днів (з 01.06.2014 року по 28.03.2018 року) = 12508,16 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2014 року: 896 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1366 днів (з 01.07.2014 року по 28.03.2018 року) = 12239,36 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2014 року: 901,5 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1335 днів (з 01.08.2014 року по 28.03.2018 року) = 12035,03 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2014 року: 901,5 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1304 днів (з 01.09.2014 року по 28.03.2018 року) = 11755,56 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2014 року: 901,5 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1274 днів (з 01.10.2014 року по 28.03.2018 року) = 11485,11 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2014 року: 891,75 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1243 днів (з 01.11.2014 року по 28.03.2018 року) = 11084,45 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2014 року: 891,75 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1213 днів (з 01.12.2014 року по 28.03.2018 року) = 10816,93 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2014 року: 891,75 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1182 днів (з 01.01.2015 року по 28.03.2018 року) = 10540,49 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2015 року: 876,75 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1151 днів (з 01.02.2015 року по 28.03.2018 року) = 10091,39 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2015 року: 876,75 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1123 днів (з 01.03.2015 року по 28.03.2018 року) = 9845,90 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2015 року: 876,75 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1092 днів (з 01.04.2015 року по 28.03.2018 року) = 9574,11 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2015 року: 926,5 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1062 днів (з 01.05.2015 року по 28.03.2018 року) = 9839,43 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2015 року: 926,5 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1031 днів (з 01.06.2015 року по 28.03.2018 року) = 9552,22 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2015 року: 926,5 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 1001 днів (з 01.07.2015 року по 28.03.2018 року) = 9274,27 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2015 року: 933,5 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 970 днів (з 01.08.2015 року по 28.03.2018 року) = 9054,95 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2015 року: 933,5 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 939 днів (з 01.09.2015 року по 28.03.2018 року) = 8765,57 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2015 року: 933,5 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 909 днів (з 01.10.2015 року по 28.03.2018 року) = 8485,52 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2015 року: 616 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 878 днів (з 01.11.2015 року по 28.03.2018 року) = 5408,48 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2015 року: 616 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 848 днів (з 01.12.2015 року по 28.03.2018 року) = 5223,68 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2015 року: 616 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 817 днів (з 01.01.2016 року по 28.03.2018 року) = 5032,72 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2016 року: 1046 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 786 днів (з 01.02.2016 року по 28.03.2018 року) = 8221,56 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2016 року: 1046 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 757 днів (з 01.03.2016 року по 28.03.2018 року) = 7918,22 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2016 року: 1046 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 726 днів (з 01.04.2016 року по 28.03.2018 року) = 7593,96 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2016 року: 1481 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 696 днів (з 01.05.2016 року по 28.03.2018 року) = 10307,76 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2016 року: 1481 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 665 днів (з 01.06.2016 року по 28.03.2018 року) = 9848,65 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2016 року: 1481 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 635 днів (з 01.07.2016 року по 28.03.2018 року) = 9404,35 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2016 року: 1129,25 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 604 днів (з 01.08.2016 року по 28.03.2018 року) = 6820,67 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2016 року: 1129,25 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 573 днів (з 01.09.2016 року по 28.03.2018 року) = 6470,60 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2016 року: 1129,25 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 543 днів (з 01.10.2016 року по 28.03.2018 року) = 6131,83 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2016 року: 1178,5 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 512 днів (з 01.11.2016 року по 28.03.2018 року) = 6033,92 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2016 року: 1178,5 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 482 днів (з 01.12.2016 року по 28.03.2018 року) = 5680,37 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2016 року: 1178,5 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 451 днів (з 01.01.2017 року по 28.03.2018 року) = 5315,04 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2017 року: 1496 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 420 днів (з 01.02.2017 року по 28.03.2018 року) = 6283,2 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2017 року: 1496 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 392 днів (з 01.03.2017 року по 28.03.2018 року) = 5864,32 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2017 року: 1496 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 361 днів (з 01.04.2017 року по 28.03.2018 року) = 5400,56 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2017 року: 1651,5 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 331 днів (з 01.05.2017 року по 28.03.2018 року) = 5466,47 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2017 року: 1651,5 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 300 днів (з 01.06.2017 року по 28.03.2018 року) = 4954,5 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2017 року: 1651,5 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 270 днів (з 01.07.2017 року по 28.03.2018 року) = 4459,05 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2017 року: 1783,25 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 239 днів (з 01.08.2017 року по 28.03.2018 року) = 4261,97 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2017 року: 1783,25 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 208 днів (з 01.09.2017 року по 28.03.2018 року) = 3709,16 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2017 року: 1783,25 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 178 днів (з 01.10.2017 року по 28.03.2018 року) = 3174,19 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2017 року: 1783,25 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 147 днів (з 01.11.2017 року по 28.03.2018 року) = 2621,38 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2017 року: 1783,25 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 117 днів (з 01.12.2017 року по 28.03.2018 року) = 2086,40 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2017 року: 1783,25 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 86 днів (з 01.01.2018 року по 28.03.2018 року) = 1533,60 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2018 року: 1496 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 55 днів (з 01.02.2018 року по 28.03.2018 року) = 822,8 грн;

Пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2018 року: 1496 грн (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 27 днів (з 01.03.2018 року по 28.03.2018 року) = 403,92 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості по пені за прострочення сплати аліментів за період з 17 січня 2013 року по 28 березня 2018 року становить: 7386,69 грн + 15041,73 грн + 14790 грн +14972,2 грн + 14713,16 грн + 14462,51 грн + 14382 грн + 14119,74 грн + 14242,91 грн + 13973,52 грн +13712,82 грн + 13443,43 грн + 13208,15 грн + 12964,2 грн + 12694,11 грн + 12785,92 грн + 12508,16 грн + 12239,36 грн + 12035,03 грн + 11755,56 грн + 11485,11 грн + 11084,45 грн + 10816,93 грн + 10540,49 грн + 10091,39 грн + 9845,90 грн + 9574,11 грн + 9839,43 грн + 9552,22 грн + 9274,27 грн + 9054,95 грн + 8765,57 грн + 8485,52 грн + 5408,48 грн + 5223,68 грн + 5032,72 грн + 8221,56 грн + 7918,22 грн + 7593,96 грн + 10307,76 грн + 9848,65 грн + 9404,35 грн + 6820,67 грн + 6470,60 грн + 6131,83 грн + 6033,92 грн + 5680,37 грн + 5315,04 грн + 6283,2 грн + 5864,32 грн + 5400,56 грн + 5466,47 грн + 4954,5 грн + 4459,05 грн + 4261,97 грн + 3709,16 грн + 3174,19 грн + 2621,38 грн + 2086,40 грн + 1533,60 грн + 822,8 грн + 403, 92 грн = 550 294,87 грн.

Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд керується розрахунком заборгованості по аліментах, здійснений державним виконавцем.

Виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, відповідач, як батько дитини, зобов`язаний нести витрати по її утриманню, однак, відповідач в добровільному порядку аліменти у розмірі визначеному рішенням суду не сплачує, тим самим фактично намагається перекласти свій обов`язок піклуватись та матеріально забезпечувати сина виключно на позивача, що є порушенням норм чинного сімейного законодавства України.

Разом з тим частиною 1 ст. 196 СК України встановлено, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, висновок суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 23667, 06 грн є правильним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що судом прийнято до уваги розрахунок розрахунок заборгованості по аліментах позивача, наданий державним виконавцем розрахунок здійснений з порушенням вимог ч. 1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», тобто розрахунок боргу здійснювався з повної суми заробітної плати, а не суми, яка залишається після утримання податків, суд не врахував довідку з пенсійного фонду, не враховано розрахунку заборгованості, надані відповідачем у справі.

Статтею 6 Податкового кодексу України встановлено, що податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Збором (платою, внеском) є обов`язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій.

Сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.

Статтею 9 Податкового кодексу України встановлено, що до загальнодержавних належатьподатки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно доБюджетного кодексу України.

Таким чином, утримання із заробітної плати - це податки, які утримуються з суми доходу яка виплачується працівнику, проте їх перерахування до відповідних бюджетів є обов`язком роботодавця. Виплата заробітної плати та інших нарахувань покладає на роботодавця обов`язок провести зарахування встановлених законодавством обов`язкових платежів - податків та зборів до відповідних бюджетів, а не на користь фізичних осіб.

Частинами 3,4,6,9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

Суд зауважує, що здійснений розрахунок не був оскаржений ОСОБА_2 у встановленому законом порядку відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та враховує розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, проведений державним виконавцем, як такий, що здійснений відповідно до положень законодавства, зокрема, Закону України «Про виконавче провадження», тому бере до уваги саме розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, здійснений державним виконавцем.

Посилання на те, що наданий державним виконавцем розрахунок здійснений з порушенням вимог ч. 1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», тобто розрахунок боргу здійснювався з повної суми заробітної плати, спростовуються матеріалами справи, оскільки в здійсненому розрахунку заборгованості зазначено, що заборгованість нараховувалась виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати, на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

Разом із цим, порядок розрахунку пені не оспорює, свій розрахунок пені не надає, таким чином, розмір пені за прострочення сплати аліментів відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано.

Стосовно вимог апеляційної скарги про направлення справи за фактичним місцем проживання відповідача, як таку, що підсудна Московському районному суду м. Харкова, суд зазначає, що аналіз правил підсудності на вибір позивача свідчить про те, що позови про стягнення аліментів охоплюють всі вимоги, пов`язані з невиконанням обов`язку по утриманню, передбачені статями 75-89, 91, 180-201, 202-206, 265-274 СК України та можуть пред`являтись за зареєстрованим місцем проживання як позивача так і відповідача.

Позов був пред`явлений за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації відповідача. Доказів щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця перебування відповідача у Московському районі м. Харкова матеріали справи не містять.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, апеляційний суд доходить висновку про необхідність рішення суду змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 25 березня 2019 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку тільки у випадках, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 листопада 2019 року.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : І.В. Бурлака

А.І. Колтунова