КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Лісовська О.В.
№22-ц/824/1614/2019 Доповідач - Українець Л.Д.
Справа №754/4796/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою, -

В С Т А Н О В И В

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою.

Свої вимоги мотивував тим, що після смерті його матері 25.12.2016 року, він та відповідач успадкували квартиру АДРЕСА_1

З часу смерті матері відповідач, його діти та онуки чинять йому перешкоди у користуванні квартирою, змінили замки на вхідних дверях, не дають ключі, у зв'язку з чим він неодноразово звертався до поліції з відповідними заявами.

Ураховуючи те, що вирішити мирним шляхом дане питання сторони не можуть, просив суд зобов'язати відповідача не чинити йому перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. У задоволенні заяви представника відповідача про відшкодування витрат на правничу допомогу відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Зазначає, що після смерті його матері він не міг потрапити до квартири, оскільки відповідач змінив замки з метою не допуску його до помешкання.

Судом не звернуто уваги на те, що його заяви до поліції, незалежно від дати подання, свідчать про умисне перешкоджання відповідачем у користуванні йому правом власності квартирою.

Крім того, при розгляді справи судом, ним було надіслано листа відповідачу з проханням допустити його до квартири та укласти мирову угоду, проте бажання зі сторони відповідача було відсутнє.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_4подав апеляційну скаргу в якій просить змінити рішення в частині розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_3 на його користь судові витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача ОСОБА_3 та представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є квартира АДРЕСА_1 яканалежить на праві власності позивачу ОСОБА_3 1/3 частина та відповідачу ОСОБА_4 2/3 частин, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Звертаючись в суд з даним позовом ОСОБА_3 посилався на те, що відповідач чинить йому перешкоди у користуванні квартирою, змінив замки на вхідних дверях, не впускає його до квартири.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено достатньо доказів на підтвердження викладених у позові обставин щодо протиправних дій відповідача відносно нього, оскільки всі заяви до поліції подавалися позивачем до 29.03.2018 року - дати набуття права власності на частину спірної квартири.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї (1952 року) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як встановлено при розгляді справи, позивач набув право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 29.03.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем надано до суду копії його заяв до поліції від 05.02.2018 року, від 22.01.2018 року, від 17.10.2017 року, від 14.11.2017 року, з якими звертався щодо перешкод з боку відповідача у користуванні квартирою. (а.с.12-17)

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, всі заяви до поліції подавалися позивачем до дати набуття права власності на частину спірної квартири, а тому не свідчать про протиправність дій з боку відповідача позивачу, як співвласнику квартири.

При цьому судом не звернуто уваги на те, що згідно ч.3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Таким чином, видача 29 березня 2018 року свідоцтва про право на спадщину лише підтверджує факт набуття права власності на спадкове майно, проте у позивача виникло право на спадкування у день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкодавця ОСОБА_6

Звернення позивача до правоохоронних органів щодо вчинення перешкод відповідачем у користуванні спірною квартирою саме по собі свідчить про обґрунтованість вимог про усунення перешкод у користуванні житлом.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що ключі від квартири, після зміни замків, йому відповідачем надані не були.

Відповідачем не надано доказів на спростування позовних вимог, зокрема того, що позивач має вільний доступ до квартири, як на час звернення до суду з даним позовом, так і на час розгляду судом апеляційної інстанції апеляційних скарг. Також не надано доказів передачі ключів позивачу, який є співвласником квартири.

За таких обставин колегія суддів вважає доведеним факт перешкоджання ОСОБА_4 у користуванні ОСОБА_3 квартирою, яка належить їм на праві спільної часткової власності, а тому позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні квартирою підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню.

Відповідно частин 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на наведене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору за подачу позовної заяви.

Крім того, ураховуючи те, що ОСОБА_3 було звільнено від сплати судового збору в розмірі 1057,20 грн. за подачу апеляційної скарги, тому з ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягненню 1057,20 грн судового збору.

З огляду на те, що колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення та ухвалення нового про задоволення позову ОСОБА_3 в повному обсязі, тому підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 щодо стягнення витрат на правничу допомогу відсутні.

Керуючись статтею 360 ЦК України, статтями 141,367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 рокускасувати.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_3 в користуванні ним квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4 на користьОСОБА_3 704,80 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1057,20 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 березня 2019 року.

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва