Номер провадження: 22-ц/813/516/19
Номер справи місцевого суду: 520/159/18
Головуючий у першій інстанції Коваленко О.Б
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02 березня 2018 року в цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення та дії приватного виконавця Притуляка Валерія Миколайовича, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на рішення та дії приватного виконавця Притуляка Валерія Миколайовича. В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_2 посилався на те, що виконавчі листи від 11.10.2010 року, видані на примусове виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.11.2009 року в справі № 2-4051/09, мали бути поверненні після 16.01.2014 року до суду, що їх видав в зв'язку з поновленням 16.01.2014 року Апеляційним судом Одеської області строку апеляційного оскарження на вказане рішення. Так, після апеляційного перегляду рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.11.2009 року було залишено без змін, та набрало законної сили 25.02.2014 року. Тому, скаржник вказує на те, що строк пред'явлення виконавчих листів до виконання - 3 роки, об'єктивно минув як з 11.10.2010 року, так і з часу набрання законної сили рішенням суду - з 25.02.2014 року (а.с. 1-8).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02 березня 2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 було відмовлено (а.с. 32-33).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою 04.04.2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що висновок суду про те, що матеріали скарги не містять належних доказів щодо обставин, встановлення яких є необхідним для задоволення скарги з зазначених правових підстав не відповідають фактичним обставинам справи. Тому апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу на рішення та дії приватного виконавця (а.с. 42-48).

06.02.2019 року від приватного виконавця Притуляка Валерія Миколайовича надійшов відзив на апеляційну скаргу. В своєму відзиві приватний виконавець зазначив, що арешти, накладені по спірним виконавчим провадженням, знято, а тому, оскільки виконавчі листи, за якими була подана скарга визнані такими, що не підлягають виконанню, в зв'язку з чим відкриті на їх підставі виконавчі провадження закінчені, тобто, обставини за якими було подано скаргу усунуті, просить залишити без задоволення апеляційну скаргу (а.с. 114-132).

Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи оскаржуване рішення в справі суд першої інстанції виходив з того, що скаржником не представлені письмові докази, сукупність яких довела б неправомірність дій державного виконавця і, відповідно, обґрунтування скасування постанов приватного виконавця, а тому в задоволенні скарги заявника на рішення та дії приватного виконавця вирішив відмовити.

Перевіряючи прийняте процесуальне рішення апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Як правильно було встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось сторонами в процесі розгляду справи 24 листопада 2009 року рішенням Київського районного суду м. Одеси було задоволено позовні вимоги ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 05.02.2014 року залишено без змін.

Постановами приватного виконавця Притуляк В.М. були відкриті виконавчі провадження: ВП № 55445159, ВП № 55444268, ВП № 55444882, в тому числі, в рамках перших двох приватний виконавець постановив накласти арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 (а.с. 11-15).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Отже, з метою прийняття правильного рішення по суті справи суд, за положеннями діючого цивільного процесуального законодавства, повинен забезпечити повний та всебічний розгляд справи, враховуючи відповідну специфіку спірних правовідносин, що, в тому числі, передбачає розгляд справи за участю сторін справи та огляд матеріалів виконавчого провадження.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, судові засідання в справі неодноразово відкладались, про що свідчать наявні в матеріалах справи протоколи судових засідань, зокрема, 18.01.2019 року, 01.02.2019 року та 19.02.2019 року, в яких вказано, що сторони повідомлені про розгляд справи належним чином (а.с. 19,21,29). Разом з тим, належного сповіщення про кожне судове засідання матеріали справи не містять. Зокрема, відомості про те, що скаржник та приватний виконавець були повідомлені про судове засідання на 18.01.2018 року, в справі відсутні. Повістку про судове засідання на 01.02.2018 року скаржник ОСОБА_2 отримав 30.01.2018 року, а приватний виконавець 01.02.2018 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 22, 25). 19.02.2018 року приватний виконавець засобами електронного зв'язку направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 26-28). Розгляд справи було відкладено на 02.03.2018 року, що підтверджується протоколом судового засідання (а.с. 29). 02.03.2018 року справу було розглянуто та постановлено ухвалу по суті скарги. Разом з тим, повідомлення про розгляд справи на 02.03.2018 року приватний виконавець отримав 07.03.2018 року (а.с. 36), а скаржник 23.03.2018 року подав до суду першої інстанції заяву про повідомлення про розгляд справи та пояснив, що тривалий час не отримував жодних відомостей про рух справи (а.с. 38), повістку про розгляд справи 02.03.2018 року ОСОБА_2 отримав 24.03.2018 року (а.с. 40). При цьому, суд першої інстанції, розглянув справу та прийшов до висновку про відмову в задоволенні скарги з мотивів ненадання заявником достатніх письмових доказів на підтвердження своїх вимог, не забезпечивши при цьому належне сповіщення та явку учасників провадження до судового засідання, внаслідок чого, в тому числі, була відсутня можливість заслухати в судовому засіданні пояснення суб'єкта, дії якого оскаржуються, оглянути матеріали виконавчого провадження тощо.

Крім іншого, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме додатків до відзиву, надісланого до суду приватним виконавцем Притуляком В.М., в провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходилась справа № 520/6614/18 (головуючий - суддя Луняченко В.О.) за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи - приватний виконавець Притуляк Валерій Миколайович та ПАТ «Райффайзен банк Аваль» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. В рамках зазначеної справи суд 05.12.2018 року постановив ухвалу, якою вирішив виконавчі листи, видані Київським районним судом м. Одеси 11.10.2010 року на примусове виконання рішення від 24.11.2009 року в справі № 2-4051/09, визнати такими, що не підлягають виконанню. При цьому, суд вказав на те, що питання обчислення строків пред'явлення виконавчого документу до виконання не стосуються предмету доказування, оскільки вимоги ОСОБА_2 заявлено з інших правових підстав, та зазначив, що питання строків було предметом розгляду в рамках цієї справи №520/159/18 (яка переглядається апеляційним судом), за наслідками розгляду якої Київський районний суд м. Одеси дійшов висновку про відсутність підстав вважати строк пред'явлення виконавчого листа №2-4051/09 від 11.10.2010 року пропущеним, та на обґрунтування яких представником АТ «Райффайзен Банк Аваль» було надано ряд документів, які вказують на переривання відповідних строків. Зазначена ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили (а.с. 124-125). Окрім того, приватний виконавець надіслав до суду копії постанов від 18.01.2019 року про закінчення вище вказаних спірних виконавчих проваджень, постановлених виконавцем на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 05.12.2018 року про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню в вище згаданій справі № 520/6614/18, які через якість копії є нечитабельні (а.с. 126-129). Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказані посилання суду першої інстанції в ухвалі від 05.12.2018 року в справі № 520/6614/18 суперечать обставинами цієї справи та тексту самої ухвали (№520/159/18), оскільки, по-перше, суд першої інстанції за скаргою ОСОБА_2 на дії приватного виконавця (справа № 520/159/18) не констатував відсутність підстав вважати строк пред'явлення виконавчого листа пропущеним, та дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги з інших мотивів, які вище описані апеляційним судом, а по-друге, в матеріалах справи № 520/159/18 жодних документів, наданих АТ «Райффайзен Банк Аваль» не міститься. Відтак, вбачається правова невизначеність у відносинах між сторонами незважаючи на розгляд справ судом, та неузгодженість між ухваленими в них судовими рішеннями, яка підлягає усуненню.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, а суд першої інстанції порушив норми процесуального права, внаслідок чого прийшов передчасних висновків по суті поданої скарги, апеляційний суд, на підставі ст. 379 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу скасовує та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02 березня 2018 року - скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

18.02.2019 року м. Одеса