ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року

м. Харків

Справа № 639/1776/18

Провадження № 22-ц/818/1113/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.,

судді - Коваленко І.П., Сащенко І.С..,

при секретарі Чабан А.В.

учасники справи:

позивач:

ОСОБА_1

Представник ОСОБА_2

відповідач:

ОСОБА_3

третя особа:

Територіальна громада в особі Харківської міської ради

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу №639/1776/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Територіальна громада в особі Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, за апеляційною скаргою Харківської міської ради на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 листопада 2018 року, ухвалене суддею Єрмоленко В.Б., -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Територіальна громада в особі Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В обгрунтування позову зазначає, що 31 травня 1993 року їй видано ордер на квартиру АДРЕСА_1. Згідно довідки у квартирі окрім неї зареєстрований її колишній чоловік. 07 листопада 2007 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу, тобто з 07 листопада 2007 року та по теперішній час відповідач у квартирі не проживає, його особистий речей у квартирі немає; за комунальні послуги не сплачує, у витратах на утримання квартири участі не бере, інше місце проживання останнього невідоме.

Просить визнати ОСОБА_3таким, що втратив право користування квартирою 16 у будинку №27 по вулиці Полтавський Шлях в місті Харкові.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився.

Представник третьої особи Харківської міської ради в судове засідання не зявився, надав письмові пояснення, в яких проти позову заперечував, стверджуючи, що позивач не надала належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження своїх вимог, відсутній акт, складений балансоутримувачем будинку, не додана інформація щодо звернень ОСОБА_3 до закладів соціального захисту населення з приводу отримання соціальної допомоги або перебування у місцях позбавлення волі.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою 16 у будинку №27 по вулиці Полтавський шлях в місті Харкові.

Рішення мотивовано тим, що позивачем доведено, що ОСОБА_3 з листопада 2007 року не проживає у спірній квартирі без поважних причин, житловою площею не цікавиться, витрат по оплаті комунальних послуг, які нараховуються виходячи з кількості зареєстрованих в квартирі осіб, не несе, ніяких дій по збереженню за собою житлового приміщення на більш тривалий строк, ніж передбачено законом, не здійснював, перешкод в користуванні квартирою у відповідача не було.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, які можуть бути прийняті судом на підтвердження факту не проживання особи за місцем мешкання протягом певного часу.

В позовній заяві немає інформації із закладів соціального захисту населення щодо визнання відповідача непрацездатним; знаходження його в установі соціальної допомоги чи перебування у місцях обмеження чи позбавлення волі, а також не надано інформації щодо його місця роботи чи навчання.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що після розірвання шлюбу 07 листопада 2007 року відповідач добровільно залишив спірну квартиру та більш ніж 11 років в ній не проживає та не зявляється.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Як розяснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад установлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, в осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої ради народних депутатів від 13 травня 1993 року видано ордер на житлове приміщення однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (колишня назва вулиці Свердлова) в місті Харкові.

У вказаній квартирі проживає та зареєстрована ОСОБА_1 з 21 липня 1993 року.

З 03 лютого 1994 року у квартирі зареєстровано ОСОБА_3 чоловік ОСОБА_1

07 листопада 2007 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія 1-ВЛ №057191, актовий запис №410.

Спірна квартира не приватизована, житлове приміщення віднесено до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, про що свідчить довідказ місця проживання про склад сімї та прописку від 06 квітня 2018 року, виданої КП «Жилкомсервіс» дільниця №45.

ОСОБА_1 зазначає, що після розірвання шлюбу ОСОБА_3 добровільно покинув квартиру, забрав свої речі та з цього часу в ній не проживає, квартирою не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, про місце свого фактичного проживання не повідомляв. Перешкод в користуванні та проживанні відповідачу не створювалось.

Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно відповіді КНП «Міська лікарня № 24» на імя ОСОБА_3 амбулаторна карта в медичному закладі не зареєстрована, за даними медико-статистичних журналів він не числиться, декларацію з фахівцем не укладав.

Як вбачається з відповіді Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради ОСОБА_3 на обліку в Управлінні як одержувач державних соціальних допомог не перебуває.

Згідно довідки ПАТ «Укрпошта» кореспонденція на імя ОСОБА_3 за адресою спірної квартири не надходила, виплат поштових переказів за період з 01 жовтня 2017 року по 29 вересня 2018 року не значиться.

На підтвердження факту не проживання ОСОБА_3 з листопада 2007 року за місцем реєстрації, сусідами ОСОБА_4, яка проживає у квартирі №17 та ОСОБА_5, яка проживає у квартирі №15, складено акт.

В акті вони зазначили, що у листопаді 2007 року ОСОБА_3 пішов з дому, забрав усі свої речі та жодного разу в квартирі за останні одинадцять років не зявлявся, більше вони його не бачили. Його місцезнаходження їм не відомо; зі своєю колишньою дружиною або з будь-ким з сусідів він не спілкується.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були допитані судом першої інстанції в якості свідків та підтвердили факт не проживання відповідача.

За таких обставин судом вірно встановлено, що відповідач більше шести місяців без поважних причин не проживає у спірній квартирі, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 син відповідача батько більше 10 років в квартирі не проживає; місце його проживання, роботи, номер телефону невідомий; батьки відповідача проживають десь в Росії і жодного разу не приїжджали, а тому зясувати щось у них неможливо.

Доказів, які б свідчили про неможливість та перешкоди ОСОБА_3 вселитись у спірну квартиру протягом шести місяців матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають суду підстав для зміни або скасування рішення, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 01 березня 2019 року.

Головуючий Овсяннікова А.І.

Судді Коваленко І.П.

ОСОБА_6