ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Херсон

Номер справи: 766/25798/17

Номер провадження: 22-ц/819/546/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Кузнєцової О.А.,

Приходько Л.А.,

секретар Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортний судноплавний менеджмент» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16 січня 2019 року, у складі судді Єпішина Ю.М., про відмову у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортний судноплавний менеджмент» до Головного управління служби безпеки України в АР Крим (з дислокацією в м.Херсоні), Управління державного казначейства України у Херсонській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства і суду

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19 лютого 2018 року слідчий слідчого відділу ГУ СБУ в АР Крим з дислокацією у м.Херсоні затримав судно «Нефтерудовоз 45М» за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1,2 ст.332 ч.2 ст.364 , ч.1 ст.111 Кримінального Кодексу України. На підставі його подання 21 лютого 2018 року слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області накладено арешт на т/х «NEFTERUDOVOZ 45М» та майно ТОВ «Транспортний судноплавний менеджмент». 23 травня 2018 року ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області скасовано арешт вищевказаного майна. 27 липня 2018 року ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області визнано бездіяльність слідчого ГУ СБУ в АР Крим по неповерненню майна неправомірною. Однак майно не було повернуто власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Транспортний судноплавний менеджмент».

Посилаючись на те, що діями органів досудового слідства позивачу заподіяно матеріальну та моральну шкоду, посилаючись на положення ст. 1176 ЦК та ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» товариство просило стягнути з державного бюджету через казначейську службу України на свою користь 1114581,98 гривень, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та моральну шкоду заподіяну в наслідок неправомірних дій та бездіяльності 500000 гривен.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 16 січня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортний судноплавний менеджмент» до Головного управління служби безпеки України в АР Крим (з дислокацією в м.Херсоні), Управління державного казначейства України у Херсонській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства і суду, роз'яснено заявнику, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Господарського суду.

Не погоджуючи з вказаною ухвалою суду, директор ТОВ «Транспортний судноплавний менеджмент» ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі, не врахував, що спір між ТОВ «Транспортний судноплавний менеджмент» та відповідачем виник не в наслідок господарської діяльності а в наслідок визнання слідчим суддею неправомірною бездіяльність слідчого ГУ СБУ в АР Крим по неповерненню майна компанії. Просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзиви на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ТОВ «Транспортний судноплавний менеджмент», перевіривши відповідність ухвали нормам процесуального та матеріального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суддя першої інстанції, виходив з того, що позовні вимоги ТОВ «Транспортний судноплавний менеджмент» до Головного управління служби безпеки України в АР Крим (з дислокацією в м.Херсоні), Управління державного казначейства України у Херсонській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки їх слід розглядати в порядку господарського судочинства.

Такі висновки ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання порушенням. .

Господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає приписам статті 4 ГПК України, а правовідносини, з яких виник цей спір, мають господарський характер.

Стаття 4 ГПК України передбачає право юридичної особи на звернення до господарського суду.

Товариство з обмеженою відповідальність належить до господарських товариств (ст.80 ГК України). ОСОБА_2 є засновником та директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортний судноплавний менеджмент» і в даних правовідносинах не є позивачем по справі як фізична особа.

У вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і спір господарськими, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Статтею 2 ГК України передбачено, що учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Отже, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані, зокрема, з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктом публічно-правових відносин, - за умови, що такі вимоги не об'єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб'єктним складом підпадають під дію статті 4 ГПК.

Майнові відносини (у розумінні статті 4 ГК України) суб'єктів господарювання з юридичними особами, у тому числі тими, що не є суб'єктами господарювання (органами державної влади), регулюються ГК та ГПК України.

Судом першої інстанції правильно враховано правовий висновок, що викладено в постанові Великої палати Верховного Суду від 15.03.2018 року у справі № 461/1930/16-ц.

У справі, яка переглядається, Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортний судноплавний менеджмент» заявило вимогу до Головного управління служби безпеки України в АР Крим (з дислокацією в м.Херсоні) та Управління державного казначейства України у Херсонській області лише про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної діями органів досудового слідства, така вимога не об'єднана з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб'єктним складом підпадає під дію статті 4 ГПК України, а тому зазначений спір підвідомчий господарському суду.

Установивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до компетенції господарських судів України.

Керуючись ст.367, п.1ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України Херсонський апеляційний суд у складіколегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортний судноплавний менеджмент» залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: О.А. Кузнєцова

Л.А. Приходько

Повне судове рішення складено 04 березня 2019 року

Суддя: І.В. Вейтас