Справа №442/8349/18
Провадження №2/442/286/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Грицай М.М.,

з участю секретаря Антоненко В.О.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визначення розміру часток у спільній сумісній власності.

Позов мотивує тим, що їй та відповідачам на праві спільної сумісної власності належить квартира № 65, в будинку 42, що по вул. В.Великого в м. Дрогобичі, яке підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру, виданим 16.08.1996 Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду, за реєстраційним номером 5892. Квартира є однокімнатною. Як вбачаться з зазначеного вище свідоцтва, дана квартира також належала ОСОБА_4 і ОСОБА_5. ОСОБА_5 помер 16.11.2007 і вона, як спадкоємець першої черги за законом, успадкувала після його смерті 1/5 частки у праві власності за законом, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим 31.08.2017 приватним нотаріусом ОСОБА_6 ОСОБА_4 помер 26.06.2009 і відповідач ОСОБА_7 успадкувала після його смерті 1/5 частку у праві власності на квартиру, що також стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 31.08.2017 приватним нотаріусом ОСОБА_6 І,М. Внаслідок того, що вона та відповідач ОСОБА_2 успадкували по 1/5 частки, правовий режим власності на цю квартиру став різним: спільна сумісна власність ( без визначення часток) та спільна часткова по 1/5. На даний час хоче розпорядитись належною їй часткою, а тому звернулась з таким питанням до нотаріуса, який розяснив, що необхідно визначити частки у праві спільної власності між нею та відповідачами, уклавши договір. Однак відповідачі, як співвласники квартири, відмовляються в позасудовому порядку вирішити питання про визначення розміру часток. Окрім цього, відповідач ОСОБА_3 перебуває у УПБ-СН7 відділення, вул. Олексеєнко, 84, м. Дніпро, окільки до нього застосовано заходи медичного характеру на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду. Такі обставини мають наслідком те, що не може розпорядитись часткою у праві спільної сумісної власності на квартиру, так як для цього необхідно визначити розмір її частки. На момент приватизації квартири учасниками спільної сумісної власності було пять осіб, відповідно її та відповідачів частки у праві спільної сумісної власності на квартиру становлять по 1/5 на кожного. Обставин, що змінювали би співвідношення часток між власниками спірної квартири немає.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просить суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Щодо задоволення позову не заперечила.

Відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлений про день та час розгляду справи за місцем свого перебування, а саме ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України», однак, не скористався правом на подання відзиву

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 16.08.1996 Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду, зареєстрованого за № 5892, квартира № 65 по вул. В.Великого в м. Дрогобичі належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5. Загальна площа квартири складає 35,4 кв.м.

Зі свідоцтва про право на спадщину, виданого 31.08.2017 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого за № 674, вбачається, що спадкоємцем 1/5 частки у праві власності на квартиру № 65, що знаходиться у будинку № 42 по вул. В.Великого в м. Дрогобичі, яка належить ОСОБА_5, який помер 16.11.2007- є його мати ОСОБА_1.

Зі свідоцтва, виданого 31.08.2017 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого за № 673, вбачається, що спадкоємцем 1/5 частки у праві власності на квартиру № 65, що знаходиться у будинку № 42 по вул. В.Великого в м. Дрогобичі, яка належить ОСОБА_4, який помер 26.06.2009 є- його сестра ОСОБА_2.

З копії свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 102958 вбачається, що ОСОБА_9 уклав шлюб з ОСОБА_8, який зареєстровано 26.07.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 335. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини визначено «Костарєва».

З копії ухвали Дрогобицького міськрайонного суду від 01.02.2018 вбачається, що до ОСОБА_3 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

З листа Дрогобицької міської ради № 3-35/391 від 08.01.2019 вбачається, що в опікунській раді при виконкомі Дрогобицької міської ради відсутня інформація щодо визнання ОСОБА_3 недієздатним у судовому порядку.

З листів ДЗ « Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» № 1.1/7-53 від 11.01.2019 та № 1.2/7-214 від 04.02.2019 вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на примусовому лікуванні з 29.03.2018 року по теперішній час. Останньому було вручено ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду від 11.12.2018 про відкриття провадження разом з додатками, а також розяснено право на відзив на позовну заяву. З заявою про визнання пацієнта недієздатним заклад до суду не звертався.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Зі ст. 370 ЦК України вбачається, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Статтею 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є, зокрема, квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім'ї наймача у їх спільну сумісну власність.

З правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., вбачається, що відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Отже, при отриманні квартири у власність, сторони вважали таку спільною сумісною власністю, що свідчить про відсутність домовленості щодо часток учасників приватизації, в подальшому ніхто не ставив питання про визначення часток, в даний час позивач має намір скористатись своїм правом щодо розпорядження належним їй на праві власності майном, задля чого необхідно визначити частки спірного майна. Відтак, суд вважає, що позов слід визнати підставним та задоволити.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 197, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визначити, що частка майна ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, як співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру № 65 в будинку № 42 на вул. Володимира Великого в м. Дрогобичі Львівської області, яка належить їм на праві свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 16.08.1996 року Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду згідно із розпорядженням від 16.08.1996 № 240-р, зареєстрованого Дрогобицьким МБТІ у реєстрову книгу за № 5892, становить по 1/5 частці кожного, та припинити право спільної сумісної власності на вказану квартиру.

Стягнути порівну з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., тобто, по 352,40 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 04.03.2019.

Суддя Грицай М.М.