Постанова

Іменем України

11 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 357/3106/15-ц

провадження № 61-21337св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - фізична особа - підприємець ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2016 року в складі судді Ярмола О. Я. та на ухвалу апеляційного суду Київської області від 13 квітня 2017 року в складі суддів: Мельника Я. С., Волохова Л. А., Матвієнко Ю. О.,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2015 року фізична особа - підприємець (далі - ФОП) ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договорами.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 25 липня 2011 року та 05 січня 2012 року вона уклала з відповідачем договори, відповідно до яких вона зобов'язалася передати, а відповідач прийняти і оплатити в установлений строк поставлений товар. Відповідач згідно з договорами систематично отримував товар по видаткових накладних та не пізніше 14 днів зобов'язаний був оплатити вартість цього товару. 05 квітня 2012 року вона припинила поставку товару, оскільки виявила порушення відповідачем вчасного розрахунку. Після проведення ревізії вона виявила, що заборгованість за поставлений товар складає 80 158,58 грн.

Посилаючись на порушення ОСОБА_5 умов укладених 25 липня 2011 року та 05 січня 2012 рокудоговорів, просила стягнути з відповідача на її користь 102 843,46 грн боргу з урахуванням індексу інфляції та 877 736,45 грн пені у розмірі 3% від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2016 року в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю позовних вимог.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 13 квітня 2017 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи повно та всебічно з'ясував обставини справи і не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2017 року ФОП ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2016 року та на ухвалу апеляційного суду Київської області від 13 квітня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області зазначену справу.

У вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла зазначена справа.

У травні 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ФОП ОСОБА_4 мотивована тим, що оскаржувані судові рішення є незаконними та необґрунтованими, оскільки суд, вирішуючи спір, неправильно застосував норми матеріального права та допустив порушення норм процесуального права. Суди першої та апеляційної інстанцій неповно з'ясували обставини, що мають значення для справи, не врахували, що в обґрунтування позовних вимог вона надала докази, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача за укладеними між ними договорами, висновки судів не відповідають обставинам справи.

Заперечення/відзив на касаційну скаргу

05 липня 2017 року від ОСОБА_5 надійшли заперечення на касаційну скаргу ФОП ОСОБА_4, які мотивовані тим, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів наявності заборгованості за договорами поставки товару, яку просила стягнути. За таких обставин, оскаржувані позивачем рішення судів першої та апеляційної інстанції є законними і обґрунтованими, ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що договори на поставку товару укладені між ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5

У зв'язку з відсутністю у відповідача статусу суб'єкта підприємницької діяльності на дату подання позову спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Сторони уклали договори поставки товару, відповідно до яких ФОП ОСОБА_4 як постачальник зобов'язується передати товар, а ФОП ОСОБА_5 як покупець прийняти цей товар і сплатити його вартість: за договором від 25 липня 2011 року строк виконання з 25 липня 2011 року по 31 грудня 2011 року, а за договором від 05 січня 2012 року строк виконання з 05 січня 2012 року по 31 грудня 2015 року (далі - договори).

Відповідно до пункту 3 вказаних договорів оплата продукції мала проводитися за безготівковим або готівковим розрахунком, але не пізніше 14 днів від дати отримання товару.Прийом-здача продукції здійснюється на підставі товаросупровідних документів (або акту приймання) (пункт 4 договорів).

Згідно підпункту 6.3 договорів у разі порушення термінів оплати продукції покупець сплачує пеню в розмірі 3% від суми заборгованості за кожен день прострочення, а також суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочки.

Належних та допустимих доказів поставки товару відповідачу та отримання ним цього товару, а також наявності у відповідача заборгованості по оплаті за поставлений товар позивач суду не надала.

Акти звірок взаєморозрахунків, акти документальної ревізії, письмові пояснення відповідача, на які позивач посилається як на підтвердження обґрунтованості її позовних вимог, були предметом дослідження судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_4 щодо шахрайських дій ОСОБА_5

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи від 25 жовтня 2013 року, проведеної у кримінальному провадженні, між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 здійснювалась фінансово-господарська діяльність; за період з 26 липня 2011 року по 06 квітня 2012 року видаткові накладні на передані ОСОБА_5 товари відповідають вимогам чинного законодавства лише на суму 183 556,92 грн (з усіх виданих накладних на загальну суму 350 769,55 грн); ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_5 133 077,35 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець відповідно до статті 692 ЦК Українизобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець зобов'язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження вартості переданого у період з 26 липня 2011 року по 06 квітня 2012 року ОСОБА_5 товару, як не надала і доказів на підтвердження розміру заборгованості за отриманий ним від неї товар.

Висновок судово-економічної експертизи, проведеної у кримінальній справі, не містить вихідних даних для розрахунку заборгованості ОСОБА_5 перед ФОП ОСОБА_4, оскільки не містить відповіді на питання про кількість і вартість отриманого відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства товару та його оплату, а позивач на інші докази, ніж були предметом експертного дослідження, не посилається.

Суди першої та апеляційної інстанцій за таких обставин дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_4 у зв'язку з їх недоведеністю.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанцій при розгляді даної справи неправильно застосовані норми матеріального права чи порушені норми процесуального права, оскільки ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права, що виходить за межі компетенції касаційного суду.

Інші доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на обставини чи докази, якими спростовуються встановлені судом обставини.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 13 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат