Дата документу 28.02.2019 Справа № 554/827/19
Провадження № 2-з/554/5/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Безуглої В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення, вжитих за ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05.02.2019 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2019 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення, вжитих за ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05.02.2019 року, а саме прохав скасувати арешт, накладений на квартиру № 203 за адресою м. Полтава, вул. Чорновола, 2-б, що належить ОСОБА_1 та скасувати заборону йому вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження та передачу вказаної квартири третім особам у користування, передачу прав на вказану квартиру, а так само й передачу в іпотеку або як спосіб виконання будь-яких зобовязань перед третіми особами. У клопотанні заявлено про поновлення пропущеного строку подачі вказаного клопотання до суду.

В обґрунтування клопотання вказано, що заява ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви розглядалась без його участі; копію ухвали суду від 05.02.2019 року отримано ним 21.02.2019 р. рекомендованим листом, а тому вважає, що строк звернення до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову пропущений з поважних причин. Також, зазначено, що ухвалу винесено без достатніх підстав, та не надано йому можливості надати докази, які свідчать про безпідставність вказаної заяви. Зазначено, що ОСОБА_2 ввела суд в оману, зазначивши, що розмір її частки у спільному з ним майні є значно меншою (він вважає, що навпаки, частка ОСОБА_2 є більшою за його), а також не повідомила суд про той факт, що з березня 2018 р. в провадженні Полтавського районного суду перебуває його позовна заява до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за частку майна бувшого подружжя (справа № 545/725/18). На думку заявника ОСОБА_2 зобовязана була подати зустрічну позовну заяву про стягнення з нього компенсації. Також, заявником зазначено, що строк позовної давності звернення ОСОБА_2 до суду з позовом, забезпечення якого здійснено вказаною вище ухвалою суду, пропущений в силу вимог ст. 72 СК України. Заявник зазначав, що на належну йому квартиру вже накладений арешт ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.01.2007 р., який не знятий. Заявником вказано, що суд, при вжитті заходів забезпечення позову, не встановив відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам, не врахував, що вжиті заходи суттєво посприяли на здійснення ним свого права власності на арештовану квартиру; не пересвідчився у співмірності вжитих заходів забезпечення позовним вимогам.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду.

Чинним ЦПК України не передбачено певного строку на подачу до суду заяви про скасування заходів забезпечення позову, а тому клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку є безпідставним.

Сторони по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 повідомлялись про розгляд клопотання шляхом надіслання судових повісток, однак у судове засідання не зявились; неявка сторін, в силу вимог ст. 158 ЦПК України, не перешкоджає розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

04.02.2019 р. в провадження Октябрського районного суду м. Полтави надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05.02.2019 року вказану заяву задоволено, а саме: вжито заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на квартиру № 203 за адресою м. Полтава, вул. Чорновола, 2-б, що належить ОСОБА_1 та встановлення заборони останньому вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження та передачу вказаної квартири третім особам у користування, передачу прав на вказану квартиру, а так само й передачу в іпотеку або як спосіб виконання будь-яких зобовязань перед третіми особами.

Ухвалу постановлено без повідомлення учасників справи, що не суперечить вимогам ст. 153 ЦПК України.

Постановляючи вказану ухвалу, суд виходив з того, що між сторонами існує майновий спір щодо здійснення компенсації за різницю вартості майна у частках подружжя і є необхідність негайного вжиття заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання у подальшому судового рішення, яке може бути прийнято судом за результатом вирішення такого спору між сторонами. При цьому, суд дійшов висновку про співмірність позовних вимог за позовною заявою, яка забезпечується і має бути подана у майбутньому у передбачений законом строк, обраним судом заходам.

Позов, на забезпечення якого судом були вжиті заходи забезпечення у вигляді арешту на квартиру та становлення заборони власнику вчиняти певні дії, зареєстрований Октябрським районним судом м. Полтави 15.02.2019 р. (справа № 554/1248/19).

Обставини, на які посилається заявник ОСОБА_1, як на підстави скасування заходів забезпечення позову, не спростовують висновку суду про те, що між сторонами дійсно виник спір про право щодо грошової компенсації після поділу судом спільного майна колишнього подружжя, оскільки кожним з них подано відповідні позови до суду, а навпаки підтверджує наявність ризиків, передбачених ст. 149 ЦПК України, а саме істотного ускладнення у подальшому виконання можливого рішення суду та ефективного захисту прав та інтересів позивача.

Наявність в провадженні Полтавського районного суду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за частку майна бувшого подружжя (справа № 545/725/18) також не є підставою для скасування заходів забезпечення позову, оскільки подача зустрічного позову є правом, а не обовязком сторони відповідача у справі.

А тому, ОСОБА_2 не обмежена у своєму праві звернутись до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, та подачу у майбутньому позову у передбачений законом строк.

Не спростовують обґрунтованість вжитих судом заходів забезпечення позову посилання заявника ОСОБА_1 на пропуск строку позовної давності для звернення до суду із позовом, який забезпечено, оскільки таке питання вирішується при винесенні судом рішення у справі, вразі подання такого позову і прийняття його до розгляду судом.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 158, 260-261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення, вжитих за ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05.02.2019 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

У відповідності до п. п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя М.О. Материнко