КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/3192/19 Доповідач у ІІ інстанції - Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді- доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Журби С.О., Приходька К.П.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства з обмеженою відповідальністю «Салтберн Пропертіз Лімітед»на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом Приватного підприємства з обмеженою відповідальністю «Салтберн Пропертіз Лімітед» до ОСОБА_2 за участі третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІС БОЙ КЛАБ» про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення грошових коштів,

УСТАНОВИВ:

у серпні 2015 року позивач Приватне підприємство з обмеженою відповідальністю «Салтберн Пропертіз Лімітед» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення грошових коштів.

Свої вимоги мотивував тим, що 21 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 1-08 на придбання корпоративних прав засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІС БОЙ КЛАБ», відповідно до умов якого відповідач зобов'язався передати позивачу частину частки корпоративних прав на Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІС БОЙ КЛАБ» у розмірі 13 500,00 грн., що складає 25% статутного капіталу, а позивач зобов'язався сплатити відповідачу вартість частки, яка передається у розмірі 500 000,00 доларів США.

Позивач свої зобов'язання щодо оплати вартості частини частки корпоративних прав у розмірі 500 000,00 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 10 958 241,50 грн. виконав в повному обсязі.

Однак, станом на 13 липня 2015 року відповідач не виконав свої зобов'язання щодо передачі прав власності на частину частки корпоративних прав засновника.

У зв'язку із зазначеним, позивач просив розірвати договір № 1-08 купівлі-продажу корпоративних прав засновника ТОВ «ПІС БОЙ КЛАБ» від 21 жовтня 2008 року, стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10 958 241,50 грн., три відсотків річних у розмірі 962 028, 51 грн., інфляційні втрати в розмірі 7 202 880,00 грн.

Під час розгляду справи по суті представник позивача уточнила позовні вимоги та просила розірвати договір № 1-08 купівлі-продажу корпоративних прав засновника ТОВ «ПІС БОЙ КЛАБ» від 21 жовтня 2008 року, стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 500 000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 03 травня 2017 року становить у розмірі 13 280 000,00 грн., три відсотків річних у розмірі 124 931,51 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 03 травня 2017 року становить у розмірі 3 318 180,91 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 26 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник Компанії «Салтберн Пропертіз Лімітед» - Письменна Н.В. звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначає, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог у зв'язку із спливом строку позовної давності, суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам, на які посилався позивач, звертаючись до суду із заявою про визнання поважними причин пропуску строків позовної давності. Так, судом не враховано, що позивач та відповідач приймали участь у спільних проектах з 2006 року. Відповідач є кінцевим бенефіціаром приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Дейнфорд Інвестментс Лімітед», яка є засновником ДП «ІНТЕР'ЄР», в якому відповідач є директором. Позивач Компанія «Салтберн Пропертіз Лімітед» та ДП «ІНТЕР'ЄР» приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Дейнфорд Інвестментс Лімітед» є засновниками ТОВ «ІНТЕР'ЄР-АЕРОПОРТ».

21 жовтня 2008 року відповідач, який є власником 100% частки (корпоративних прав) ТОВ «ПІС БОЙ КЛАБ» уклав з позивачем договір № 1-08 купівлі-продажу корпоративних прав засновника ТОВ «ПІС БОЙ КЛАБ», а саме 25% частки статутного капіталу цього Товариства.

Враховуючи, що позивач і відповідач з 2006 року приймали участь у спільних бізнес проектах, оскільки являлись учасниками ТОВ «ІНТЕР'ЄР-АЕРОПОРТ», у позивача не виникало жодних сумнівів, що відповідач, який мав усі реєстраційні документи позивача, здійснив реєстрацію змін учасників ТОВ «ПІС БОЙ КЛАБ» і, відповідно, він є учасником ТОВ «ПІС БОЙ КЛАБ».

Умови надання позивачем документів для проведення реєстрації змін ТОВ «ПІС БОЙ КЛАБ»навіть не були передбачені сторонами договору, оскільки були у наявності у відповідача.

Враховуючи довірливі стосунки, позивач не здійснював перевірку діяльності підприємств, не вимагав від відповідача надати підтвердження здійснення реєстрації змін до засновників Товариства.

На думку апелянта, суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про доручення до матеріалів справи доказів, які підтверджували, що у відповідача були усі установчі документи позивача , необхідні для проведення реєстраційних дій, та той факт, що сторони по справі були учасниками спільних бізнес проектів.

Судом першої інстанції також не враховано, що позивач лише у жовтні 2013 року фактично дізнався про порушення своїх прав, зокрема після того, як 23.10.2013 року відбулась зміна директора Компанії «Салтберн Пропертіз Лімітед». При передачі справ від одного керівника до іншого, директором Компанії «Салтберн Пропертіз Лімітед» ОСОБА_6 було прийнято рішення провести перевірку активів підприємства, зокрема, придбаних корпоративних прав і, відповідно, отриманих прибутків від діяльності підприємств, власником корпоративних прав яких є Компанія.

Також, звертає увагу апеляційного суду, що позивач є іноземною компанією, яка зареєстрована в Сполученому Королівстві Великобританія і не має представництв на території України. Позивач діяв на території України лише через своїх представників, на імя яких видавалась довіреність. ОСОБА_8 (особа, що підписувала договір № 1-08 від 21.10.2008р. від імені Позивача), був уповноважений лише на підписання цього договору, та не був уповноважений контролювати хід його виконання.

Зазначає, що позивач не мав об'єктивної можливості дізнатися про порушення свого права в силу відсутності на території України постійного представництва чи представника, який був би уповноважений на отримання витягу з ЄДРЮО для підтвердження внесення змін до установчих документів ТОВ «ПІС БОЙ КЛАБ».

В порядку ст. 360 ЦПК України, представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_9 направила до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому посилається на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. Зокрема, вважає, що позивачем не надано суду першої інстанції жодного доказу, яким би підтверджувалось, що про порушення свого права позивач дізнався лише у жовтні 2013 року. Зазначає, що відомості з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців євідкритими і загальнодоступними, тому позивач мав об'єктивну можливість дізнатися про порушення своїх прав з 2008 року.

Представник позивача - Письменна Н.В. в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, направила на адресу апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прийняти участь у судовому засіданні через її зайнятість у іншому судовому процесі в Північному апеляційному господарському суді.

Заслухавши думку представників відповідача, колегія суддів визнала причини неявки представника позивача Письменної Н.В. неповажними та у відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України визнала можливим розглядати справу у її відсутності.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просили залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідача, перевіривши матеріали справи та наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 1-08 купівлі-продажу корпоративних прав засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІС БОЙ КЛАБ», відповідно до умов якого відповідач зобов'язався передати позивачу частину частки корпоративних прав на Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІС БОЙ КЛАБ» у розмірі 13 500,00 грн., що складає 25% статутного капіталу, а позивач зобов'язався сплатити відповідачу вартість частки, яка передається у розмірі 500 000,00 доларів США (а.с.7-9, том 1).

Згідно виписки по рахунку 21 жовтня 2008 року, Приватним підприємством з обмеженою відповідальністю «Салтберн Пропертіз Лімітед» перераховано на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 500 000,00 доларів США за оплату корпоративних прав за договором № 1-08 від 21 жовтня 2008 року (а.с.198, 199-203, том 2).

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначав, що в порушення п. 10 договору № 1-08 купівлі-продажу корпоративних прав засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІС БОЙ КЛАБ» відповідач не оформив та не зареєстрував у відповідних державних органах зміни до установчих документів, зумовлені зміною засновника (учасника) товариства.

Згідно п. 10 договору № 1-08 купівлі-продажу корпоративних прав засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІС БОЙ КЛАБ» права, визначені п. 2 цього договору, переходять покупцеві з моменту набрання чинності цим договором та державної реєстрації змін до Установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю/нової редакції статуту Товариства з обмеженою відповідальністю.

Згідно п. 6 зазначеного договору даний Договір набирає чинності у момент підписання його Сторонами.

Згідно п. 8 договору протягом 30 календарних днів з дня набрання чинності цим договором Продавець зобов'язаний оформити та зареєструвати у відповідних державних органах зміни до установчих документів, зумовлені зміною засновника (учасника) ТОВ.

Судом встановлено, що в порушення п. 8 договору № 1-08 купівлі-продажу корпоративних прав засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІС БОЙ КЛАБ» відповідач не оформив та не зареєстрував у відповідних державних органах зміни до установчих документів, зумовлені зміною засновника (учасника) ТОВ.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог з підстав пропуску строку позовної давності, суд першої інстанції виходив з того, що умовами п.п. 6, 8 спірного договору сторонами визначено строк виконання відповідачем зобов'язання - 30 календарних днів з дня підписання договору - 21 жовтня 2008 року. В той же час, позивач пред'явив вимоги про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення грошових коштів лише 19 серпня 2015 року, тобто поза межами строків позовної давності.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Відповідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦКУкраїни).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем було заявлено клопотання про застосування позовної давності до вимог позивача.

Згідно із частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав - учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року).

Позивачем пропущено позовну давність, оскільки умовами п.п. 6, 8 спірного договору сторонами визначено строк виконання відповідачем зобов'язання - 30 календарних днів з дня підписання договору - 21 жовтня 2008 року, тобто до 20 листопада 2008 року. Таким чином, за загальним правилом позивач мав право на пред'явлення вимоги до 20 листопада 2011 року. В той же час, позивач пред'явив вимоги про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення грошових коштів лише 19 серпня 2015 року, пропустивши, таким чином, строк позовної давності.

За таких обставин, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що позивачем пропущена позовна давність, про застосування якої заявив відповідач у своєму клопотанні, та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Колегія суддів апеляційного суду не приймає доводи апеляційної скарги щодо об'єктивної неможливості позивача дізнатися про порушення свого права до 2013 року, оскільки вони не підтверджені належними доказами та спростовуються з огляду на таке.

Посилання позивача у апеляційній скарзі на те, що компанія «Салтберн Пропертіз Лімітед» є іноземною компанією без постійного представництва на території України, що ускладнило отримання відомостей про порушення прав, не може бути прийнято до уваги.

Так, відповідно до матеріалів справи Договір купівлі-продажу корпоративних прав засновника (учасника) ТОВ «ПІС БОЙ КЛАБ» № 1-08 від 21.10.2008 року підписано зі сторони компанії «Салтберн Пропертіз Лімітед» ОСОБА_8, який діяв на підставі доручення від 19.10.2008 року та був постійним уповноваженим представником позивача - юридичної особи- нерезидента на території України.

Матеріалами справи підтверджується також, що представництво інтересів компанії «Салтберн Пропертіз Лімітед» ОСОБА_8 здійснював на території України на підставі доручень ще з 2006 року.

ОСОБА_8 з 1994 року є адвокатом - фахівцем у галузі права, що підтверджується копією договору про надання правової допомоги та адвокатських послуг (а.с. 157) та витягом Ради адвокатів м. Києва (а.с. 158).

Таким чином, ОСОБА_8, як уповноважений представник позивача на території України, був обізнаний щодо процедури отримання відомостей з реєстру щодо фактичних засновників юридичної особи та мав об'єктивну можливість отримати відомості про фактичних засновників ТОВ «Піс Бой Клаб» ще з 2008 року.

Відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців базується на таких основних принципах:

1) обов'язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі;

2) публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення;

3) врегулювання відносин, пов'язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом;

4) державної реєстрації за заявницьким принципом;

6) єдності методології державної реєстрації;

7) об'єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі;

8) внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону;

9) відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ст. 11 вказаного Закону, відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, надаються у в тому числі і у вигляді безоплатного доступу через портал електронних сервісів.

Таким чином, враховуючи, що інформація про юридичних осіб, в тому числі про засновників, міститься у вільному доступі, а позивач мав та має постійного уповноваженого представника на території України, який є професійним юристом, тому об'єктивна можливість дізнатися про порушення своїх прав у позивача була ще з 2008 року, що свідчить про пропуск останнім строків позовної давності для звернення до суду з таким позовом.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що з 2014 року позивач неодноразово звертався до суду з аналогічним позовом та йому було безпідставно відмовлено у прийнятті позовних заяв також не може спростувати законності рішення по даній цивільній справі.

Позивачем не надано доказів на підтвердження оскарження ним відмов у прийнятті позову, а звернення в рамках іншого цивільного процесу не є предметом розгляду у даній справі. Крім того, звернення позивача до суду у 2014 році було також поза межами строку позовної давності.

У своїй апеляційній скарзі позивач посилається на те, що 23.10.2013 року відбулася зміна директора компанії «Салтберн Пропертіз Лімітед» та новопризначений директор ОСОБА_6 лише 23.10.2013 року дізнався про порушення прав компанії.

На думку колегії суддів, зміна складу директорів та обізнаність кожного нового директора про виконання чи невиконання правочинів не може впливати на перебіг строків позовної давності.

Посилання апелянта на лист директора компанії ОСОБА_6 від 23.10.2013 року, як на підставу поновлення строку, є необґрунтованим, оскільки вказаний лист підтверджує лише факт проведення новим директором моніторингу справ компанії.

З огляду на викладене, визнаючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд першої інстанції дійшов законних висновків щодо необхідності застосування строку позовної давності до вимог позивача, з урахуванням презумпції обізнаності особи про стан своїх справ, об'єктивної можливості позивача дізнатися про порушення своїх права з 20 листопада 2008 року.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства з обмеженою відповідальністю «Салтберн Пропертіз Лімітед»-залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 06 березня 2019 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.О. Журба

К.П.Приходько