Справа № 490/7049/16-ц
н/п 2/490/2402/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

І. Вступна частина

06 листопада 2019 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Подзігун Г.В., за участю секретаря Нірши Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки майна, що є у спільній частковій власності,-

ІІ. Описова частина

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив виділити в натурі 1/2 частку майна, належну йому на праві спільної часткової власності, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житлову кімнату 1-3, площею 15,3 кв. м, коридор 1-1, площею 6,0 кв. м, коридор 1-2, площею 4,10 кв. м, кухню 1-4, площею 6,8 кв. м, тамбур літ. А, а також сараї літ. Б, К, Л, Н; вбиральню літ. М та споруди № 1, 3 залишити в загальному користуванні.

Заявою від 06 листопада 2019 року позивач просив виділити в натурі частку майна за третім варіантом висновку №125-096 від 30.12.2016 року.

Крім того, позивач також просив виділити в натурі 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,1000 ґа, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві спільної часткової власності, а також припинити право спільної часткової власності на вищезазначену земельну ділянку та будинок.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він з відповідачем є співвласниками житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач його пропозиції про добровільний поділ майна, що є у спільній частковій власності ігнорує, а тому просить в судовому порядку виділити в натурі його частку майна.

Відповідач погодилась, що вони з позивачем не можуть прийти до згоди про добровільний поділ майна, що є у спільній частковій власності. Проте варіант поділу, який був запропонований позивачем вважає недопустимим, і просить здійснити виділ у натурі нерухомого майна таким чином: виділити їй житлову кімнату 1-5 площею 15,1 кв.м., кухню 1-4 площею 6,8 кв.м., заложити вихід із кімнати 1-5 і кухні 1-4 в коридор 1-2; літню кухню літ. Ж з тамбуром до літньої кухні літ. Ж1; сарай літ. Е; 1/2 частину сараю літ. Б. Також просила суд виділити ОСОБА_1 житлову кімнату 1-3, площею 15,3 кв. м, коридор 1-2, площею 4,10 кв. м, самовільно збільшену в розмірах веранду 1-6, переобладнавши її з урахуванням переноса стіни; 1/2 частину сарая літ. Б; сараї літ. К, Л, Д,С,Н, баню літ. З, вбиральню літ. М та споруди № 3, 9, 10 залишити в загальному користуванні та визначити порядок користування земельною ділянкою.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою суду від 11 липня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

21 липня 2016 року на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 22 липня 2016 року відкрито провадження за вказаним позовом і справу було призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 26 вересня 2016 року по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження.

11 січня 2017 року до суду надійшов висновок №125-096 від 30.12.2016 року, на підставі чого ухвалою суду від 25 січня 2017 року провадження було відновлено, а справу призначено судового до розгляду.

Ухвалою суду від 15.02.2017 року було призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження по справі.

17 квітня 2018 року від експерта РТПП Миколаївською області до суду надійшло повідомлення за вихідним номером 448/05 від 13.04.2018 року про неможливість дачі висновку по справі, у зв`язку з чим ухвалою суду від 17 квітня 2018 року провадження було поновлено, а справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 03 липня 2018 року по справі було призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження.

15 січня 2019 року від експерта РТПП Миколаївською області до суду надійшло повідомлення за вихідним номером 24/04 від 08.01.2019 року про неможливість дачі висновку по справі, відповідно ухвалою суду від 28 січня 2019 року провадження було поновлено, а справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 24 квітня 2019 року по справі було призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження.

02 жовтня 2019 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов висновок експерта №125-038 від 13.09.2019 року, відповідно ухвалою суду від 04 жовтня 2019 року провадження по справі було поновлено, а справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 06 листопада 2019 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення в натурі частки майна, що є у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою залишено без розгляду.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити та виділити в натурі частку майна за третім варіантом висновку №125-096 від 30.12.2016 року.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, місце та час розгляду справи (відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України), в судове засідання не з`явилася без поважних причин.

Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів.

ІІІ. Мотивувальна частина

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін по справі ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 04.12.2010 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №20 (а.с. 9). Сторони по справі є спадкоємцями майна ОСОБА_3 (а.с. 13).

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2015 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , а також зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 : визнано за кожною із сторін право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 як за спадкоємцем за законом першої черги в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 (а.с.10-11).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 952232560 від 28.01.2016 року право приватної власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.12.2015 року по справі №490/10517/15-ц (а.с. 12).

29 березня 2016 року державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Ткаченко Ю.Г. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :13:062:0002, площею 0,1000 га, що розташована по АДРЕСА_1 , наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 13).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 56208069 від 29.03.2016 року право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.14).

До складу спірного домоволодіння АДРЕСА_1 , входять наступні узаконені будови, згідно технічного одноповерховий житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ «а» - 1955 р. побудови, у складі приміщень: 1-1 коридор, 1-2 коридор, 1-3 житлова кімната, 1-4 кухня, 1-5 житлова кімната загальною площею 46,6 кв.м., та надвірні узаконені господарські споруди, а саме: сараї (літ Б, Д, Е, К, Л, Н, С), літня кухня (літ. Ж), тамбур до літньої кухні (літ. Ж), баня (літ З), вбиральня (літ. М), огорожа (№1, 2, 4, 5, 6, 7), басейн (№3), замощення (№І).

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Підпункт 9 пункту 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції: справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Стаття 13 ЦПК України: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 1 статті 19 ЦПК України: суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Стаття 81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Стаття 76 ЦПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина 1 статті 355 ЦК України: майно яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Частина 1 статті 356 ЦК України: власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частина 1 статті 358 ЦК України: право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Частина 2 статті 358 ЦК України: співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Частина 1 статті 364 ЦК України: співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Частина 1 статті 364 ЦК України: у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Частина 3 статті 88 ЗК України: учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Частина 4 статті 88 ЗК України: учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Пункт 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (далі Постанова): при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, береться до уваги, що кожний зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом, виділ може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Пункт 7 Постанови: у в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

ОЦІНКА СУДУ

Як було встановлено судом, сторони є співвласниками житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України та ч. 1 ст. 86 ЗК України, є спільною частковою власністю.

Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками.

Як випливає з положення ч. 1 та ч. З ст. 367 ЦК України та ст. 88 ЗК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

За клопотанням сторін судом було призначено судову будівельно-технічну та додаткову будівельно-технічну експертизи. Згідно висновку №125-096 від 30.12.2016 року експертом було запропоновано три варіанти розділу між співвласниками житлового будинку з господарськими будовами в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 65-80).

Проаналізувавши кожен із запропонованих варіантів поділу житлового будинку, суд приходить до висновку про те, що найбільш зручним та, відповідно, доцільним варіантом поділу житлового будинку є варіант № 3 ( а.с. 79). Зазначений варіант розподілу житлового будинку суд вважає такими, що відповідає закону, встановленим судом обставинам та інтересам учасників справи.

Відповідно до вищевказаного варіанту розподілу житлового будинку пропонується:

а) виділити в користування співвласника ОСОБА_1 :

1) в житловому будинку (літ А) кімнату 1-5 - житлова площа 15,1 кв.м.,вартістю 13 313грн.;

2) у надвірних узаконених господарських будовах:

-сарай літ. «К» 1978 р. 9,5 кв.м. 3 071 грн.;

-сарай літ. «Д» 1970 р. 9 кв.м. 1 100 грн.;

-сарай літ. «Л» 1978 р. 6,4 кв.м. 2146 грн.;

-літню кухню літ. «Ж» 1970 р. 32 кв.м. 22 690 грн.;

-тамбур до літньої кухні лат. «Ж» 1970 р. 4,8 кв.м. 1 780 грн.;

-сарай літ. «Е» 1970 р. 14,3 кв.м. 2 643 грн.;

-1/2 частина вбиральні літ. «М» 1978 р. 0,5 кв.м. 846 грн.;

-1/2 частина огорожі №1, 2, 4, 5, 6, 7 1 389 грн.;

-1/2 частина басейну №3 565 грн.;

-1/2 частина замощення №І 2 000 грн.

а усього інвентарною вартістю 53 843 грн.;

б) виділити у користування співвласника ОСОБА_2 :

1) у житловому будинку літ. «А-1» з прибудовою літ. «а» - пл. 31,5 кв. м, вартістю 27 771 грн., з яких:

-житлова кімната 1-3 пл. 15,3 кв.м. 13 489 грн.;

-коридор 1-1 пл. 6 кв.м. 5 290 грн.;

-коридор 1-2 пл. 4,1 кв.м. 3 615 грн.;

-кухня 1-4 пл. 6,1 кв.м. 5 378 грн.;

2) у надвірних узаконених господарських будовах:

- сарай літ «Б» 1970 р. 26,6 кв.м. 12 465 грн.;

-баня літ. «З» 1978 р. 10 кв.м. 3 134 грн.;

-сарай літ. «Н» 1978 р. 16,2 кв.м. 3 159 грн.;

-сарай літ. «С» 1978 р. 5,9 кв.м. 1 100;

-1/2 частина вбиральні літ. «М» 1978 р. 0,5 кв.м. 846 грн.;

-1/2 частина огорожі №1, 2, 4, 5, 6, 7 1 389 грн.;

-1/2 частина басейну №3 565 грн.;

-1/2 частина замощення №І 2 000 грн.

а усього інвентарною вартістю 54 729 грн. (а.с. 79).

Таким чином, при такому розподілі у спільному фактичному користуванні сторін залишаються такі господарські та побутові будівлі і споруди: вбиральня літ. «М», огорожі № 1, 2, 4, 5, 6, 7; басейн №3; замощення №І.

Вказаний варіант розподілу цілком відповідає ідеальним часткам співвласників у вказаному домоволодінні.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.

Статтею 88 ЗК України передбачено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки,як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вирішуючи питання щодо виділу в натурі позивачу 1/2 земельної ділянки по АДРЕСА_1 , суд бере до уваги висновок експерта №125-038 від 13.09.2019 року, яким визначено, що виконати виділ в натурі окремої 1/2 частини земельної ділянки співвласнику ОСОБА_2 з окремим в`їздом з боку вул. Слов`янська не надається можливим (а.с. 238). Таким чином, судом встановлено, що немає технічної можливості розділити вказану земельну ділянку відповідно до часток співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині виділу в натурі 1/2 частини земельної ділянки слід відмовити, оскільки немає технічної можливості розділити земельну ділянку площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :13:062:0002 відповідно до часток співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За такого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 18, 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд, -

ІV. Резолютивна частина

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 кімнату 1-5(літ. «А»), пл. 15,1 кв.м.,вартістю 13 313грн.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , надвірні узаконені господарські будови, загальною вартістю 53 843 грн., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що включають в себе:

-сарай літ. «К», пл.9,5 кв.м. 3 071 грн.;

-сарай літ. «Д», пл.9 кв.м. 1 100 грн.;

-сарай літ. «Л», пл. 6,4 кв.м. 2146 грн.;

-літню кухню літ. «Ж», пл. 32 кв.м. 22 690 грн.;

-тамбур до літньої кухні лат. «Ж», пл. 4,8 кв.м. 1 780 грн.;

-сарай літ. «Е», пл. 14,3 кв.м. 2 643 грн.;

-1/2 частина вбиральні літ. «М», пл. 0,5 кв.м. 846 грн.;

-1/2 частина огорожі №1, 2, 4, 5, 6, 7 1 389 грн.;

-1/2 частина басейну №3 565 грн.;

-1/2 частина замощення №І 2 000 грн.

відповідно до третього варіанту висновку №125-096 судової будівельно-технічної експертизи від 30.12.2016 року, який міститься у матеріалах цивільної справи № 490/7049/16-ц.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп., як відшкодування судових витрат.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 08 листопада 2019 року.

СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН