Ухвала

01 березня 2019 року

м. Київ

справа № 760/4140/17-ц

провадження № 22-ц/824/5467/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ КравецьВ.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги начальника Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві Грицуна Т.Г. на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням, 07 лютого 2019 року начальник Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві Грицун Т.Г. звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Згідно з вимогами частини 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Отже, апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, в апеляційній скарзі начальник Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві Грицун Т.Г. порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначає, що копію повного тексту оскаржуваного рішення управлінням було отримано 10 січня 2019 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на супровідному листі (а.с. 73), що також підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи (а.с. 67).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Таким чином, суд доходить висновку, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали суду з поважних причин, що є підставою для його поновлення.

Окрім того, апелянт просить звільнити від його від сплати судового збору, в обґрунтування чого зазначає, що держава Україна, що діє через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві, не є платником судового збору в розумінні статті 2 Закону України «Про судовий збір», оскільки не є юридичною особою.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Так, відповідно пункту 18 «Положення про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження положень про територіальні органи Державної казначейської служби України» від 12 жовтня 2011 року №128 Головне управління Казначейства є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в установах Казначейства та банках.

Згідно статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Відповідно до вимог вказаної статті відстрочення або розстрочення сплати, зменшення або звільнення від сплати судового збору можливе за відповідним клопотанням сторони за наявності зазначених умов, щодо підтвердження наявності яких в матеріалах справи відсутні будь-які докази.

Отже, дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд доходить висновку, що доводи, наведені апелянтом, не дають підстав для задоволення його клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Так, відповідно до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

Обов'язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов'язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини 2 статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» відсутні підстави для звільнення апелянта від сплати судового збору.

Згідно із підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

За подання позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у розмірі 640,00 грн. Таким чином, апелянту за подання апеляційної скарги на рішення суду необхідно було сплати судовий збір у розмірі 960,00 грн. (640,00 грн.*150%).

Отже, апелянту необхідно сплатити судовий збір у розмірі 960,00 грн. на реквізити Київського апеляційного суду:

Отримувач коштівУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувача 0024 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Адреса суду м. Київ, вул. Солом'янська, 2-А
З огляду на викладене, апелянту необхідно подати оригінал квитанції про сплату судового збору на виконання вищевказаних положень закону.

Відповідно до вимог частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Поновити начальнику Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві Грицун Т.Г. строк на апеляційне оскарження рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року.

Відмовити начальнику Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві Грицун Т.Г. у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу начальника Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві Грицун Т.Г. на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 01 квітня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: В.А. Кравець