Провадження по справі № 6/522/393/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шенцевої О.П.,

при секретарі - Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про повторне виселення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року на адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про повторне виселення у рамках виконавчого провадження у цивільній справі №522/11875/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2016 року, яким позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

26.03.2018р. на виконання зазначеного судового рішення Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист, в частині виселення без надання іншого жилого приміщення ОСОБА_1 з кувартири №16, що розташована в житловому будинку №7 по вулиці Базарна в місті Одеса. Виконавчий лист перебував на виконанні у Другому Приморському відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області.

12.07.2018 головним державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 складено акт про виселення боржника з зазначеної квартири АДРЕСА_1 на підставі якого старшим державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №56096799).

Проте, після виселення, ОСОБА_1 самовільно заселився до квартири. На даний час ОСОБА_1 проживає в квартирі зі своїми родичами та чинить перешкоди і не допускає АТ «Укрсоцбанк» до квартири.

Посилаючись на ст. 66 ЗУ «Про виконавче провадження», заявник просить постановити ухвалу суду про повторне виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 та належить на праві власності АТ «Укрсоцбанк».

Інші учасники справи про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в судове засідання не з'явилися, своїх представників не направили, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2016 року, яким позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, виселено без надання іншого жилого приміщення ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) з квартири № 16, загальною площею 67,0 кв.м., що розташована в житловому будинку за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, будинок 7.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.06.2017р. заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.07.2016 року в цій частині залишено без змін.

19.01.2018 року державним реєстратором Державного підприємства «Центр обслуговування громадян», Одеська область ОСОБА_5 на підставі заочного Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.07.2016р. по справі № 522/11875/15-ц та Рішення апеляційного суду Одеської області від 14.06.2017 року по справі № 522/11875/15-ц (провадження 22-ц/785/1826/17) зареєстровано за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» право власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101).

На виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2016 року видано виконавчий лист № 522/11875/15-ц, який 12.07.2018 виконаний державним виконавцем шляхом фактичного виселення зазначеної особи про що складено акт, та в подальшому винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі виконання виконавчого документу в повному обсязі (ВП 56096799).

Після виселення, ОСОБА_1 знову самовільно зайняв квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та до сьогоднішнього часу проживає разом зі своїми родичами , власнику квартири АТ «Укрсоцбанк» чинить перешкоди та не допускає до квартири.

Згідно ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Складовою справедливого судового розгляду згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини є своєчасне та повне виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Отже, відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно затримувати його виконання. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

У відповідності до ч. 10 ст. 66 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження у такому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця.

Примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі (ч. 3 ст. 66 ЗУ «Про виконавче провадження»)

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви АТ «Укрсоцбанк» про повторне виселення ОСОБА_1, оскільки, як встановлено у ході розгляду даної справи, останній, всупереч існуючому рішенню суду про його виселення зі вищевказаної квартири, самостійно вселився у неї, чим порушив права заявника, а відтак підлягає повторному виселенню.

Суд також приймає до уваги те, що у звязку з набуттям чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення ведення бізнесу та залучення інвестицій емітентами цінних паперів", яким внесено зміни до Законів України "Про банки і банківську діяльність" та "Про акціонерні товариства" в частини можливості банків в Україні створюватися у формі акціонерних товариств і вимог до публічних і приватних акціонерних товариств, ПАТ «Укрсоцбанк» привів своє найменування і тип акціонерного товариства у відповідність до змін законодавства, а саме: з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Укрсоцбанк», тип акціонерного товариства приватне.

Керуючись ст.ст. 260, 261 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», -

УХВАЛИВ :

Заяву Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про повторне виселення -задовольнити.

Повторно виселити без надання іншого жилого приміщення ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з квартири № 16, загальною площею 67,0 кв.м., що розташована в житловому будинку за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, будинок 7.

Відповідно до ч. 1 ст. 353 ЦПК України, ухвала оскарженню не підлягаю.

Суддя