Справа № 606/2138/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Марціцкої І.М.

- з участю секретаря Пасько І.Б.

- позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої злочином,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся в суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 30000 грн та матеріальної шкоди в розмірі 2459 грн. завданих внаслідок вчинення злочину.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що 15 березня 2018 року близько 18 години 00 хвилин між ним та його сином ОСОБА_2 , які перебували за місцем спільного проживання в приміщенні житлового будинку в АДРЕСА_1 , виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних стосунків. В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_2 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень своєму батьку ОСОБА_1 . Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_2 15 березня 2018 року, близько 18 години 00 хвилин перебуваючи в приміщенні житлового будинку в АДРЕСА_1 знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним наблизився спереду до ОСОБА_1 та розуміючи протиправний характер своїх дій, лівою рукою умисно схопив свого батька ОСОБА_1 за шию, та умисно наніс три удари кулаком правої руки по тулубу зліва, в ділянку ребер

Внаслідок заподіяних умисних дій ОСОБА_2 спричинив потерпілому ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки із переломами 6-9 - го лівих ребер, які у відповідності до висновку експерта № 479 відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Вказані обставини підтверджуються вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 30.05.2019 року, яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначено йому покарання у виді позбавленням волі на строк 3 роки, згідно ст. 75 КК України звільнено його від відбування покарання, з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік, згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на засуджену обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В результаті отриманих ушкоджень, позивач у період з 15 березня по 26 березня 2018 року перебував на стаціонарному лікуванні у КУТРР "Золотниківська РЛ". Під час лікування були затрачені кошти, а саме витрати хворого на медикаменти в сумі 2459,00 грн.

Вважає,що врезультаті таких протиправних дій відповідача ОСОБА_2 було завдано моральної шкоди, яка полягала у фізичному болю та стражданнях, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, протиправною поведінкою щодо нього, що призвело до негативних змін у його житті, втраті звичного ритму, способу життя та вимагало від нього додаткових зусиль для відновлення попереднього стану. Позивач переніс фізичний біль, емоційний стрес, який супроводжується почуттям образи, обурення, тривоги і страху за своє життя і здоров`я. Посилаючись на наведене, просить задовольнити позов.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив його задоволити з підстав зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача - адвокат Маркушевськи Б.Ф. у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково в сумі 300 грн матеріальної шкоди.

Судом встановлено, що 15 березня 2018 року близько 18 години 00 хвилин між ним та його сином ОСОБА_2 , які перебували за місцем спільного проживання в приміщенні житлового будинку в АДРЕСА_1 , виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних стосунків. В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_2 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень своєму батьку ОСОБА_1 . Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_2 15 березня 2018 року, близько 18 години 00 хвилин перебуваючи в приміщенні житлового будинку в АДРЕСА_1 знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним наблизився спереду до ОСОБА_1 та розуміючи протиправний характер своїх дій, лівою рукою умисно схопив свого батька ОСОБА_1 за шию, та умисно наніс три удари кулаком правої руки по тулубу зліва, в ділянку ребер. Внаслідок заподіяних умисних дій ОСОБА_2 спричинив потерпілому ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки із переломами 6-9 - го лівих ребер, які у відповідності до висновку експерта № 479 відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 30 травня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначено йому покарання у виді позбавленням волі на строк 3 роки, згідно ст. 75 КК України звільнено його від відбування покарання, з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік, згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на засуджену обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 30 травня 2019 року який набрав законної сили, в силу вимог ч. 6 ст. 82 ЦК України, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої постновлено вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії та вчиненні вони цією особою.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 заподіяв ОСОБА_1 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно висновку експерта за №479 від 11 квітня 2018 року, з якого вбачається, що згідно із даними медичної карти № 203 стаціонарного хворого у ОСОБА_1 при зверненні 15.03.2018 року в КУТРР «Теребовлянська центральна районна лікарня» та наступному стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні КУТРР "Золотниківська районна лікарня" за результатами клінічного обстеження була діагностована закрита травма грудної клітки із переломами ребер. При судово-медичному дослідженні записаного на компакт-диск рентгенологічного зображення органів грудної порожнини, виявлені переломи 6-9-го лівих ребер. Відмічені вище у переломи ребер, враховуючи відсутність ознак їх зрощення на рентгенологічному зображенні та описаний в медичній карті № 293 клінічний перебіг травматичного процесу, виникли у ОСОБА_1 незадовго до його поступлення на лікування. Виявлені у ОСОБА_1 переломи ребер в клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я та за цією ознакою належать до середнього ступеня тяжкості (п. 2.2.2. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" - МОЗ України, Київ, 1995). Зазначені вище переломи ребер, з огляду на вид ушкодження, їх розташування та морфологічні властивості, що були встановлені при дослідженні рентгенологічного зображення, утворилися ОСОБА_4 щонайменше від трьохразового впливу тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею в ділянку грудей, не виключено від ударів руками, як про це зазначено у постанові. Відмічені у п. 1 цих підсумків переломи ребер, не властиві для виникнення при падінні на площині "з висоти власного росту".

З довідки №57, виданої 31.07.2019 року КУТРР "Золотниківська РЛ" у період з 15 березня по 26 березня 2018 року перебував на стаціонарному лікуванні у КУТРР "Золотниківська РЛ". Діагноз: цукровий діабет тип 11 важка форма ст. субкомпенсації, кардіосклероз в поєднанні з дисметаболічною кардіоміопатією, закрита травма грудної клітки, закритий перелом 7-8-9 ребра по середній підпахвинній лінії з заміщенням уламків. Під час лікування були затрачені кошти, а саме витрати хворого на медикаменти в сумі 2459,00 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно вимог ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з вимогами ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала

Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з вимогами ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, полягає, у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 заподіяв ОСОБА_1 умисне середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Внаслідок таких неправомірних дій ОСОБА_2 , ОСОБА_1 перебував на лікуванні, що підтверджується довідкою №57 виданою КУТРР " ОСОБА_5 " від 31.07.2019 року та висновком експерта за №479 від 11 квітня 2018 року та йому було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 2459 грн витрат на лікування.

Аналізуючи в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що в результаті протиправних дій відповідача позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягала у фізичному болю та стражданнях, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, що призвело до негативних змін у його житті, втраті звичного ритму, способу життя та вимагало від нього додаткових зусиль для відновлення попереднього стану.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, вік позивача, який є пенсіонером, стан його здоров"я, характер отриманих ушкодження, а саме закрита травма грудної клітки із переломами ребер, глибину фізичних та душевних страждань у звязку отриманими травмами, приниженням у звязку з побиттям, приймаючи до уваги визнання відповідачем вини у вчиненому діянні, виходячи із вимог розумності і справедливості, а тому вважає, що достатнім розміром моральної шкоди бути сума 5000 грн.

Суд, вважає, що саме такий розмір моральної шкоди буде достатнім для відшкодування позивачу.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 грн. моральної шкоди.

В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 82, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 23,1166,1167 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і.п.н НОМЕР_1 жителя АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя АДРЕСА_1 2459,00 грн.(дві тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять) грн. матеріальної шкоди та 5000 (п`ять) грн. тисяч моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 і.п.н НОМЕР_1 на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 04 листопада 2019 року

Суддя І.Б. Марціцка