ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/549/19 Справа № 212/7130/18 Суддя у 1-й інстанції - Борис О. Н. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Голуб О.О.

сторони справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат",

відповідач - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" - адвоката ОСОБА_3на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 20 вересня 2018 року, постановлену суддею Борис О.Н. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст ухвали складено 20 вересня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року представник позивача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» адвокат ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна та позивачу розяснено, що даний позов має розглядатися Господарським судом Дніпропетровської області в порядку господарського судочинства.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити позовну заяву ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду по суті.

Апелянт зазначає, що в позовній заяві було зазначено, що ОСОБА_1, як субєкт підприємницької діяльності припинив своє існування 17 грудня 2014 року, і як наслідок до фізичної особи ОСОБА_1 перейшли зобовязання за договором оренди нерухомого майна, який і має нести відповідальність за неналежне виконання своїх зобовязань за договором, тому предявлення позову до фізичної особи, яка не має статусу підприємця в порядку господарського судочинства є неможливим, а висновок суду являється помилковим.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тому правильність висновків суду першої інстанції поза межами апеляційної скарги, колегією суддів не перевіряються.

Заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши представника позивача ОСОБА_4, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір оренди нерухомого майна №547, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно приміщення в будівлі ВЧ площею 103,9 м2, розташованого за адресою м.Кривий Ріг, вул.Магнітогорська, 13, що договір укладено 17.05.2011 року та відповідач ОСОБА_1, на момент його укладення, є фізичною особою підприємцем.

Відповідно до п.п.1.3 п.1 вищевказаного договору, майно передається в оренду з метою розташування авторемонтної майстерні.

У подальшому сторонами укладалися додаткові угоди, якими змінювали певні умови договору, у тому числі щодо строку дії договору, порядку розрахунків, а також розмірів орендної плати за користування нерухомим майном та плати за користування земельною ділянкою - додаткові угоди №1 від 15.05.2012р., №2 від 20.03.2013р., №3 від 29.05.2013р., №4 від 22.01.2014р., №5 від 03.02.2014р. та кінцевим строком дії договору була визначена дата 30.04.2014р.

Заборгованість у відповідача виникла в період з січня 2014 року по травень 2014 року коли останній здійснював підприємницьку діяльність, тому на момент виникнення спірних правовідношень сторонами у даній справі є юридичні особи.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції керувався ст.186 ЦПК України, та виходив з того, що на момент виникнення спірних правовідносин у даній справі позивач та відповідач були юридичними особами і між ними виникли господарські правовідносини які розглядаються в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції. Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Статтею 19 ЦПК України передбачено, що в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно роз'яснень п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей15, 16 ЦПК України (в редакції 2004 року) у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17; далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі -КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним, суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як видно з копії позовної заяви за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, державна реєстрація фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 припинена 17 грудня 2014 року (а.с.4-зворот).

Отже, колегія суддів звертає увагу, що стосовно суб'єктної юрисдикції правовідносини між позивачем і відповідачем пов'язані зі здійсненням останнім підприємницької діяльності, проте державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1 припинено, а тому, відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 3 пункту 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», такий спір необхідно розглядати за правилами цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки на час звернення до суду із позовом у вересні 2018 року, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, діяльність відповідача ОСОБА_1, як ФОП припинено у грудні 2014 року, отже, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2018 року постановлена із порушенням вимог процесуального законодавства, тому згідно вимог ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню та поверненню справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.4 ч.1 ст.379, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - адвоката ОСОБА_3задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2018 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 06 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: