Справа № 453/443/17
Провадження № 2/456/307/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2019 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

з участю секретаря Сунак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Сколівської районної державної адміністрації Львівської області в особі відділу державної реєстрації управління економічної політики, треті особи державний реєстратор прав на нерухоме майно Сколівської районної державної адміністрації Львівської області ОСОБА_3, Сколівська міська рада Львівської області, про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності № 27734498, видане 06.10.2014 державним реєстратором реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_3, скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.10.2014, індексний номер 16285187, а також стягнути з відповідача судові витрати у справі в сумі 1280 грн..

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що багатоквартирний будинок № 3 по вул. Чайківського у м. Сколе Львівської області складається з одинадцяти квартир і допоміжних приміщень загального користування (підвалу, горища, кладочок, коридорів, сходових кліток). Вказаними допоміжними приміщеннями співвласники багатоквартирного будинку користуються на праві спільної сумісної власності. Натомість у серпні 2010 року відповідач розпочав реконструкцію власної квартири з приєднанням до неї частини горища, яке знаходиться над його квартирою, без відповідного рішення Сколівської міської ради Львівської області та без згоди співвласників багатоквартирного будинку, внаслідок чого грубо порушив його права на вільне володіння і користування майном загального користування, що стверджується рішенням Сколівського районного суду від 19.06.2015, яке набрало законної сили 12.02.2016, у цивільній справі про зобовязання ОСОБА_2 усунути йому перешкоди у користуванні горищем багатоквартирного будинку № 3 по вул. Чайківського у м. Сколе Львівської області шляхом приведення зазначеного горища у попередній стан з відновленням до нього доступу. Однак, ОСОБА_2 зволікає з виконанням вищевказаного рішення суду, мотивуючи це тим, що у жовтні 2014 року він вже оформив право власності на свою квартиру після її реконструкції, що виникло на підставі свідоцтва про право власності № 277734498, виданого 06.10.2014 державним реєстратором Реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_3.

Вважає, що ОСОБА_2, подавши державному реєстратору документи, які необхідні для проведення державної реєстрації права власності на дане нерухоме майно, із недостовірними

відомостями та приховавши факт реконструкції власної квартири № 11 з приєднанням до неї частини горища, яке відноситься до місць загального користування багатоквартирного будинку № 3 по вул. Чайківського у м. Сколе Львівської області, без письмової згоди співвласників багатоквартирного будинку, отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке видано органом державної влади всупереч п. п. 46, 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, у звязку з чим було порушено його цивільні права та інтереси, а тому він вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх повністю задоволити. Додатково вказав, що над його квартирою раніше було горище та ніякої добудови не було. Однак у звязку з проведеною відповідачем добудовою та розширенням квартири за рахунок горища, він позбавлений доступу до горища, відсутня вентиляція у його квартирі та до кімнати затікає дощова вода.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечив проти їх задоволення з підстав викладених у письмовому відзиві на позов.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги заперечила та просила відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених в письмовому відзиві. Зазначила, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 загальною площею 62,7 м, житловою 43,3 м. Дана квартира була придбана відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2007, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, останньому 31.07.2007 рішенням виконавчого комітету Сколівської міської ради Львівської області № 256 було надано дозвіл на реконструкцію квартири з добудовою та переобладнанням кухні у житлову кімнату, яке оскаржувалось позивачем та постановою ВАСУ від 12.03.2016 залишено в силі. Окрім цього, 12.08.2008 сесією Сколівської міської ради Львівської області було прийнято рішення № 24, яким відповідачу було надано дозвіл на збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки для добудови та реконструкції квартири і розробку проектних пропозицій у м.Сколе по вул. Чайківського, 3, що свідчить про те, що реконструкція була проведена за наявності для цього правових підстав.

Також вказує, що посилання позивача на відсутність письмової згоди співвласників багатоквартирного будинку у разі добудови атикових і мансардних поверхів, та приєднання місць загального користування не відповідає дійсності, оскільки з копії нотаріально посвідченої заяви від 20.01.2012 вбачається, що співвласниками квартир № 4,5,3,1,7,10 багатоквартирного будинку № 3 по вул. Чайківського у м.Сколе було відомо про те, що відповідачем здійснюватиметься реконструкція належної йому квартири, про що вони не заперечують. Підпис позивача відсутній, оскільки такий відмовився підписувати таку заяву. Окрім цього, законом не передбачено згоду усіх співвласників багатоквартирного будинку на реконструкцію квартири, також зазначила, що подання заявником документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, не в повному обсязі не є підставою для відмови у прийнятті заяви.

Представник відповідача - Сколівської РДА Львівської області в особі відділу державної реєстрації управління економічної політики в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, однак подали заяву про розгляд справи без їхньої участі, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Третя особа державний реєстратор прав на нерухоме майно Сколівської РДА Львівської області ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, про причину неявки суд не повідомила, подала до суду заяву, згідно якої просила розглядати справу без її участі, при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи - Сколівської міської ради Львівської області у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про причину неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що брали участь в справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають

юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Так, в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок по вул. Чайківського, 3 в м. Сколе Львівської області, являється двоповерховою будівлею, в якій розміщено одинадцять житлових квартир та приміщення загального користування.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, що стверджується копією реєстраційного посвідчення серії АА № 000108 виданого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 07.03.2000 /а.с. 6/.

Також встановлено, що 14.12.2007 відповідач ОСОБА_2 набув на праві власності квартиру АДРЕСА_3, житловою площею 29,3 кв.м. та загальною площею 48,3 кв.м., шляхом укладення договору купівлі-продажу між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Сколівського районного територіального округу ОСОБА_7 та зареєстрований у реєстрі за № 548 /а.с.7/.

Згідно з ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.5 ст.319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно з ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Частина друга статті 383 ЦК України встановлює, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі за умови, що ці зміни не призведуть до порушення прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій

розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Пунктом 3.2.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 (далі - Правила) встановлено, що на горищах та технічних поверхах повинен забезпечуватися: температурно-вологісний режим горищних приміщень, що перешкоджає випаданню конденсату на поверхні захисних конструкцій; доступ до всіх елементів і чистота горищного приміщення.

У п. п. 3.2.5, 3.2.7 Правил зазначено, що горищні приміщення не повинні бути захаращені будівельним сміттям, домашніми й іншими речами та обладнанням; використання горищних приміщень під майстерні, для сушіння білизни і під складські приміщення не допускається.

Не дозволяється використовувати горища, технічні поверхи й приміщення (у т. ч. венткамери, електрощитові) для зберігання устаткування, меблів, вибухопожежонебезпечних матеріалів та інших небезпечних предметів (п. 3.7.12 Правил).

Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що допоміжні приміщення, якими, зокрема, є горища та які призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку, не підлягають приватизації та не можуть бути поділені і виділені власнику квартири у багатоквартирному житловому будинку без втрати їх функціонального призначення.

Однак судом встановлено, що після придбання зазначеної квартири у грудні 2007 року, ОСОБА_2 провів реконструкцію квартири та горища, у результаті чого, площа квартири відповідача збільшилась за рахунок реконструкції квартири шляхом приєднання саме частини горища, яке знаходиться над квартирою позивача ОСОБА_1.

Так, згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сформованої 15.07.2016 /а.с.11-12/, відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_4, загальна площа якої складає 62,7 кв.м., житлова площа 43,3 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер 277734498, виданого 06.10.2014 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 16285187 від 06.10.2014.

Окрім цього, факт збільшення житлової та загальної площі квартири стверджується наявним у матеріалах справи копією технічного паспорту на квартиру №11 у житловому будинку № 3 по вул. Чайківського у м. Сколе /а.с. 8/.

Згідно ч. 4 ст. 357 ЦК України, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав.

Проте, наявним у матеріалах справи рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 19.06.2015 беззаперечно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 здійснив реконструкцію своєї квартири АДРЕСА_5 шляхом здійснення до неї добудови житлових та інших приміщень, використовуючи конструктивні елементи та технічне обладнання будинку, а саме збільшив площу квартири, яка розміщена на

другому поверсі, за рахунок приміщень горища, що знаходиться над квартирою позивача ОСОБА_1, чим порушив права останнього на вільне володіння та користування майном (допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку), що перебувають у спільній сумісній власності.

Даним рішенням суду зобовязано ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні горищем багатоквартирного житлового будинку №3 по вул. Чайківського у м. Сколе Львівської області шляхом приведення зазначеного горища у попередній стан з відновленням до нього доступу.

Згадане рішення суду, після його оскарження в апеляційному та касаційному порядку, 12.02.2016 набрало законної сили /а.с.17-19/.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, рішення Сколівського районного суду Львівської області від 19.06.2015 має преюдиціальне значення, а тому посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що реконструкція квартири АДРЕСА_6 була проведена відповідачем за наявності для цього правових підстав, є голослівними та судом до уваги не беруться.

Також, згідно довідки Сколівської міської ради Львівської області № 683/02-09 від 7.10.2016 встановлено, що 06.10.2016 комісією міської ради проведено огляд квартири № 6 і в цілому будинку № 3 по вул. Чайківського в м. Сколе та підтверджено факт затоплення стелі в житловій кімнаті квартири ОСОБА_1. Сусід ОСОБА_2М, який проживає на другому поверсі, в присутності членів комісії зобовязався в 10-ти денний термін усунути причину протікання даху /а.с. 10/. Тобто, ще раз констатовано факт порушення прав позивача реконструкцією горища над його квартирою.

Незважаючи на порушення прав позивача ОСОБА_1 та існування на той час спору у суді, відповідач ОСОБА_2 продовжував проводити реконструкцію своєї квартири, а провівши таку реконструкцію, відповідач ОСОБА_2 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Сколівського управління юстиції Львівської області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. До даної заяви останнім було долучено:квитанцію про оплату державного мита, квитанцію про оплату за надання витягу, копію паспорта громадянина України, копію ідентифікаційного коду, копію декларації про готовність обєкта до експлуатації, згідно якої найменування закінченого будівництвом обєкта реконструкція з розширенням квартири АДРЕСА_7, оригінал договору купівлі-продажу квартири від 14.12.2007, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17156970, технічний паспорт на квартиру № 11 у житловому будинку № 3 по вул. Чайківського у м. Сколе. Вказане стверджується матеріалами оглянутої в судовому засіданні реєстраційної справи № 45 - 30.09.2014.

Згідно наявної у матеріалах справи картки прийому заяви № 16156802 від 30.09.2014 заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень отримана та зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30.09.2014 за реєстраційним номером 8354796, що також стверджується пошуком заяв у базі даних про реєстрацію заяв та запитів.

06.10.2014 державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 було прийнято рішення № 16285187, згідно якого проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_8 за ОСОБА_2, та в подальшому видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 27734498 від 06.10.2014.

Порядок проведення державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна регламентується Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, згідно п. 49 постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент державної реєстрації речових прав та видачі свідоцтва про право власності на

нерухоме майно), для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований обєкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення обєкта нерухомого майна з житлового у нежитловий або навпаки) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції обєктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта; технічний паспорт на обєкт нерухомого майна ; письмову згоду співвласників багатоквартирного будинку (в разі добудови аттикових і мансардних поверхів та приєднання місць загального користування , абзац тринадцятий пункту 49 із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 337 від 13.08.2014 ); документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси (в разі коли в результаті реконструкції обєкта нерухомого майна змінилася його адреса).

Проте, всупереч зазначеним вимогам Закону, відповідачем ОСОБА_2 не було долучено до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень письмової згоди співвласників багатоквартирного будинку на реконструкцію квартири за рахунок місць загального користування, в даному випадку горища, яке у відповідності до ч. 2 ст. 382 ЦК України, ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», є спільним майном багатоквартирного будинку та є приміщенням загального користування і такий документ в матеріалах реєстраційної справи відсутній.

Судом не приймаються до уваги посилання відповідача на те, що Порядком не передбачено згоду усіх співвласників, оскільки згідно ч. 2 ст. 369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників. Окрім цього вищевказаним Порядком не встановлено, що згода має бути надана частиною співвласників.

Що стосується долученої до матеріалів справи копії нотаріально посвідченої заяви від 20.01.2012 року, згідно якої співвласникам квартир № 4,5,3,1,7,10 багатоквартирного будинку № 3 по вул. Чайківського у м.Сколе було відомо про те, що відповідачем здійснюватиметься реконструкція належної йому квартири, про що вони не заперечують, то така судом не береться до уваги, оскільки дана заява не є письмовою згодою співвласників багатоквартирного будинку у розумінні положень ст. 369 ЦК України. Окрім цього, як було встановлено у судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, будинок по вул. Чайківського у м. Сколе складається з одинадцяти квартир, а не з шести.

Із наведеного вбачається, що відповідач ОСОБА_2, здійснивши реконструкцію допоміжного приміщення, горища, за відсутності належних дозвільних документів та згоди усіх співвласників багатоквартирного будинку на таку реконструкцію, а в подальшому, провівши державну реєстрацію речових прав на квартиру АДРЕСА_9, порушив охоронювані законом права й інтереси інших співвласників, зокрема позивача як власника (співвласника) квартири у цьому будинку та допоміжних його приміщень.

Відповідно до ч.1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що неподання заявником документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, не в повному обсязі не є підставою для відмови у прийняття документів та згідно ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не є підставою для відмови у прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, є надумані та суперечать нормам чинного законодавства.

Оскільки, ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що також кореспондується з п. 16 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №868, встановлено, що у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника. Згідно ч. 3 ст. 22

вищевказаного Закону у разі невиконання зазначених вимог державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Також, згідно п. 5-4, ч. 1 ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо після завершення пятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення.

Згідно ст.26 ч. 2 Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому п"а" п. 2 ч.6 ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вказано, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до Закону, належить до документів, на підставі яких провадиться реєстрація права власності, яке вони посвідчують. У звязку із цим, суд, відповідно до ч. 1 ст. 21, ст. 393 ЦК України визнає незаконним і скасовує такий акт, виданий владним органом, повністю або частково, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси. Такі спори за участю фізичних осіб розглядаються в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищенаведеного, зясувавши характер, суть та підстави заявлених позивачем вимог, норми права, якими вони регулюються, давши належну правову оцінку зібраним у справі доказам та поясненням сторін у їх сукупності, характер спірних правовідносин сторін (предмет та підстави позову), суд прийшов до обґрунтованого висновку, що право власності на квартиру № 11 у житловому будинку № 3 по вул. Чайківського у м. Сколе з проведеною реконструкцією, за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятого державним реєстратором Сколівської районної державної адміністрації Львівської області ОСОБА_3 з порушенням норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868.

У звязку з цим, позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.10.2014, індексний номер 16285187, а також скасування свідоцтва про право власності № 27734498, видане 06.10.2014 державним реєстратором реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_3підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Сколівської районної державної адміністрації Львівської області в особі відділу державної реєстрації управління економічної політики, треті особи державний реєстратор прав на нерухоме майно Сколівської районної державної адміністрації Львівської області ОСОБА_3, Сколівська міська рада Львівської області, про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень - задовольнити.

Скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06 жовтня 2014 року індексний номер 16285187.

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності № 27734498, видане 06 жовтня 2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

судові витрати у сумі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_1, 25.09.1966р.н., інд. код. НОМЕР_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_2, 03.02.1960р.н., інд. код. НОМЕР_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач Сколівська районна державна адміністрація Львівської області в особі відділу державної реєстрації управління економічної політики - 82600, Львівська область, м.Сколе, майдан Незалежності,1.

Суддя: ОСОБА_8