Справа № 204/7584/18
Провадження № 2/204/285/19 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Самсонової В.В.
за участю секретаря Зайченко О.В.
за участю позивача ОСОБА_1
за участю представника третьої особи Медведєвої В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління-служба у справах дітей Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав,-
В жовтні 2018 року позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилася дитина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 2013 року вони із відповідачем перестали проживати разом і з цього ж часу по теперішній час батько дитини не приймає участі у моральному і матеріальному вихованні доньки, у вихованні дитини батько ніякої участі не приймає, її долею не цікавиться, зв'язків не підтримує та не спілкується взагалі. Крім того, він не сплачує на утримання дитини присуджені аліменти. Вказане свідчить, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться життям своєї дитини та особистими її досягненнями, не відвідував та не відвідує її дома та у школі. Позбавлення відповідача батьківських прав захистить інтереси дитини. Дитина буде позбавлена обов'язків по відношенню до відповідача, який свої обов'язки по відношенню до дитини не виконує.
В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила задовольнити їх в повному обсязі, вказавши, що відповідач не бере ніякої участі у вихованні дитини, матеріально її не забезпечує та взагалі не цікавиться своєю дочкою. Також зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подав.
Представник третьої особи Медведєва В.О. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача і просила їх задовольнити.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, допитавши свідків і саму дитину, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є батьком малолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження Серії НОМЕР_2, виданим 06.02.2008 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис про народження № 180 від 06.02.2008 року (а.с.10).
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Проте, відповідач вихованням дитини не займається, не спілкується з нею, матеріально не забезпечує, не цікавиться успіхами і життям дитини, тобто, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.
Так, судом встановлено, що малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом із своєю матір'ю, позивачем у даній справі, за адресою: АДРЕСА_1, яка й займається вихованням дитини, а також її (дитини) матеріальним і духовним забезпеченням, що підтверджується відповідним актом обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 18.09.2018 року (а.с.14-15).
Також згідно інформації, наданої Комунальним закладом освіти навчально-виховний комплекс № 61 «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів» Техніко-економічний ліцей Дніпровської міської ради, який відвідує дитина, малолітньою ОСОБА_4 опікується мама, ОСОБА_1, яка регулярно відвідує батьківські збори. На всі рекомендації вихователів реагує оперативно. З дитиною займається. Батька дитини - ОСОБА_3 в навчальному закладі жодного разу не бачили. Батьківськи збори він не відвідує та не відвідував, у житті дитини в навчальному закладі участі не приймає.
Вищевказані обставини, зокрема щодо невиконання батьком дитини своїх батьківських обов'язків, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які вказали, що дитиною опікується і забезпечує всім необхідним мати дитини, біологічний батько дитини нею не цікавиться, дитина його не знає.
Крім того, відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Висновок в даному випадку не є рішенням суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, а носить рекомендаційний характер для прийняття судового рішення у спорі, який виник між сторонами та є одними із доказів у цивільній справі, оцінка якому має бути надана під час розгляду цивільної справи про позбавлення батьківських прав.
Так, згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 28.12.2018 року за № 1325, виходячи з інтересів дитини, враховуючи те, що поведінка батька є винною, він злісно ухиляється від виховання дитини, матеріально її не забезпечує, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.42).
Відповідно до ст. 4 Конвенції про контакт з дітьми (від 15 травня 2003 року, ратифікованої Україною 20 вересня 2006 року), дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. А згідно ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Тобто, саме на батьків покладено обов'язок встановити та підтримувати контакт з дітьми та участь у вихованні та спілкуванні з дитиною.
В свою чергу, судом було встановлено, що батько не спілкується з дитиною, вихованням не займається, матеріально не забезпечує, а також не цікавиться успіхами і життям дитини.
Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.
Однак, в даній сім'ї батько не створив своїй дитині повноцінні і достойні умови життя. Батько не забезпечує дочку належними житлово-побутовими умовами і не намагається дбати про потреби дитини.
Таким чином, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає, що обставини, зазначені позивачем в її позовній заяві, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, у зв'язку з чим суд вважає обґрунтованими її позовні вимоги про припинення особистих немайнових прав і обов'язків відповідача по відношенню до його малолітньої дитини.
При цьому, інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також положеннями ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Тому, в судовому засіданні була допитана малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка вказала, що вона живе разом з мамою. Із своїм батьком вона не спілкується, не бачиться і не пам'ятає його.
За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, з урахуванням всього вищевказаного, а також враховуючи пояснення самої малолітньої дитини, суд дійшов висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 19, 150, 155, 164-166 СК України, ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), Законом України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 128, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління-служба у справах дітей Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити в Шевченківський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3.

Управління-служба у справах дітей Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04052488, місцезнаходження: 49006, м. Дніпро, пр. Пушкіна, буд. 65.

Суддя В.В. Самсонова