Справа № 323/2780/19
Провадження № 2/323/623/19
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

04.11.2019 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Смоковича М.В., при секретарі судового засідання Безштанківській О.Д., за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про захист права на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про захист права на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_6 . 12 березня 2018 року вона звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, на підставі якої було заведено спадкову справу № 22/2018. До складу спадкового майна ОСОБА_6 входять об`єкти нерухомого майна у вигляді: Ѕ частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; дві земельні ділянки на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області цільового призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», загальною площею 5,32 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 057823 від 21.01.2002 року. Дану спадщину її чоловік прийняв після смерті свого батька, ОСОБА_7 , який ще за свого життя склав на нього заповіт. У 2007 році на підставі технічної документації, виготовленої землевпорядною організацією за замовленням її чоловіка, земельним ділянками, право власності на які підтверджене вищезазначеним державним актом, були присвоєні кадастрові номери, однак переоформити їх на своє ім`я чоловік не встиг.

27 серпня 2019 року вона звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначені об`єкти нерухомого майна, на яку отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що її чоловіку була заповідана не земельна ділянка, а земельна частка (пай) в умовних кадастрових гектарах, що належить на підставі державного акту на праві приватної власності на землю, а також дата народження спадкоємця за заповітом не співпадає з наданими документами.

В заповіті ОСОБА_7 дата народження спадкоємця помилково прописана як 13.04.1963 року замість вірної 17.04.1963 року, оформлення та посвідчення заповіту проводилося посадовою особою органу місцевого самоврядування, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, а дані про спадкоємця вносилися зі слів спадкодавця, у зв`язку з чим і було допущено вказані помилки.

Також, позивач у своїй позовній заяві зазначає, що посилання приватного нотаріуса на те, що ОСОБА_6 заповідана не земельна ділянка, а земельна частка (пай) є необґрунтованими, оскільки в заповіті чітко прописаний правовстановлюючий документ спадкодавця на об`єкт спадщини, а саме - Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 057823 від 21.01.2002 року, в якому чітко зазначено об`єкт спадщини земельна ділянка загальною площею 5,32 га, що складається з двох земельних ділянок: 4,46 га ріллі і 0,86 га сіножатей, які розташовані на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, з описом меж цих ділянок.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд встановити факт належності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіту ОСОБА_7 , посвідченого 15.02.2002 року секретарем виконавчого комітету Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області Тимченко Г.В., зареєстрованого в реєстрі за №55; визнати за нею право власності на спадкове майно ОСОБА_6 , успадковане ним за заповітом ОСОБА_7 , посвідченого 15.02.2002 року секретарем виконавчого комітету Мирненської сільської ряди Оріхівського району Запорізької області Тимченко Г.В., зареєстрованого в реєстрі за №55, у вигляді земельних ділянок цільового призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» площею 4,4600 га, кадастровий номер :02:002:0157 і площею 0,8600 га, кадастровий номер :02:002:0156, розташованих на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №057823, виданого 21.01.2002 року на ім`я ОСОБА_7 на підставі рішення Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 2 від 03.08.2001 року, та на Ѕ частину квартири в АДРЕСА_1 шість), з правом державної реєстрації даних об`єктів.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримав у повному обсязі з підстав, які викладені у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення, з викладеними у позовній заяві обставинами погодилася.

Треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, з позовними вимогами згодні.

04.11.2019 року, в якості свідка була допитана відповідач ОСОБА_2 , яка підтвердила обставини, які нею були викладені у письмовій заяві від 09.10.2019 року (а.с. 49), а також додатково пояснила, що у їх сім`ї, між спадкоємцями майна, яке залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_7 , а також після смерті її сина ОСОБА_6 , ніякого спору не має. Вона погоджується з тим, що її чоловік заповідав їхньому сину ОСОБА_6 саме земельну ділянку розміром 5,32 га, а не земельну частку (пай) як це зазначено у заповіті.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 17.01.2018 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області серії НОМЕР_1 , актовий запис № 77, копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 18.08.1983 року відділом РАЦС міськвиконкому м. Запоріжжя, серії НОМЕР_2 , актовий запис № 1877 (а.с. 5, 7).

У зв`язку з його смертю відкрилась спадщина на Ѕ частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; дві земельні ділянки на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області цільового призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», загальною площею 5,32 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 057823 від 21.01.2002 року.

Дану спадщину ОСОБА_6 прийняв після смерті свого батька, ОСОБА_7 , відповідно до заповіту від 15.02.2002 року, який був складений останнім.

Відповідно до заповіту, який був складений 15.02.2002 року ОСОБА_7 та посвідчений секретарем виконкому Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області Тимченко Г.В., ОСОБА_7 Ѕ частину приватизованої квартири, що знаходиться по АДРЕСА_1 , а також земельну частку (пай) розміром 5,75 умовних кадастрових гектарів, що розташована в с. Мирне Оріхівського району Запорізької області та належить йому на праві приватної власності згідно акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗП № 057823, зареєстрованого в Мирненській сільській раді Оріхівського району 21.01.2002 року заповідає синові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 32).

На підставі технічної документації виготовленої землевпорядною організацією за замовленням ОСОБА_6 , земельним ділянками, право власності на які підтверджене Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 057823 від 21.01.2002 року, були присвоєні кадастрові номери: № НОМЕР_3 земельній ділянці площею 4,46 га (рілля) і № :02:002:0156 земельній ділянці площею 0,8600 га (сіножаті), що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру № НВ-2017 та № НВ-017 від 08.06.2017 року (а.с. 11-16).

Як вбачається з дослідженої судом спадкової справи № 222/07 року, заведеної після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_7 шляхом звернення до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області Студенцова О.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом в межах шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, а саме 06.08.2007 року. Крім ОСОБА_6 , який є спадкоємцем за заповітом, спадкоємцями за законом є дружина померлого, відповідач по справі ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, шляхом звернення до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області Студенцова О.В. із заявою про прийняття спадщини за законом в межах шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також син померлого, третя особа у справі ОСОБА_4 , який спадщину у встановленому законом порядку не приймав (а.с.30-43).

В подальшому, ОСОБА_2 , в межах шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, відмовилася від прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_7 на користь свого сина ОСОБА_6 , підтвердженням чого є надана відповідачем копія заяви від 17.08.2007 року, яка засвідчена секретарем Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області Тимченко Г.В. (а.с. 106) (оригінал заяви надавався відповідачем для дослідження під час судового засідання 04.11.2019 року), проте дана заява, з невідомих відповідачці причин, секретарем сільської ради до матеріалів вищезазначеної спадкової справи не направлялася, що підтверджується наданими державним нотаріусом матеріалами спадкової справи.

Як вбачається з дослідженої судом спадкової справи № 22/2018 року, заведеної після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 шляхом звернення до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. із заявою про прийняття спадщини за законом в межах шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, а саме 12.03.2018 року. Крім ОСОБА_3 , спадкоємцями за законом першої черги є мати померлого, відповідач по справі ОСОБА_2 , яка спадщину у встановленому законом порядку не приймала, а також донька померлого, третя особа у справі ОСОБА_5 , яка в межах шестимісячного строку з часу відкриття спадщини відмовилася від прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_6 (а.с.52-102).

27 серпня 2019 року ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначені об`єкти нерухомого майна, на яку отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.08.2019 року № 1605/02-32, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 була заповідана не земельна ділянка, а земельна частка (пай) в умовних кадастрових гектарах, що належить на підставі державного акту на праві приватної власності на землю, а також дата народження спадкоємця за заповітом не співпадає з наданими документами.

На підставі вищевикладеного позивач не може реалізувати свої спадкові права в досудовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги в частині встановлення факту належності ОСОБА_6 заповіту ОСОБА_7 суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи в заповіті складеному ІНФОРМАЦІЯ_7 року помилково вказано дату народження спадкоємця ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_8 » замість вірного « ІНФОРМАЦІЯ_2 року».

Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 , серії НОМЕР_4 , де батьком зазначено « ОСОБА_8 на російській мові», матір`ю « ОСОБА_9 на російській мові», дата народження зазначена « ІНФОРМАЦІЯ_9 г. на російській мові» (а.с. 6), а також записом у самому заповіті від 15.02.2002 року, де зазначено, що ОСОБА_7 заповідає перелічене майно саме своєму синові ОСОБА_6 та показаннями відповідача ОСОБА_2 (матері та дружини покійних ОСОБА_6 і ОСОБА_8 ), які нею були надані під час її допиту як свідка та поданій нею письмовій заяві.

Виправлення цієї помилки у позасудовому порядку на даний час неможливо.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом проживання цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Встановлення цього факту має для позивача юридичне значення, так як надає право для оформлення прав на спадкове майно.

За таких обставин суд вважає можливим встановити факт того, що заповіт від 15.02.2002 року, який посвідчений секретарем виконкому Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області Тимченко Г.В., зареєстрований в реєстрі за № 55 від імені ОСОБА_7 був складений саме на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на спадкове майно після померлого чоловіка суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 , на момент його смерті належало наступне майно: Ѕ частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; дві земельні ділянки на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області цільового призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», загальною площею 5,32 га, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 18.10.1995 року № 81, копією технічного паспорту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 реєстровий № 1/211, копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 057823 від 21.01.2002 року, так як ще за свого життя ОСОБА_7 розпорядився належним йому на праві приватної власності майном, а саме ним було 15.02.2002 року складено заповіт на користь свого сина ОСОБА_6 , та яке після смерті заповідача було прийнято ОСОБА_6 шляхом написання відповідного заяви про прийняття спадщини за заповітом, але у зв`язку зі смертю останнього, свідоцтва про право на спадщину за заповітом ним так і не отримано.

Щодо посилання приватного нотаріуса, як на підставу для відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на те, що ОСОБА_6 була заповідана ОСОБА_7 не земельна ділянка, а земельна частка (пай) в умовних кадастрових гектарах, що належить на підставі державного акту на праві приватної власності на землю, суд зазначає, що статтею 1256 ЦП України передбачено тлумачення заповіту.

Так, у відповідності до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Під час судового розгляду даної справи, судом встановлено, що спору між спадкоємцями майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_7 та після смерті ОСОБА_6 , не має.

Більш того, дружина померлого заповідача відповідач по справі ОСОБА_2 фактично розтлумачила даний заповіт, вказавши, у своїй письмовій заяві та під час її допиту як свідка, що вона погоджується з тим, що її покійний чоловік заповідав їхньому покійному синові ОСОБА_6 саме земельну ділянку, а не земельну частку (пай) як це зазначено у заповіті.

Інший спадкоємець першої черги після смерті ОСОБА_8 третя особа у справі ОСОБА_4 надав до суду письмову заяву, у якій зазначено, що він визнає позовні вимоги заявлені позивачем, що також сприймається судом як фактично тлумачення зазначеного вище заповіту та визнання того, що його покійний батько заповідав його покійному братові саме земельну ділянку, а не земельну частку (пай).

Таким чином, суд вважає, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 фактично було розтлумачено складений ним 15.02.2002 року заповіт.

Крім цього, суд погоджується з ствердження позивача з приводу того, що в заповіті чітко прописаний правовстановлюючий документ спадкодавця на об`єкт спадщини, а саме - Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 057823 від 21.01.2002 року, в якому чітко зазначено об`єкт спадщини земельна ділянка загальною площею 5,32 га, що складається з двох земельних ділянок: 4,46 га ріллі і 0,86 га сіножатей, які розташовані на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, з описом меж цих ділянок, що не оспорюється і іншими учасниками даної справи.

Крім цього, як було встановлено судом, на підставі технічної документації виготовленої землевпорядною організацією за замовленням ОСОБА_6 , земельним ділянками, право власності на які підтверджене Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 057823 від 21.01.2002 року, були присвоєні кадастрові номери, тобто на даний момент спадщина після померлого ОСОБА_6 складається, окрім іншого, з земельних ділянок цільового призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» площею 4,4600 га, кадастровий номер :02:002:0157 і площею 0,8600 га, кадастровий номер :02:002:0156, розташованих на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду на ст.392 ЦК України, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може бути подано позов про визнання цього права, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_6 , за життя набув право власності на Ѕ частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; дві земельні ділянки на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області цільового призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», загальною площею 5,32 га, шляхом прийняття спадщини за заповітом після померлого батька ОСОБА_7 , а позивач в свою чергу прийняла спадщину за законом після смерті останнього. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріуса, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.16, 328, 392, 1216-1218, 1235, 1254, 1256, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст.13, 95, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про захист права на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіту ОСОБА_7 , посвідченого 15.02.2002 року секретарем виконавчого комітету Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області Тимченко Г.В., зареєстрованого в реєстрі за №55.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру платників податків НОМЕР_5 , право власності на спадкове майно ОСОБА_6 , успадковане ним за заповітом ОСОБА_7 , посвідченого 15.02.2002 року секретарем виконавчого комітету Мирненської сільської ряди Оріхівського району Запорізької області Тимченко Г.В., зареєстрованого в реєстрі за №55, у вигляді земельних ділянок цільового призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» площею 4,4600 га, кадастровий номер :02:002:0157 і площею 0,8600 га, кадастровий номер :02:002:0156, розташованих на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №057823, виданого 21.01.2002 року на ім`я ОСОБА_7 на підставі рішення Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 2 від 03.08.2001 року, та на Ѕ частину квартири в АДРЕСА_1 шість), з правом державної реєстрації даних об`єктів.

Повний текст рішення виготовлений 14.11.2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі, якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.В.Смокович