Справа № 155/155/18
Провадження № 2/160/27/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Кідиби Т.О.,

за участю: секретаря - Гупалик А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Локачах цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, державного підприємства "Сетам" Міністерства юстиції України про захист прав споживача, а саме про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля, укладеного на електронних торгах, та зобов'язання повернути кошти за придбане майно,

в с т а н о в и в :

30.01.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Державного підприємства "Сетам" Міністерства юстиції України про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля та зобов'язання повернути кошти за придбане майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що впродовж 11-13 квітня 2016 року під час проведення електронних торгів по реалізації легкового автомобіля марки "ВАЗ-21009", державний номер НОМЕР_1, 1993 року випуску, шасі номер ХТА210930R1477169 (реєстраційний номер лота 135705), які здійснювались в межах виконавчого провадження № 28830735 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-1191/2010, виданого Ковельським міськрайонним судом 09.08.2011 р., проведення яких відбувалось Ковельським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі відповідач-1), організованих державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України (далі відповідач-2), він, будучи зареєстрованим як учасник під № 27 та запропонувавши найвищу цінову пропозицію - 18278,87 грн., став переможцем таких торгів та придбав вищезазначений транспортний засіб.

При цьому для участі у торгах він сплатив гарантійний внесок в розмірі 672,02 грн. і решту суми вартості автомобіля після перемоги у торгах 17364,93 грн., всього 18278,87 грн.

Надалі, отримавши у відповідача 1 всі необхідні документи, що посвідчують придбання зазначеного авто, 27 квітня 2016 року при спробі поставити вказаний автомобіль на облік у сервісному центрі, в ході проведення працівниками поліції огляду місця події його було вилучено та поміщено на арешт-майданчик Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області, чим фактично позбавлено його права володіння, користування і розпорядження придбаним майном.

Цього ж дня СВ Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області зареєстровано в ЄРДР кримінальне провадження за № 0000176 від 27 квітня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, за фактом підробки ідентифікаційних номерів транспортного засобу марки "ВАЗ-21009", державний номер НОМЕР_1, 1993 року випуску, шасі номер ХТА210930R1477169, який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ЕІС268072, виданого Ковельським МРЕВ ДАІ ГУ МВС України, належить ОСОБА_2, жительці м. Ковеля.

СВ Горохівського відділу поліції на підставі ухвали слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області від 05 травня 2016 року у справі № 155/573/16-к було отримано тимчасовий доступ до вказаного автомобіля та вилучених із ним документів та визнано даний автомобіль речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000176.

В подальшому заступник начальника СВ Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 повідомив йому, що згідно висновків криміналістичних експертиз, які проведено у кримінальному провадженні, ідентифікаційні номери вказаного автомобіля піддавались підробці.

Так, висновком експерта № 88 від 08 червня 2016 року стверджується, що маркувальна панель з маркувальним позначенням номера кузова автомобіля марки ВАЗ 2109, державний номер АС 1354АВ, піддавалась заміні, попередня видалена, на її місце кустарним способом приєднана маркувальна панель з номером кузова ХТА210930R1477169.

Таким чином, 13 квітня 2016 року продавець продав йому товар, реєстрація та експлуатація якого за законодавством України забороняється, до того ж він як покупець позбавлений фізично доступу до такого товару, оскільки він вилучений і знаходиться як речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000176.

Вважає, що 13 квітня 2016 року за результатами вказаних прилюдних торгів як зі сторони позивача, так і з боку відповідача 1 та відповідача 2 було вчинено дії для укладення договору купівлі-продажу зазначеного транспортного засобу марки "ВАЗ-21009", і для його виконання позивачу слід було сплатити вказану суму коштів за визначеними в протоколі про проведення електронних торгів реквізитами (що і зроблено позивачем), а відповідачу 1- передати позивачу придбаний товар. Адже, придбавши зазначений транспортний засіб марки "ВАЗ-21009", позивач фактично уклав договір купівлі-продажу рухомого майна, однією із сторін (продавцем) якого був відповідач 1, від імені якого на договірних засадах технічні функції продавця виконував відповідач 2, і на такий договір поширюються норми цивільного законодавства, які регламентують положення щодо купівлі-продажу.

Просить розірвати договір купівлі-продажу автомобіля марки "ВАЗ-21009", державний номер НОМЕР_1, 1993 року випуску, шасі номер ХТА210930R1477169, що укладений за результатами проведення електронних торгів (СЕТАМ) по реалізації вказаного авто (реєстраційний номер лота 135705), які здійснювались в межах виконавчого провадження №28830735 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-1191/2010, виданого Ковельським міськрайонним судом 09.08.2011 р., проведення яких відбувалось Ковельським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області, організованих державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України.

Зобов'язати Ковельський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області повернути позивачеві сплачені за вказаний автомобіль кошти в сумі 17358,93 грн.; а державне підприємство «СЕТАМ» Міністерства юстиції України - кошти в сумі 919,94 грн., сплачені в якості додаткової винагороди організатору торгів.

Стягнути з Ковельського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області на користь позивача 4750 грн. (пропорційно 95% від сплаченої суми), а з державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України - 250 грн. (пропорційно 5% від сплаченої суми) сплачених та тих що ще підлягають сплаті витрат на правничу допомогу адвоката.

18.02.2019 року від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без участі позивача та його представника, а також заява про виправлення описки, згідно із якою позивач просить зобов'язати Ковельський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області повернути позивачеві сплачені за вказаний автомобіль кошти в сумі 17364,93 грн., а державне підприємство «СЕТАМ» Міністерства юстиції України - кошти в сумі 913,94 грн., сплачені в якості додаткової винагороди організатору торгів. Позов підтримує повністю.

Від відповідача - державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що ДП "СЕТАМ" відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 22.12.2015 № 2710/5 "Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів" та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України (далі Порядок), з 25 жовтня 2015 року є організатором електронних торгів та уповноважене на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим порядком.

Згідно із Порядком організатор це державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 розділу II Порядку начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства.

У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства документи передаються Організатору для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему не пізніше наступного робочого дня з дня отримання документів.

Перевірка документів на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби.

Отже, державне підприємство "СЕТАМ" розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби.

Крім того, державний виконавець під час приймання арештованого транспортного засобу не має повноважень на перевірку та проведення експертизи агрегатів транспортних засобів.

Відповідно до абзацу тринадцятого пункту 5 Розділу II Порядку зберігач зобов'язаний забезпечити належні умови зберігання майна відповідно до властивостей такого майна, торговельно-технологічних, санітарно-гігієнічних і протипожежних норм, його демонстрацію та передачу переможцю електронних торгів (торгів за фіксованою ціною).

ДП "СЕТАМ" прийняло транспортний засіб марки ВАЗ-2109, 1993 року випуску, д.н.з. АС 1364АВ у такому технічному стані, в якому він перебуває на сьогоднішній день. Вказані факти підтверджуються актом приймання-передачі майна.

Жодних претензій до стану та порядку зберігання вказаного транспортного засобу до ДП "СЕТАМ" не надходило.

Крім того, позивач був наділений правом на ознайомлення з майном, яке він хотів придбати, однак цим правом не скористався.

Також відповідач зазначає, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином.

Отже, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1-3 та 6 статті 203 ЦК України (частина 1 статті 215 цього Кодексу).

Оскільки за змістом частини 1 статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням.

Що стосується порушень вимог статті 58 Закону № 606-ХІV, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених цим Законом, щодо визначення вартості чи оцінки (уцінки) майна до призначення прилюдних торгів, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Таким чином, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Враховуючи вищезазначене, ДП "СЕТАМ" у даному випадку ніяким чином не порушував права позивача та не вчинив жодних дій, які б свідчили про оспорювання будь-яких його прав чи свобод.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі та розглянути справу у відсутності представника державного підприємства "СЕТАМ".

Від представника відповідача - Ковельського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області також надійшов відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що передача на реалізацію майна боржника та оформлення результатів проведення торгів, а саме: автомобіля «ВАЗ-2109», державний номер НОМЕР_2, 1993 року випуску, здійснювалася відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 №656/5 (зі змінами), який діяв на момент проведення реалізації майна боржника.

Законом України "Про виконавче провадження" та чинним законодавством України, що регулює виконання рішень суду, не передбачено обов'язку державного виконавця чи органу державної виконавчої служби при проведенні виконавчих дій з майном боржника здійснювати перевірку щодо наявності (відсутності) у транспортному засобі несанкціонованих змін ідентифікаційних номерів його складових.

У процесі проведення електронних торгів позивач ОСОБА_1 мав право провести огляд транспортного засобу за місцем його зберігання, яке було вказано в інформаційній системі (веб-сайті) ДП СЕТАМ.

За результатами проведення електронних торгів протокол проведення електронних торгів №157197 сформовано 13.04.2016 року. Ціна продажу майна - 18278,87 грн. Сума, внесена переможцем торгів за придбане майно (за мінусом суми сплаченого гарантійного внеску) 17364,93 грн. Переможцем аукціону було проведено повний розрахунок за придбане майно.

18.04.2016 року видано акт проведення електронних торгів та доручення переможцю аукціона для проведення перереєстрації права власності.

Відповідно до розпоряджень державного виконавця від 18.04.2016 року кошти, що надійшли від реалізації транспортного засобу, було розподілено та перераховано на користь держави (виконавчий збір та витрати по в/п) та на користь стягувача - ПАТ КБ Приватбанк. А отже, кошти, сплачені переможцем, на рахунку відділу відсутні.

Застосування норм Закону України "Про захист прав споживачів" при розгляді даного позову вважає недопустимим, так як існує спеціальний порядок оскарження дій органу державної виконавчої служби та державного виконавця.

Просить судове засідання у даній справі провести без участі представника відділу ДВС, позовні вимоги не визнає.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Правовідносини по реалізації арештованого майна регулюються ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження» та Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 № 2710/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2015 р. за № 1620/28065, діючих на час проведення торгів.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» (діючого на час проведення електронних торгів), реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Рухоме майно, вартість якого не перевищує сто п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, товари побутового вжитку, а також інше рухоме майно (у разі якщо стягувач не заперечує проти цього) реалізуються на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах).

Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 № 2710/5 (далі - Порядок) визначено, що електронні торги - це продаж майна на прилюдних торгах за принципом аукціону або на комісійних умовах засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Для участі в електронних торгах учасник проходить процедуру реєстрації на Веб-сайті, подає заявку на участь в електронних торгах за кожним лотом окремо за формою, розміщеною на Веб-сайті, сплачує гарантійний внесок на рахунок Організатора (крім випадків, визначених розділом VI, пунктами 1, 2 розділу VIІ цього Порядку) та виконує інші вимоги, визначені цим Порядком.

Гарантійний внесок - це грошова сума, зарахована на рахунок організатора електронних торгів, яку за одним лотом сплачує учасник електронних торгів, розмір якої визначений, виходячи зі стартової ціни лота, та є завдатком по сплаті винагороди організатору електронних торгів за надані ним послуги з реалізації майна.

Гарантійний внесок вважається сплаченим з дня зарахування його на рахунок Організатора.

Розмір винагороди Організатору за організацію та проведення електронних торгів становить з урахуванням витрат, пов'язаних із транспортуванням, зберіганням, організацією та проведенням реалізації майна, 5 % вартості реалізованого майна. У разі якщо майно реалізоване за ціною, вищою від стартової, Організатор здійснює перерахунок винагороди пропорційно до збільшення ціни майна та зазначає у протоколі електронних торгів суму винагороди, яку покупець повинен додатково сплатити, а також рахунок Організатора, на який необхідно сплатити ці кошти (п.2 розділу ІІІ Порядку).

Відповідно до п. 5 розділу V Порядку переможцем електронних торгів у формі аукціону визнається учасник, від якого на момент завершення електронних торгів надійшла найвища цінова пропозиція (при звичайному перебігу торгів або через особливу ставку).

Згідно із п. 1 розділу VII Порядку після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом у день закінчення таких електронних торгів або не пізніше наступного робочого дня. До протоколу вноситься така інформація:

дата і час початку та завершення електронних торгів;

реєстраційний номер лота;

назва лота;

стартова ціна та ціна продажу лота, цінові пропозиції учасників, особливі ставки купівлі лота учасників, якщо вони мали місце;

сума сплаченого гарантійного внеску, якщо його сплата вимагалася умовами торгів;

розмір винагороди Організатору, яку повинен сплатити переможець електронних торгів, та реквізити рахунку для її сплати;

відомості про переможця електронних торгів (унікальний реєстраційний номер учасника);

дата, до якої переможець електронних торгів повинен повністю сплатити ціну лота;

реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби, на який необхідно перерахувати кошти за придбане майно.

Система у день проведення електронних торгів або не пізніше наступного робочого дня розміщує аналогічний протокол електронних торгів за лотом з повною інформацією про переможця електронних торгів в особистому кабінеті переможця.

У протоколі зазначаються прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує його особу, місце проживання та номер контактного телефону. У разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, код за ЄДРПОУ, місцезнаходження та номер контактного телефону. До протоколу електронних торгів можуть бути внесені й інші відомості.

Відповідно п. 1 розділу X Порядку на підставі копії протоколу переможець електронних торгів у формі аукціону протягом десяти банківських днів з дня формування протоколу здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно в такому порядку:

1) зазначена в протоколі електронних торгів сума коштів, яка дорівнює різниці між ціною продажу придбаного лота і сумою винагороди Організатору за цим лотом, перераховується переможцем на рахунок відділу державної виконавчої служби;

2) сума гарантійного внеску, зарахованого на рахунок Організатора, визнається частиною оплати переможцем придбаного ним на електронних торгах майна і залишається Організатору в рахунок оплати наданих ним послуг з проведення електронних торгів;

3) різниця між сумою гарантійного внеску та сумою винагороди Організатору перераховується переможцем на рахунок Організатора у разі, якщо майно реалізовано за ціною, вищою від стартової. Організатор забезпечує можливість оплати своєї винагороди за допомогою платіжних карток, в тому числі через Веб-сайт;

4) у разі проведення електронних торгів в порядку, визначеному пунктами 1, 2 розділу VIІ цього Порядку, сума винагороди Організатору перераховується переможцем на рахунок Організатора.

Відповідно до протоколу №157197 про проведення електронних торгів, який було сформовано організатором торгів ДП "Сетам" 13.04.2016 року та акту про проведення електронних торгів від 18.04.2016 року, 11-13.04.2016 року відбулись прилюдні торги по реалізації арештованого майна, а саме: легкового автомобіля марки "ВАЗ-2109", державний номер НОМЕР_1, 1993 року випуску, номер кузова (шасі) ХТА210930R1477169 (реєстраційний номер лота 135705). Переможцем торгів став позивач ОСОБА_1, ціна продажу майна - 18278,87 грн. Позивачем проведено повний розрахунок за придбане майно, при цьому сума в розмірі 17 364,93 грн. внесена на рахунок відповідача 1, а сума в розмірі 913,94 грн. - відповідачу 2 як винагорода організатору торгів, що стверджується протоколом, актом про проведення торгів та випискою по рахунках (а.с. 6, 7, 17).

Постановою від 18.04.2016 року Ковельського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області автомобіль було звільнено з-під арешту (а.с.8).

Разом з тим, при перереєстрації придбаного автомобіля позивачем в територіальному сервісному центрі 0744 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області було виявлено можливі ознаки зміни панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

За даним фактом Горохівським відділом поліції ГУНП у Волинській області зареєстровано в ЄРДР кримінальне провадження за № 0000176 від 27 квітня 2016 року та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

27.04.2016 року під час проведення огляду місця події вилучено легковий автомобіль НОМЕР_3, 1993 року випуску, належний ОСОБА_4, номер шасі ХТА210930R1477169 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, автомобіль поміщено на арешт майданчик при Горохівському ВП ГУНП у Волинській області, про що ОСОБА_1 повідомлено листом від 05.05.2016 року за № 3629/50/06-2016 (а.с.18).

Згідно з висновком експерта № 88 від 08 червня 2016 року маркувальна панель з маркувальним позначенням номера кузова автомобіля марки ВАЗ 2109, державний номер АС 1354АВ, піддавалась заміні, попередня видалена, на її місце кустарним способом приєднана маркувальна панель з номером кузова ХТА210930R1477169 (а.с. 38-40).

Основним нормативним актом, який регулює порядок реєстрації транспортних засобів, є Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою КМУ № 1388 від 07.09.1998 року із подальшими змінами.

Абзацом 2 пункту 7 вказаного Порядку передбачено, що експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (неперереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Тобто, 13 квітня 2016 року продавець продав ОСОБА_1 товар, реєстрація та експлуатація якого за законодавством України забороняється, до того ж позивач позбавлений фізично доступу до такого товару, оскільки він вилучений на підставі ухвали слідчого судді від 05.05.2016 року у кримінальному провадженні № 0000176 та знаходиться на арешт майданчику Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2014 року у справі №3-112гс1.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Той факт, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу визнається і відповідачем 2 - державним підприємством "Сетам" Міністерства юстиції України.

Твердження відповідача 1 - Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про неправильно обраний спосіб захисту порушеного права позивачем, а також те, що застосування норм Закону України "Про захист прав споживачів" при розгляді даного позову є недопустимим, оскільки існує спеціальний порядок оскарження дій органу державної виконавчої служби та державного виконавця, суд вважає безпідставним, виходячи з наступного.

У постанові Верховного Суду України від 24 травня 2018 року № 155/291/17, провадження № 61-7837св18 у справі між тими ж сторонами, а саме: за позовом ОСОБА_1 до Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Державного підприємства "Сетам" Міністерства юстиції України про визнання електронних торгів недійсними, колегія суддів погодилась із висновком апеляційного суду про відсутність підстав для визнання проведених 11-13.04.2016 року електронних торгів недійсними, адже обставини, на які посилається позивач, не свідчать про порушення відповідачами умов Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5. Однак, це не перешкоджає позивачу захистити свої права шляхом відшкодування збитків, як це передбачено статтею 678 ЦК України.

Згідно з п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Враховуючи, що ОСОБА_1 як фізична особа виступав покупцем, а відповідачі - продавцями у договорі купівлі-продажу майна з прилюдних торгів, суд приходить до висновку про поширення на дані спірні правовідносини Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 2 статті 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Статтею 6 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Із змісту ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» випливає, що продавець зобов'язаний своєчасно надавати споживачеві необхідну достовірну інформацію про товар у доступній наочній формі, яка б забезпечувала можливість компетентного вибору.

У п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» № 5 від 12.04.96 роз'яснено, що у справах за позовами про захист прав споживачів, порушених внаслідок недостовірної або неповної інформації про товар (роботу, послугу) чи недобросовісної його реклами, суд має виходити з припущення, що споживач не має спеціальних знань про властивості та характеристики товарів (робіт, послуг).

Позивача не було попереджено про наявність несанкціонованих змін ідентифікаційних номерів складових автомобіля, котрий було продано на електронних торгах.

Пунктом 1 частини 7 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Частиною 1 ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

А згідно із ч.4 вказаної статті до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Тобто, набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів, покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Виходячи з наведеного, сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів.

Аналогічна позиція міститься у постанові Великої палати Верховного Суду України від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17, провадження № 12-128гс18.

Оскільки відчуження майна з прилюдних торгів за своєю правовою природою, відноситься до договорів купівлі-продажу, такий договір відповідно до ст. 651 ЦК України може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 5 статті 653 ЦК України передбачено, що якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Зі змісту статті 673 ЦК України вбачається, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Згідно зі ст.89 Цивільного процесаульного кодексу (далі - ЦПК України) суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу автомобіля "ВАЗ-2109", державний номер НОМЕР_1, 1993 року випуску, номер кузова (шасі) ХТА210930R1477169 було укладено між сторонами, вартість товару - 18278,87 грн., позивач як покупець здійснив оплату за придбаний товар у повному обсязі (5% від вартості товару - 913,94 грн. на рахунок державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України як винагорода організатору торгів, а решту вартості - 17364,93 грн. Ковельському міськрайонному відділу ДВС). Відповідачі, як продавці, передали товар (автомобіль), який позивач не може використовувати за призначенням, а отже позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору, тому суд вважає, що спірний договір слід розірвати та зобов'язати відповідачів повернути позивачу кошти, сплачені за придбання товару.

Водночас, представник позивача у позовній заяві просить зобов'язати відповідача 1 повернути кошти за сплачений ним автомобіль в розмірі 17 358,93 грн., а відповідача 2 - кошти в сумі 919,94 грн.

Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справиабо витребуванихсудом у передбачених цим Кодексом випадках.

18.02.2019 року представник позивача надіслав до суду заяву про виправлення описки, якою фактично збільшив позовні вимоги до відповідача 1 - просив зобов'язати його повернути кошти в сумі 17 364,93 грн. та зменшив вимоги до відповідача 2 - просив зобов'язати його повернути кошти в сумі 913,94 грн.

Разом з тим, вказана заява не може бути прийнята судом, оскільки відповідно до ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання, позаяк справа розглядається в порядку загального позовного провадження. Окрім того, заява про виправлення описки за своєю формою не є заявою про уточнення позовних вимог.

Враховуючи зазначене, заявлені вимоги позивача в частині зобов'язання відповідачів повернути кошти підлягають до часткового задоволення, а саме: з відповідача 1 - в сумі 17 358,93 грн. як просить позивач та з відповідача 2 - 913,94 грн. (сума, фактично сплачена ДП "Сетам" як винагорода організатору торгів).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів", з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: з відповідача 1 - 669,56 грн., а з відповідача 2 - 35,24 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу судом встановлено наступне.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У позовній заяві представником позивача було заявлено вимогу про стягнення з Ковельського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області на користь позивача 4750 грн. (пропорційно 95% від сплаченої суми), а з державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України - 250 грн. (пропорційно 5% від сплаченої суми), сплачених та тих, що ще підлягають сплаті витрат на правничу допомогу адвоката, всього в сумі 5000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, підлягає доказуванню в суді.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об'ємів робіт, їх кількості та видів.

Окрім того, витрати на правничу допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо така допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансово-розрахунковими документами.

У підтвердження своїх вимог представником позивача подано суду договір про надання правової допомоги № б/н від 23.01.2017 року, укладений із позивачем ОСОБА_1 (а.с. 22), ордер, акт виконаних робіт від 25.01.2018 року до договору, з якого вбачається види юридичних послуг, наданих позивачу, а саме: правова консультація з питань застосування законодавства, підготовка, друк та видача клієнту клопотання про надання висновку експерта, складання позовної заяви, що становить в загальному 2000 грн. (а.с. 24).

Сплата вказаних коштів позивачем адвокату підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 23.12.2017 року (а.с. 25).

Крім того, представником позивача було надано суду додаткову угоду №1 до договору № б/н від 23.12.2017 року, відповідно до якої сторони погодили те, що 3000 грн. сплачуються клієнтом впродовж 1-го тижня після ухвалення судом першої інстанції рішення про задоволення позову.

Представник позивача та позивач не скористались положенням ч.8 ст. 141 ЦПК України та, до закінчення судових дебатів у справі, не заявили клопотання про те, що докази в підтвердження витрат позивача на правничу допомогу в сумі 3000 грн. будуть надані протягом пяти днів після ухвалення рішення суду. Отже, докази понесення позивачем витрат на правову допомогу адвоката в сумі 3000 грн. станом на час розгляду справи відсутні.

Враховуючи характер інституту судових витрат, оплата послуг адвоката безпосередньо повязана з розглядом справи, а тому до уваги судом береться складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт щодо правової консультації, збирання доказової бази, складання позовної заяви та участі в судових засіданнях. Суд вважає, що обсяг наданих адвокатом ОСОБА_5 послуг та виконаних робіт у даній справі є значним, розгляд справи відкладався, проте адвокат особисто не брав участь у судових засіданнях.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 2000 грн. є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, зазначених у акті від 25.01.2018 року, а тому вимога позивача про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню частково, в сумі 2000 грн., яка є підтвердженою належними доказами у справі і її слід стягнути з відповідачів в користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: з Ковельського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області - 1900 грн. (пропорційно 95% від сплаченої суми), з державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України - 100 грн. (пропорційно 5% від сплаченої суми).

Вимога представника позивача про стягнення з відповідачів 3000 грн. витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає у зв'язку із її недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 137, 141, 258, 259, 263-266, 268 ЦПК України, ст.ст. 627, 651, 653, 655, 656, 673, 679ЦК України, ст.ст. 6, 15 Закону України "Про захист прав споживачів", Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 № 2710/5, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір купівлі-продажу автомобіля марки "ВАЗ-2109", державний номер НОМЕР_1, 1993 року випуску, номер кузова (шасі) ХТА210930R1477169, який укладений за результатами проведення електронних торгів по реалізації вказаного автомобіля (реєстраційний номер лота 135705), що здійснювались в межах виконавчого провадження № 28830735 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-1191/2010, виданого Ковельським міськрайонним судом 09.08.2011 р., проведення яких відбувалось Ковельським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області, організованих державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України.

Зобов'язати Ковельський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області (адреса місцезнаходження: 45008, Волинська область, м. Ковель, вул. Устима Кармелюка, будинок 4, ) повернути ОСОБА_1 (адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4) сплачені за автомобіль марки "ВАЗ-2109", державний номер НОМЕР_1, 1993 року випуску, кошти в сумі 17358,93 грн.

Зобов'язати державне підприємство «СЕТАМ» Міністерства юстиції України (адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6, ) повернути ОСОБА_1 (адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4) кошти в сумі 913,94 грн., сплачені в якості винагороди організатору торгів.

Стягнути з Ковельського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області на користь ОСОБА_1 1900 грн. витрат на правничу допомогу.

Стягнути з державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 100 грн. витрат на правничу допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Ковельського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області на користь держави 669,56 грн. судового збору.

Стягнути з державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України на користь держави 35,24 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Локачинського районного суду Т.О. Кідиба