Справа № 626/1153/19
Провадження № 2/626/398/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

13.11.2019 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді: Дудченко В. О.

при секретарі: Зінченко Л.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: Подколзіної Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Краснограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Красноградської міської ради Харківської області, з третіми особами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання пункту рішення органу місцевого самоврядування незаконним і його скасування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним і скасувати пункт 1.2. Рішення №480 від 21.07.2004 року Виконавчого комітету Красноградської міської ради Харківської області, а саме: Дозволити будівництво надвірних будівель громадянам ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , розміром 4.0х6. АДРЕСА_2 ; сарай 3.0х4.0 м.; погріб 3.0х4.0 м.; туалет 1.5х1. АДРЕСА_3 м.; літній душ 1.15х1.15 м.; альтанка 2.4х2.4 м.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в провадженні Красноградського районного суду Харківської області знаходиться цивільна справа №626/1269/18, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з третіми особами: ОСОБА_4 , Красноградська міська рада про визнання правочину частково недійсним, а саме: визнати Договір дарування від 10.11.2017 року нерухомого майна між дарувальником ОСОБА_4 та обдарованим ОСОБА_3 у вигляді Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 233 за адресою: АДРЕСА_1 частково недійсним, припинивши право власності ОСОБА_3 на нерухоме майно у вигляді Гаража ОСОБА_5 ), Сараю ( ОСОБА_6 ), Погрібу ( ОСОБА_7 ), Літній душ (Ж) за адресою: АДРЕСА_1 , індексний номер: 38057200 від 10.11.2017 року.

ОСОБА_3 , як власник Ѕ частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору дарування від 10.11.2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , не визнав позовні вимоги ОСОБА_1 до нього, та надав 23.07.2018 року до суду заперечення на позовну заяву, в якому посилався як на законність наявності у нього на праві власності в ціломунерухомого майна у вигляді Гаража ОСОБА_5 ), Сараю ( ОСОБА_6 ), Погрібу (З), Літній душ (Ж), на Рішення №480 від 21.07.2004 року Виконавчого комітету Красноградської міської ради Харківської області, пунктом 1.2. якого - Дозволено будівництво надвірних будівель громадянам ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , розміром 4.0х6. АДРЕСА_2 ; сарай 3.0х4.0 м.; погріб 3.0х4.0 м.; туалет 1.5х1. АДРЕСА_3 м.; літній душ 1.15х1.15 м.; альтанка 2.4х2.4 м.

09.08.2018 року ОСОБА_1 надано до Красноградської міської ради Харківської області заяву про часткове скасування рішення виконавчого комітету в якому просила:

Скасуватипункт 1.2. Рішення №480 від 21.07.2004 року Виконавчого комітету Красноградської міської ради Харківської області, а саме: Дозволити будівництво надвірних будівель громадянам ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , розміром 4.0х6. АДРЕСА_2 ; сарай 3.0х4.0 м.; погріб 3.0х4.0 м.; туалет АДРЕСА_4 х1. АДРЕСА_3 м.; літній душ 1.15х1.15 м.; альтанка 2.4х2.4 м.

Листом №03-26/2358 від 22.08.2018 року Красноградська міська рада Харківської області на заяву ОСОБА_1 від 09.08.2018 року повідомила, що відсутні правові підстави для скасування рішення виконавчого комітету №480 від 21.07.2004 року, зважаючи на те, що вже виникли правовідносини пов`язані з будівництвом даних об`єктів.

Пункт 1.2. Рішення №480 від 21.07.2004 року Виконавчого комітету Красноградської міської ради Харківської області, а саме: Дозволити будівництво надвірних будівель громадянам ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , розміром 4.0х6. АДРЕСА_2 ; сарай 3.0х4.0 м.; погріб 3.0х4.0 м.; туалет АДРЕСА_4 х1. АДРЕСА_3 м.; літній душ 1.15х1.15 м.; альтанка 2.4х2.4 м., позивач вважає незаконним.

Позивач, яка має у власності Ѕ частку жилого будинку з відповідними надвірними будовами за адресою: АДРЕСА_1 , вбачає невідповідність законам України пункту 1.2. Рішення №480 від 21.07.2004 року Виконавчого комітету Красноградської міської ради Харківської області, а саме: Дозволити будівництво надвірних будівель громадянам ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , розміром 4.0х6. АДРЕСА_2 ; сарай 3.0х4.0 м.; погріб 3.0х4.0 м.; туалет АДРЕСА_4 х1. АДРЕСА_3 м.; літній душ 1.15х1.15 м.; альтанка 2.4х2.4 м., оскільки: відсутня станом на 21.07.2004 року згода іншого співвласника житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на здійснення іншим співвласником ОСОБА_4 будівництва нерухомого майна на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , яка є у спільному користуванні співвласників житлового будинку за цією адресою у відповідності до частки права власності у нерухомому майні, і заявник ОСОБА_4 не повідомила наявність іншого співвласника нерухомого майна до Красноградської міської ради.

Частки права власності співвласників за адресою: АДРЕСА_1 , не сбалансовані.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого він вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. Також зазначив, що пункту 1.2. Рішення №480 від 21.07.2004 року Виконавчого комітету Красноградської міської ради Харківської області, ОСОБА_4 надано дозвіл на будівництво надвірних будівель: гаражу, сараю, погрібу, туалету, літнього душу, альтанки на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого ОСОБА_4 було зведено зазначені об`єкти та оформлено відповідні правовстановлюючі документи. Ніким з співвласників житлового будинку зазначені дії ОСОБА_4 не були оспорені у судовому порядку з підстав порушення прав співвласників. Позивач з 26.08.2008 року (з моменту укладення договору дарування) протягом 10 років користувалась прибудинковою територією зі вже зведеними оспорюваними будівлями та при цьому не висловлювала жодних претензій до інших співвласників. Крім того зазначив, що дане рішення є актом одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Також зазначені будівлі були набуті у власність ОСОБА_3 як добросовісним набувачем.

Від третьої особи ОСОБА_3 до суду надійшли письмові пояснення на позов, відповідно до яких він зазначив, що даним Рішення №480 від 21.07.2004 року Виконавчого комітету Красноградської міської ради Харківської області права та інтереси позивачки жодним чином не могли бути порушені, оскільки прийняте оскаржуване рішення було 21.07.2004 року, надвірні будівлі, побудову яких було дозволено цим рішенням ОСОБА_4 , побудовані у 2004 році, а позивачка ОСОБА_1 стала співвласником будинку 26.08.2008 року. Жодних доказів про звернення колишніх співвласників будинку (які були співвласниками на момент прийняття рішення та зведення добудови) з приводу порушення їх законних прав та інтересів як до відповідача, Красноградської міської ради, так і до суду, позивачем до позовної заяви не долучено.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі та надала пояснення аналогічні зазначеним у відзиві на позов.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено наступне.

14.10.2000 року, що ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу частини жилого будинку від 14.10.2000р. стала власником 1/2 частки жилого будинку з надвірними будовами у вигляді Б-сарай, В-сарай, Г-убиральня, Д-убиральня, К- колонка, Н-огорожа за адресою: АДРЕСА_1 .

В літку 2004 року ОСОБА_4 звернулась до міської ради з заявою про дозвіл на будівництво певних надвірних будівель на території її земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

21.07.2004 року, рішення Виконавчого комітету Красноградської міської ради Харківської області №480 (пунктом 1.2) ОСОБА_4 надано дозвіл на будівництво гаражу, сараю, погрібу, туалету, літнього душу та альтанки на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

10.11.2017 року згідно договору дарування, ОСОБА_3 отримав у власність 1/2 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , при якому є надвірні будівлі: Б-сарай, б-сарай, В-погріб, Г-убиральня, Г1-убиральня, Д-гараж, Е-сарай, З- погріб, Ж-літній душ, Н-огорожа, К-колонка.

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підтверджує власність ОСОБА_3 на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та право на надвірні будівлі: Б-сарай, б-сарай, В-погріб, Г-убиральня, Г1-убиральня, Д-гараж, Е-сарай, 3-погріб, Ж-літній душ, Н-огорожу, К-колонку.

26.08.2008 року відповідно договору дарування частини жилого будинку, ОСОБА_1 стала власником 1/2 частини жилого будинку з надвірними будовами у вигляді Б-сарай, В-погріб, Г-убиральня, Г1-убиральня, К-колонка, Н-огорожа за адресою: АДРЕСА_1 .

09.08.2018 року ОСОБА_1 було надано до Красноградської міської ради Харківської області заяву про часткове скасування рішення виконавчого комітету в якому просила скасувати пункт 1.2. Рішення №480 від 21.07.2004 Виконавчого комітету Красноградської міської ради Харківської області, а саме: Дозволити будівництво надвірних будівель громадянам ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 - гараж, розміром 4.0x6.0 м.; сарай - 3.0x4.0 м.; погріб - 3.0x4.0 м.; туалет - 1.5x1.5 м.; літній душ - 1.15х 1.15 м.; альтанка - 2.4x2.4 м.

Листом №03-26/2358 від 22.08.2018 Красноградська міська рада Харківської області на заяву ОСОБА_1 від 09.08.2018 повідомила, що відсутні правові підстави для скасування рішення виконавчого комітету №480 від 21.07.2004, зважаючи на те, що вже виникли правовідносини пов`язані з будівництвом даних об`єктів.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч.1 ст.256 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно ч.1 ст.358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

З матеріалів справи вбачається, на даний час ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно ч.4 ст.357 Цивільного кодексу України, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

При цьому, стороною позивача не доведений факт порушення права позивача ОСОБА_1 на момент прийняття Рішення №480 від 21.07.2004 року Виконавчого комітету Красноградської міської ради Харківської області, оскільки позивач набув право власності на 1/2 частини будинку тільки 26.08.2008 року, тобто через 4 роки після прийняття спірного рішення, що б слугувало свідченням обов`язковості надання згоди на добудову.

З матеріалів справи не вбачається жодних звернень співвласників будинку (які були його співвласниками на момент прийняття спірного рішення) щодо порушення їх прав відповідною добудовою.

Суд зазначає, що порушення прав позивача при прийнятті спірного рішення 21.07.2004 взагалі було неможливе, оскільки на той час вона не була співвласником даного будинку, тобто не має будь-якого відношення до даного рішення, а набула відповідне право власності лише 26.08.2008 згідно до договору дарування частини жилого будинку від 26.08.2008.

Крім того, як пояснила сама позивачка ОСОБА_1 , станом 21.07.2004 року, тобто на момент прийняття виконавчим комітетом відповідного рішення про надання дозволу ОСОБА_4 на будівництво за №480, співвласника іншої 1/2 частини будинку за адресою АДРЕСА_1 взагалі не було, оскільки він помер, а спадщину ніхто з рідних не прийняв, тобто не було особи у якої потрібно отримати згоду.

Вищезазначене свідчить про те, що згідно ч.4 ст.357 Цивільного кодексу України при прийнятті спірного рішення Красноградській міській раді не була потрібна згода співвласників будинку на добудову, оскільки були відсутні факти порушення прав позивача ОСОБА_1 даною добудовою.

Крім того, зазначене рішення №480 від 21.07.2004 Виконавчого комітету Красноградської міської ради Харківської області, як одномоментний акт суб`єкта владних повноважень фактично вичерпало свою юридичну дію шляхом його виконання особою, на якого дія акту розповсюджувалась, що відображено в рішенні Конституційного суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009. В даному випадку правових підстав для скасування такого акту, який вичерпав свою дію, підстав також немає.

Якщо позивач вважає, що такі споруди порушують його права, то питання щодо дотримання правил будівництва, розташування та пов`язаних з цим питаннями зазначених об`єктів нерухомості, їх вплив на права позивача може бути вирішення у інший спосіб.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 256, 355, 357, 358 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 13, 263, 265, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Красноградської міської ради Харківської області з третіми особами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання пункту 1.2 рішення органу місцевого самоврядування №480 від 21.07.2004 року незаконним і його скасування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківський апеляційний суд через Красноградський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.11.2019 року.

Суддя: