Ухвала

18 липня 2019 року

м. Київ

справа № 705/2-1281/2010

провадження № 61-18889св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Іршавська районна спілка споживчих товариств, Іршавська міська рада,

особи, які подавали апеляційну скаргу, - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 25 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Собослой Г. Г., Мацунич М. В., Готри Т. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У липні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Іршавської районної спілки споживчих товариств, Іршавської міської ради, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно та зобов`язання видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 22 липня 2008 року між нею та Іршавською районною спілкою споживчих товариств (продавцем) укладений договір купівлі-продажу 1/2 частини будівлі овочесховища (незавершеного будівництва) по АДРЕСА_1 , загальною площею 596 кв. м, вартістю 228 000,00 грн. Нотаріального посвідчення договору не відбулося, у зв`язку із ухиленням відповідача від такої дії. Крім того, рішенням Виконавчого комітету Іршавської міської ради від 27 червня 2008 року наданий дозвіл Іршавській райспоживспілці на реконструкцію з облаштування даху колишнього овочесховища під торговий комплекс. На цей час реконструкція завершена.

Посилаючись на викладене, позивач просила визнати договір дійсним, визнати за нею право власності на 1/2 частини торгового комплексу, що розташований по АДРЕСА_1 , для повної реалізації всіх правомочностей власника, у тому числі державної реєстрації права власності на нерухоме майно, зобов`язати Виконавчий комітет Іршавської міської ради видати свідоцтво на нерухоме майно, а саме: на 1/2 частини торгового комплексу, що розташований по АДРЕСА_1 .

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 21 квітня 2015 року, позов задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу основних засобів, 1/2 частини незавершеного будівництва будівлі овочесховища, що знаходиться по АДРЕСА_1 , укладеного 22 липня 2008 року між ОСОБА_1 та Іршавською районною спілкою споживчих товариств. Визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно - 1/2 частин торгового комплексу, що розташований по АДРЕСА_1 . Зобов`язано Виконавчий комітет Іршавської міської ради видати свідоцтво на нерухоме майно, а саме: на 1/2 торгового комплексу, що розташований по АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що сторони домовилися з усіх істотних умов договору, у тому числі предмета та ціни, їхнє волевиявлення було вільним та відповідало внутрішній волі. Крім того, відбулося повне виконання договору як з однієї сторони, так і з іншої сторони (щодо оплати, прийняття та передачі нерухомого майна). Проте через ухилення продавця нотаріальне посвідчення договору не відбулося.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_7 , який діє від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 21 квітня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи вказані судові рішення, суд касаційної інстанції виходив із того, що договір купівлі-продажу від 22 липня 2008 року в силу статті 657 ЦК України у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, підлягав і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, тому не міг бути визнаний судом дійсним на підставі частини другої статті 220 ЦК України, і, відповідно, відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно.Крім того, судом не враховано, що однією з умов визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину, чого встановлено не було.До того ж, матеріали справи не містять доказів того, щоІршавська районна спілка споживчих товариств є власником спірного майна та мала право на укладення зазначеного договору купівлі-продажу. Виконавчий комітет Іршавської міської ради до участі у розгляді справи залучений не був. Проте, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про зобов`язання Виконавчого комітету Іршавської міської ради вчинити дії на зазначене уваги не звернув.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 25 квітня 2017року апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_7 нарішення Іршавського районного суду від 21 грудня 2010 року закрито.

Закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив із того, що при поданні апеляційної скарги ОСОБА_7 в інтересах довірителів зазначає про порушення їхніх прав - підприємців (працівників ринку), але про їхнє право на 1/2 частини незавершеного будівництва овочесховища по АДРЕСА_1 , нічим не підтверджено та в матеріалах справи відсутні відомості, що вони здійснюють підприємницьку діяльність на території Іршавського міського ринку, порушуються їхні права та обов`язки рішенням, яке вони оспорюють, оскільки вони не є стороною угоди щодо цього майна. Оспорюваним рішенням права та обов`язки осіб, в інтересах яких подана апеляційна скарга не порушуються із підстав зазначених ними.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників

У червні 2017 року представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справкасаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 25 квітня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та повернути справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що заявники - це жителі територіальної громади міста Іршави, захищають суспільний інтерес, що і дає їм право брати участь у захисті комунальної власності міста, оскільки орган місцевого самоврядування абсолютно бездіяльний і не діє в інтересах мешканців. Рішенням суду визнано право власності на 1/2 частини нерухомого майна - овочесховища, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на території міського ринку та яке, на той час було комунальною власністю. Земельна ділянка на якій розміщене нерухоме майно також належить місту, тобто територіальній громаді м. Іршава. Голова м. Іршава, який діє від Іршавської міської ради та Виконавчого комітету Іршавської міської ради не вчинили жодних дій для скасування незаконного рішення Іршавського районного суду від 21 грудня 2010 року.

У серпні 2017 року ОСОБА_1 подала заперечення на касаційну скаргу у яких зазначила, що оскільки законом не передбачено виникнення права спільної сумісної власності у територіальної громадин на майно комунальної власності, об`єкт незавершеного будівництва - будівля овочесховища не перебувала у комунальній власності, то відсутні підстави вважати що оспорюваним рішенням порушені права ОСОБА_2 . Крім того, нею у визначений законом спосіб проведена реконструкція незавершеного будівництва будівлі овочесховища у торгівельний центр, присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_2 та проведена реєстрація права власності в державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано указану справу до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Іршавської районної спілки споживчих товариств, Іршавської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно та зобов`язання видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 25 квітня 2017 року призначити до судового розгляду на 11 вересня 2019 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
І. Ю. Гулейков Г. І. Усик