Справа № 266/1860/19
Провадження № 2/263/1104/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні, встановлення порядку та способу виховання та спілкування батька, баби та діда з дитиною; стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом, в якому просили: зобовязати відповідачку ОСОБА_5 усунути перешкоди у їх вільному спілкуванні та участі у вихованні дитини (сина/онука) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши наведені ними графіки побачень; стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 25000,00 гривень; стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_3, моральну шкоду в розмірі 25000,00 гривень; стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 25000,00 гривень.

15.02.2019 року була постановлена ухвала про залишення позову без руху з метою надання часу для усунення недоліків та порушень ст. 177 ЦПК України, а саме: сплати судового збору в розмірі по 1536,80 гривень кожним (768,40 гривень за позовні вимоги немайнового характеру + 768,40 гривень за позовні вимоги майнового характеру про стягнення моральної шкоди) та надання до суду підтверджуючих платіжних документів. Позивачам було надано строк для усунення вказаних недоліків у відповідності з ч. 2 ст. 185 ЦПК України, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

01.03.2019 року позивачами було надано до суду заяву та квитанції про сплату судового збору по 1024,53 гривень кожним (768,40 гривень за позовні вимоги немайнового характеру + 256,13 гривень за позовні вимоги майнового характеру про стягнення моральної шкоди). При цьому позивачами, в поданій заяві зазначено, що судовий збір за позовні вимоги майнового характеру про стягнення моральної шкоди було сплачено ними пропорційно, по 256,13 гривень кожним, з розрахунку загальної суми ціни позову 75000,00 гривень.

Однак, з таким висновком позивачів щодо належної до сплати суми судового збору за позовні вимоги майнового характеру про стягнення моральної шкоди погодитися неможливо, оскільки позивачами в поданому позові заявлено вимоги про стягнення з відповідачки суми моральної шкоди в розмірі 25000,00 гривень на користь кожного з позивачів. Тобто, кожним з позивачів було заявлено самостійні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідачки, а не єдина спільна вимога, як на те посилаються позивачі у поданій заяві від 01.03.2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

При цьому, слід зауважити, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до правосуддя.

Беручи до уваги, що вимоги ухвали суду від 15.02.2019 року до теперішнього часу не були виконані позивачами, а, виходячи з заяви від 01.03.2019 року, наведена позиція позивачів є остаточною, останні не заявляли клопотань про надання додаткового строку для сплати судового збору, приходжу до висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачам.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні, встановлення порядку та способу виховання та спілкування батька, баби та діда з дитиною; стягнення моральної шкоди - повернути з усіма додатками позивачам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.Г.Шатілова