Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., позивача ОСОБА_1»як К.В., відповідача ОСОБА_1»як П.П., розглянувшиу підготовчому судовому засіданніу залі суду, цивільну справу за позовноюзаявою Баб»як ОСОБА_2 до Баб»як ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.6 ст.268 ЦПК України 11.02.2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 11 лютого 2019 року.

Позивач,Баб»як ОСОБА_2,звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідачаБаб»як ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позов мотивовано тим, що 22.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгород реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області зареєстровано шлюб між Баб»як ОСОБА_2 та Баб»як ОСОБА_3, що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 55. В даному шлюбі народилася дитина - син ОСОБА_1»як ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, прощо видано відповіднесвідоцтво про народженнясерія І-ФМ №312822. Однак, позивач вказує, що спільне життя між нею та чоловіком не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Позивач вказує, що примирення та збереження шлюбу між нею та чоловіком не можливе.

З огляду на вказане позивач просить суд:розірвати шлюб укладений між Баб»як ОСОБА_2 та Баб»як ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації шлюбів12.02.2014 року зроблено відповідний актовий запис за № 55. Після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «Баб»як».

Позивач ОСОБА_1»як К.В. в підготовчому судовому засіданніпозовні вимоги підтримала повністю, просила шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати, строк на примирення їм не давати. Прізвище після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «Баб»як».

Відповідач ОСОБА_1»як П.П. в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти позовних вимог, просив також строк на примирення між ними не давати .

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22.02.2014 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгород реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 55, що підтверджується свідоцтво про шлюб серії 1-ФМ №111855 від 22.02.2014 року.

Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_1»як ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження серії 1-ФМ №312822.

Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Позивач вказує, що примирення та збереження шлюбу між нею та чоловіком не можливе.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

На даний час ведення між ними спільного господарства припинено та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

При зверненні до суду позивачка також просить залишити їй шлюбне прізвище «Баб»як».

Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що відповідач відповідно до змісту поданої заяви визнав позов повністю, тому за результатами судового розгляду справи є всі підстави ухвалити рішення.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між Баб»як ОСОБА_2 та Баб»як ОСОБА_3 слід розірвати.

Таким чином, позовна заява Баб»як ОСОБА_2 до Баб»як ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір згідно платежу з карткового рахунку №11 від 31.10.2018 року в сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112,160 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 141, 200, 258, 265, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Баб»як ОСОБА_2 до Баб»як ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб укладений 22.02.2014 року між, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №55 розірвати.

Стягнути з Баб»як ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, мешк. АДРЕСА_1) на користь позивача ОСОБА_1»як ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, мешк. АДРЕСА_2) сплачений нею судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., згідно платежу з карткового рахунку на рахунок №11 від 31.10.2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7