Справа № 536/1640/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.

при секретарі - Клоновій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради, третя особа: ОСОБА_3, приватний нотаріус ОСОБА_4 - про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 селищної ради, третя особа: ОСОБА_3 - про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що вона є рідною дочкою ОСОБА_5.

30 березня 1976 року вона уклала шлюб і її дошлюбне прізвище ОСОБА_5 було змінено на ОСОБА_1.

ОСОБА_5, померла 12 квітня 2010 року.

До дня смерті ОСОБА_5 проживала разом з нею АДРЕСА_1, однією сімєю та доглядала за нею.

У ОСОБА_5 відповідно до погосподарської книги Бондарівської сільської ради лічаться 1/2 частина житлового будинку 1946 року забудови, що знаходяться на земельній ділянці комунальної власності.

Згідно Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно № 137629522 від 13.09.2018 року, її сестрі ОСОБА_3, на праві спільної часткової належить друга частина будинку по вул.. Хвойній, 2 в с. Василенки Кременчуцького району.

З дня смерті матері вона користувалась її майном, і користується ним на даний час, тобто фактично вона вступила в управління та володіння спадковим майном, від прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не відмовлялася, тобто фактично прийняла спадщину.

Вона звернулася з заявою про оформлення права в порядку спадкування на домоволодіння що належало матері ОСОБА_5 на неї, та видачою свідоцтва про право власності на це майно. Але, 11 липня 2018 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу ОСОБА_4 їй в оформленні права власності на майно було відмовлено та винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії після померлої 12.04.2010 року ОСОБА_5 в звязку з пропущенням 6 місячного строку на прийняття спадщини.

Таким чином, для здійснення її цивільних прав необхідно встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини після смерті останньої, та визнання права власності на майно її матері за нею, в порядку спадкування.

На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини після смерті останньої.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування право власності на 1/2 домоволодіння в с. Василенки Кременчуцького району Полтавської області, вулиця Хвойна, буд. 2, на території ОСОБА_2 селищної ради Козельщинського району Полтавської області.

Позивач ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась. На адресу суду надіслала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав листа про слухання справи за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась. На адресу суду надіслала заяву про слухання справи за її відсутності.

Приватний нотаріус ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, суд дійшов наступного висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 27.12.1955 р., Зарудівською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, серія ЯЛ № 247823.

30 березня 1976 року ОСОБА_1 уклала шлюб і її дошлюбне прізвище ОСОБА_5 було змінено на ОСОБА_1, згідно свідоцтва про шлюб, виданого ОСОБА_2 селищною радою Козельщинського району, серія І-КЕ №297583.

ОСОБА_5, померла 12 квітня 2010 року, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 14.04.10р., ОСОБА_2 селищною радою Козельщинського району Полтавської області, серія І-КЕ № 153889.

До дня смерті ОСОБА_5 проживала разом з нею АДРЕСА_1, однією сімєю та доглядала за нею, факт сумісного проживання з покійною матірю підтверджується довідкою № 1975 від 04.07.2018 року, виданою ОСОБА_2 селищною радою Козельщинського району.

У ОСОБА_5 відповідно до погосподарської книги Бондарівської сільської ради лічаться 1/2 частина житлового будинку 1946 року забудови, що знаходяться на земельній ділянці комунальної власності, про що свідчить довідка № 167 від 21.05.2018 року видана ОСОБА_2 селищною радою Козельщинського району.

З дня смерті матері вона користувалась її майном, і користується ним на даний час, тобто фактично вона вступила в управління та володіння спадковим майном, від прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не відмовлялася, тобто фактично прийняла спадщину.

Згідно зі ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач звернулася з заявою про оформлення права в порядку спадкування на домоволодіння що належало матері ОСОБА_5 на неї, та видачою свідоцтва про право власності на це майно. Але, 11 липня 2018 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу ОСОБА_4 їй в оформленні права власності на майно було відмовлено та винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії після померлої 12.04.2010 року ОСОБА_5 в звязку з пропущенням 6 місячного строку на прийняття спадщини.

Таким чином, для здійснення її цивільних прав необхідно встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини після смерті останньої.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов в частині встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час смерті, доведений і підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про визнання права власності, суд зазначає наступне:

У відповідності до ч. 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.4 гл.10 наказу МЮУ № 269/5 від 22.02.2012 року про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва.

Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Аналізуючи вищезазначене, на підставі рішення суду про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем, що набрало законної сили, нотаріус видає свідоцтво про право на спадщину, згідно якого позивач може набути право власності, а тому вимога про визнання права власності не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 15, 16 , 328, 346, 1216, 1217, 1218, 1261 ЦК України, ст. ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради, третя особа: ОСОБА_3, приватний нотаріус ОСОБА_4 - про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини після смерті останньої.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_7