Справа №359/7929/18
Провадження №2/359/762/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Шляхетко Ю.В.,

розглянувши в приміщенні суду у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обгрунтовує його тим, що 19 липня 2005 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 Під час шлюбу у них народились два сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Позивач не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб.

Позивач не зявився у судове засідання. ОСОБА_1 надіслала заяву (а.с.19), в якій вона підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в її відсутності.

ОСОБА_2 також не зявився у судове засідання. Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується поштовою кореспонденцією (а.с.23).

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 19 липня 2005 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВРАЦС Бориспільського МРУЮ Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №243. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №004120 від 19 липня 2005 року (а.с.10).

11 грудня 2005 року у них народився син ОСОБА_3, а 8 січня 2014 року син ОСОБА_4 Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії І-ОК №026494 від 21 грудня 2005 року (а.с.11), серії І-ОК №250744 від 14 січня 2014 року (а.с.12).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, повязане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.1 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 19 липня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №243, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_5