Провадження № 2/750/146/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року м. Чернігів

Деснянськийрайонний суд м. Черніговаускладі:

головуючогосудді Требух Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Будаш М.В.,

справа №750/11018/18

позивач ОСОБА_2

відповідачіОСОБА_4, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності

третя особа без самостійних вимог Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Число С.М.

за участі: позивача, його представника ОСОБА_6, представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

В жовтні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3 і згідно уточненого позову від 30.10.2018 року, просив визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, укладений між ОСОБА_8 ( на підставі довіреності) від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 17.10.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Число С.М., зареєстрованого в реєстрі №449 від 17.10.2015 року в частині дарування 9/16 частин земельної ділянки площею 0,0337 га, кадастровий номер НОМЕР_4,що знаходиться за адресою АДРЕСА_2. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 9/16 частин земельної ділянки площею 0,0337 га, кадастровий номер НОМЕР_4,що знаходиться за адресою АДРЕСА_2. Свої позовні вимоги мотивував тим, що вказаний вище договором порушені його права як власника 9/16 частин житлового будинку, які були передані йому ОСОБА_9 за договором дарування частин житлового будинку від 06.03.2014 року. Відповідачем ОСОБА_4 надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позов не визнає, в задоволенні просить відмовити, посилається на правомірність укладання спірного договору.

В судовому засіданні позивач, його представник позов підтримали і просили суд його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в задоволенні позову просила відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнає.

Третя особа до суду не з»явилась, надала письмові пояснення, з яких вбачається, що проти задоволення позову заперечує.

Судом встановлені наступні обставини справи.

Батьками позивача та відповідача ОСОБА_4 являються ОСОБА_3 та ОСОБА_9.

В квітня 1959 року на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно ОСОБА_3 було надано земельну ділянку площею 600 кв.м за адресою АДРЕСА_2.

15 березня 1995 року ОСОБА_10 був виданий Державний акт на право приватної власності на землю площею 674 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 для обслуговування житлового будинку і господарчих споруд.

В подальшому в червні 2013 року ОСОБА_3 про було проведено поділ належної йому земельної ділянки площею 0,0674 га за адресою АДРЕСА_2 на дві рівні частини, яким присвоєно кадастрові номери НОМЕР_4 і НОМЕР_5 і 06.06.2013 року проведено їх державну реєстрацію ( а.с.17, 38).

29 липня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 було укладено Договір про визначення часток в праві спільної власності подружжя, який посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Число С.М. і зареєстровано за номером 521. Відповідно до вказаного договору сторони домовились, що ОСОБА_3 є власником 7/16 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_2, а ОСОБА_9 є власником 9/16 частин вказаного будинку.

17 серпня 2013 року ОСОБА_3 відповідно до Договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Число С.М., подарував земельну ділянку площею 0,0337 га кадастровий номер НОМЕР_5 за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_9.

ОСОБА_9 06.03.2014 року подарувала свої 9/16 частин житлового будинку та земельну ділянку площею 0,0337 га з кадастровим номером НОМЕР_5 за адресою АДРЕСА_2 сину ОСОБА_2.

ОСОБА_3 17.10.2015 року подарував свої 7/16 частин житлового будинку та земельну ділянку площею 0,0337 га з кадастровим номером НОМЕР_4 за адресою АДРЕСА_2 дочці ОСОБА_4.

Відповідно до ст..319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 78 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). (стаття 81 ЗК України).

Відповідно до ст..215ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно частини1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст..81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не доведено факт завданням йому порушень при укладанні між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договору дарування земельної ділянки від 17.10.2015 року площею 0,0337 га, не визначено площу земельної ділянки, на яку він на його думку має право власності в зв'язку з переходом права власності на нерухомість, враховуючи, що до нього перейшло право власності лише на 9/16 частин житлового будинку, не надано доказів того, що дійсно його 9/16 частин, або інша частина житлового будинку знаходяться на земельній ділянці, що перебуває у власності ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-260, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1)

Відповідач: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2).

Відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_3).

Повне рішення виготовлено 01.03.2019 року.

Суддя Н.В.Требух