Провадження № 2/752/5828/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 вересня 2019 року Голосіївським районним судом м.Києва у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Лисенко Т.І.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, суд -

Встановив

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд визнати за ним право власності на 3/100 частки квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову позивач вказував, що позивач та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу від 11.02.1998 року (право власності ОСОБА_1 на 36/100 частин) та Договором дарування від 19.08.2011 року (право власності ОСОБА_2 на 61/100 частину).

Однак, при складанні площі та часток квартири, не виходить об`єкт як одиниця - 36/100+61/100=97/100 часток. (до єдиного цілого не вистачає 3/100 частки.) Тобто при розрахунку площі вказаної квартири та її часток було допущено помилку. Позивач зазначив, що 3/100 частки квартири і фактично і реально належить позивачу.

Враховуючи викладене, позивач вважаючи порушеним своє право звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на 3/100 частки квартири.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.07.2019 року у даній справі було призначено її до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказував, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказував, що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Всебічно і повно з`ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Управлінням справами Національної Академії Наук України 06 червня 1997 року на ім`я ОСОБА_3 було видано Свідоцтво про право власності на житло від 06 червня 1997 року на 36/100 частин квартири АДРЕСА_1 , згідно з Розпорядженням від 06 червня 1997 року № 909, та в подальшому зареєстровано у Комунальному підприємстві Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 12 червня 1997 року.

Згідно технічних даних вказана 36/100 частина квартири - складається з однієї кімнати жилою площею 10,70 кв. м., загальною площею 17,41 кв. м.

Згідно Договору купівлі-продажу від 11.02.1998 року на сьогодні власником 36/100 частини вказаної квартири є позивач ОСОБА_1

29 вересня 1998 року Управлінням справами Національної Академії наук України на ім`я ОСОБА_4 було видано Свідоцтво про право власності на житло від 29 вересня 1998 року на 61/100 частину квартири АДРЕСА_1 , згідно з Розпорядженням від 29 вересня 1998 року та в подальшому зареєстрованого у Комунальному підприємстві Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 02 жовтня 1998 року. Згідно технічних даних вказана 61/100 частина квартири - складається з однієї кімнати жилою площею 17,1 кв. м. та загальною площею у 29,59 кв. м.

Відповідно до технічного паспорту від 21 червня 2011 року складеного КП «Київське міське БТІ та РПВ на ОНМ» вся квартира - складається з двох жилих кімнат, загальною площею 49,50 кв. м.

Згідно Договору дарування від 19.08.2011 року на сьогодні власником 61/100 частини є ОСОБА_2 відповідач по справі.

При складанні площі та часток квартири, не виходить об`єкт як одиниця - 36/100+61/100=97/100 часток. (до єдиного цілого не вистачає 3/100 частки.) Тобто при розрахунку площі вказаної квартири та її часток було допущено помилку.

Через зазначену ситуацію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть реалізувати свої законні права як співвласники зазначеної квартири, а саме розпорядитися нею шляхом її продажу, через наявність вказаної суттєвої помилки у технічній документації.

Позивач звертався до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення, однак відповідно до ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 22 травня 2019 року йому було відмовлено у відкриті розгляду справи за правилами окремого провадження і роз`яснено право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

У технічній документації на квартиру АДРЕСА_1 , видану Управлінням НАН України, було допущено суттєву помилку стосовно визначення часток спільної сумісної власності, а саме у технічну документацію взагалі не внесено фізично існуючі 3/100 належних позивачу частки, що призвело до порушення не тільки його прав, але й прав іншого співвласника, оскільки розпоряджатися квартирою шляхом її продажу стало неможливо обома власниками квартири.

На момент звернення до суду, Управління НАН України ліквідовано як юридична особа, і відповідно юридична особа, яка б мала повноваження з виправлення помилки відсутня, а тому єдиним способом захисту порушеного пава позивача та вирішення даної складної правової ситуації є звернення до суду із позовом про визнання за позивачем права власності на 3/100 частки квартири АДРЕСА_1 .

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обґрунтовуються вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Задовольняючи позов суд також керувався принципами справедливості, добросовісності та розумності відповідно до вимог ст. 3 ЦК України з урахуванням балансу інтересів сторін.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на 3/100 частки квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя