Провадження № 2/317/225/2019
Справа № 317/3532/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мінгазова Р.В.

при секретарі Герман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Запорізька районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Запорізька районна державна нотаріальна контора, в якому просила суд встановити факт спільного проживання її та ОСОБА_3 станом на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_4., та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,0000 га., що знаходиться у Малокатеринівській селищній раді Запорізького району Запорізької області, кадастровий номер НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_3. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 1,0000 га, яка розташована на території Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області. Земельна ділянка належала померлій на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_3 від 18.12.2007 видане на підставі розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 07.11.2007 №1123. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2. Позивач - ОСОБА_1 (зміна прізвища на підставі свідоцтва про укладення шлюбу з ОСОБА_4 серія НОМЕР_4 від 21.07.1973) є спадкоємицею за законом першої черги як донька померлої, оскільки чоловік матері ОСОБА_5 помер раніше ніж матір, про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_5 від 25.12.2013. Спадкоємицею за законом, відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, є тільки позивач - ОСОБА_1, яка прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, про що свідчить довідка Виконавчого комітету Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 13.07.2018 №860. Інших спадкоємців немає. Спадкоємець звернулась до Запорізької районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою, на що отримала відповідь від Запорізької районної нотаріальної контори від 07.09.2018 №895/01-16. У вказаному листі роз'яснено, що у зв'язку з тим, що на час смерті матері ОСОБА_1 була зареєстрована з ОСОБА_3 за різними адресами, хоч і проживала разом, та не подала відповідну заяву про прийняття спадщини відповідно до приписів статті 1270 ЦК України, вона пропустила строк для прийняття спадщини. За таких обставин спадкоємцю було запропоновано звернутись з позовом до суду з метою захисту своїх прав.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_6 не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач Малокатеринівська селищна рада Запорізького району Запорізької області у судове засідання не з'явилась, надала заяву про визнання позовних вимог, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 21.07.2014 р. вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4. в смт. Малокатеринівка померла ОСОБА_3, про що ВДРАЦС Запорізького РУЮ в Запорізькій області вчинив актовий запис на № 535. (а.с. 11)

Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 19.09.2014 р. вбачається, що батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_5 та ОСОБА_3. (а.с. 8)

Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 від 21.07.1973 р. вбачається, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уклала шлюб з ОСОБА_4, та набула прізвище ОСОБА_4. (а.с. 9)

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 від 25.12.2013 р. вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. в смт.Малокатеринівка. (а.с. 10)

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_10 від 18.12.2007 р. вбачається, що за життя ОСОБА_3 набула право власності на земельну ділянку площею 1,0000 га. на території Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства. (а.с. 12)

Відповідно до довідок Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 13.07.2018 р. № 860 та від 22.12.2018 р. № 1731 вбачається, що на день смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4., ОСОБА_1 мешкала разом з нею без реєстрації в АДРЕСА_1 та вела спільне господарство. ( а.с.21, 54)

Відповідно до інформації наданої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою від 22.01.2019 р. № 41/01-16 встановлено, що після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4., ніхто зі спадкоємців не звертався, спадкова справа не відкривалась.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 кодексу, не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п.3.21, 3.22 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (в редакції на день смерті спадкодавця), спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в частині встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3, на момент смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_4., оскільки вони є рідними донькою та матір'ю, ОСОБА_3 потребувала сторонньої допомоги, у зв'язку з чим позивач мешкала разом з матір'ю, що підтверджується довідками Малокатеринівської сільської ради.

Що стосується іншої частини позову, а саме - визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову в цій частині, оскільки позивачем порушено порядок звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Зокрема як на підставу звернення до суду із вказаним позовом позивач послався на неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі, однак слід зазначити, що фактично позивач взагалі не звертався до нотаріальної контори для вирішення питання прийняття спадщини.

При цьому слід зазначити, що право на звернення до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування у особи виникає лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, про що нотаріусом складається відповідна постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 223, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, НОМЕР_1 виданий 18.01.2002 р. Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області) до Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області (70454, Запорізька область, Запорізький район, смт. Малокатеринівка, вул.. Юності, 24, ), треті особи: Запорізька районна державна нотаріальна контора (69089, м. Запоріжжя, вул.. Істоміна, 4, ) про встановлення факту та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 станом на час (дату) відкриття спадщини - 16 липня 2014 р.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення суду складено 05.04.2019 р.

Суддя Р.В. Мінгазов