Справа № 212/2823/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Борис О.Н., за участю секретаря судового засідання Деменко А.С., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Німець Ю.С., представників відповідачів адвокатів Гринишак М.М., Хрипунова Д.Г., Свірідова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший міський телеканал. Кривий Ріг», Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про захист честі, гідності та ділової репутації і спростування недостовірної інформації,

встановив:

27 квітня 2018 року позивач ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , Позивач), в інтересах якої діє адвокат Німець Ю.С., звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила (в ред. від 21.06.2018) до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший міський телеканал. Кривий Ріг» (далі ТОВ «Перший міський телеканал. Кривий Ріг, Відповідач-1), Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (далі АТ «Криворізька теплоцентраль», Відповідач-2), ОСОБА_2 (далі ОСОБА_5 , Відповідач-3), ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 , Відповідач-4), в якому просила визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію інформацію: поширену ТОВ «Перший міський телеканал. Кривий Ріг» та АТ «Криворізька теплоцентраль» в рамках проекту від 13.12.2017 під назвою « ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 із правових питань «Криворізької теплоцентралі»; поширену ТОВ «Перший міський телеканал. Кривий Ріг» в рамках проекту «Новини ОСОБА_9 » від 13.12.2017 під назвою «Мітинг проти родини Зуєнків: люди вийшли на протест, аби екс-директорку «Теплоцентралі», яку звинувачують у розкраданні коштів населення, не поновили на посаді»; поширену ТОВ «Перший міський телеканал. Кривий Ріг» на веб-сайті 1tv.kr.ua в рубриці «Новини» у статті від 14.12.2017 під назвою «В Кривом Роге митинговали против экс-директрисы госпредприятия, которую обвиняют в растрате 10 млн.грн. горожан», а саме визнати недостовірною поширену інформацію:

«… Було органом управління прийнято рішення припинити дію контракту, який був укладений в свій час між Фондом державного майна України та ОСОБА_1 … Крім того, Фонду державного майна стали відомі факти, щодо неї порушено ряд кримінальних проваджень. Все це стало підставою, власне кажучи, і винесення … прийняття рішення Фондом державного майна, винесення такого наказу і припинення дії контракту з 22-го червня 2017 року»;

«…То є кримінальне провадження, яке внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань. Наразі, дана справа передана до суду. Відбувається розгляд справи. І сума збитків, яка завдана за цією справою становить понад вісім мільйонів гривень. Це те, про що було у даному сюжеті»;

«Ви знаєте, що там було багато судів стосовно цих махінацій»;

«Дійсно, у ОСОБА_10 це є не перше поновлення на посаді директора на підприємстві. Після останнього поновлення було ряд звільнень саме керівників відділів… Звільнялися керівники відділів. Так. Вони у своїх заявах про звільнення вони зазначали порушення керівництвом «Теплоцентралі» колективного договору та умов трудового законодавства щодо несвоєчасної виплати заробітної плати… за таких підстав люди звільнялися за ч. 3 ст. 38 КЗпПУ, отримували кошти на підставі цієї статті і, можна сказати, що це є збитки для підприємства. В результаті таких дій порушення умов трудового законодавства. І сума завданих збитків складає понад 600 тис.грн., при звільненні таких працівників»;

«…Наразі керівництвом підприємства вже понад більше ніж півроку вишукуються всі фінансові можливості. Заробітна плата історично, можна сказати, вперше виплачується своєчасно, у строки, передбачені колективним договором…»;

«…Заробітна плата вперше в історії «Теплоцентралі» вже тривалий час виплачується вперше… в повному обсязі із дотриманням саме колективних умов»;

«В своєму коментарі ОСОБА_11 зазначила, що їй не було доплачено. Однак, це не відповідає дійсності, адже їй, під час відсторонення було незаконно нею отримано заробітну плату в розмірі понад 100 тисяч гривень»;

«Протестувальники кажуть, що за часів директорки керував установою її чоловік, а вся родина займалася розкраданням бюджетних коштів та терором серед працівників…»;

«В который раз она уже, и это не секрет, и в интернете и в газетах все пишут о том, что она уже не однократно возвращалась преступным путем, покупая суды ІНФОРМАЦІЯ_1 покупая, разворовывая «Теплоцентраль»…»;

«Протягом 2-х років у тариф за опалення враховувалися витрати на автоматизовану обробку платежів, і криворіжці сплачували зайві гроші. Так і вийшла сума близько 10-ти мільйонів гривень»;

«Протестующие говорят: во времена ее работы руководил учреждением ее муж. А вся семья занималась хищением бюджетных средств и террором среди работников»;

«Следствие установило, что она подписала и направила на рассмотрение в НКРЕКУ (Национальную комиссию, осуществляющую государственное регулирование в сферах энергетики и коммунальных услуг) заявление вместе с пакетом документом для установления тарифов за тепло и горячую воду для населения. После чего необоснованно включили суммы расходов на автоматизированную обработку платежей в платежки горожан. Судебно-экономическая экспертиза выяснила, что в результате завышения тарифов с августа 2016 года по январь 2017 года потребители переплатили «Криворожской теплоцентрали» около 10 млн.грн.».

Крім того, Позивач просила суд зобов`язати Відповідача-1 та Відповідача-2 спростувати недостовірну інформацію, зачитавши повний текст судового рішення про спростування недостовірної інформації у тих самих проектах, і у той самий час виходу вказаного проекту в телеефір, з урахуванням повторів (з опублікуванням випуску проекту на веб-сайті 1tv.kr.ua в рубриках «Проекти» та «Новини») протягом одного місяця з моменту набрання вказаним судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що не один рік працювала в ДП «Криворізька теплоцентраль», зокрема на керівних посадах. Наказом Фонду Державного майна України від 20.06.2017 № 1019 її незаконно було звільнено з посади генерального директора вказаного підприємства. 13.12.2017 на інформаційно-розважальному ресурсі ТОВ «Перший міський телеканал. Кривий Ріг» в рамках проекту «Тема дня» - випуск від 13.12.2017 під назвою « ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 із правових питань «Криворізької теплоцентралі», резюме до сюжету «Про суди над колишнім директором «Криворізької теплоцентралі» говорив ОСОБА_12 Надією ОСОБА_7 у програмі «Тема дня» було поширено про Позивача недостовірну інформацію та таку, що порочить її честь, гідність та ділову репутацію. Того ж дня, у щоденному випуску програми «Новини Кривбасу», Відповідачем-1 було трансльовано сюжет «Мітинг проти екс-директора «Теплоцентралі». Резюме до сюжету «…Мітинг проти родини Зуєнків: люди вийшли на протест, аби екс-директорку «Теплоцентралі», яку звинувачують у розкраданні коштів населення, не поновили на посаді…». В даному відео сюжеті про Позивача також було поширено недостовірну інформацію аналогічного характеру, що порочить честь і гідність, ділову репутацію Позивача. Поширення такої інформації напряму зачіпає особисті немайнові права Позивача та стосується обставин виконання Позивачем керівних обов`язків на підприємстві ДП «Криворізька теплоцентраль».

Так, інформація про наявність декількох кримінальних проваджень, які стали підставою для припинення контракту з Позивачем, є недостовірною, оскільки на теперішній час на розгляді в суді перебуває лише одне кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 , і підставою для припинення контракту є п. 14 контракту та п. 8 ст.38 КЗпПУ є загальні умови припинення контракту між сторонами, а саме з причини припинення дії контракту. Згідно обвинувального акту у зазначеному вище кримінальному провадженні сума збитків зазначена в розмірі 1551071,01 грн, а не понад 8 млн.грн., як це було проголошено працівником Відповідача-2 ОСОБА_13 .

Також, ОСОБА_14 було зазначено про тиск з боку Позивача після поновлення її на роботі на керівників відділів та працівників установи, які масово почали звільнятися через порушення Позивачем норм законодавства про працю, у зв`язку з чим отримали вихідну допомогу та тим самим завдали збитків підприємству понад 600 тис. грн. На думку Позивача, така інформація недостовірна, оскільки ніякого тиску вона не чинила, у своїх заявах працівники установи про це не писали, а виплата вихідної допомоги при звільненні визначена законодавством, і проголошена сума в розмірі 600 тис. грн. є надуманою і нічим не підкріпленою, а працівники звільнялися за власним бажанням.

Посилання ОСОБА_15 на те, що вперше історично після зміни керівництва почалася своєчасна виплата заробітної плати не відповідає дійсності, оскільки за часів керівництва Позивача також своєчасно виплачувалася заробітна плата, були певні затримки у виплаті, але це пояснювалося наявністю боргових зобов`язань підприємства. Таким чином, ОСОБА_16 намагалася створити у глядачів думку, що за часів керівництва Позивача зарплата працівникам ніколи не виплачувалася своєчасно, а обстановка на підприємстві була несприятливою, чим фактично дискредитує Позивача як керівника.

Щодо незаконного отримання Позивачем заробітної плати під час відсторонення, Позивач зазначила, що при звільненні не отримала заробітну плату, яка була їй нарахована в сумі 30877,49 грн, в зв`язку з чим Позивач звернулася із позовом до Господарського суду Дніпропетровської області із відповідним позовом. Під час відсторонення Позивачу нараховувалася заробітна плата особою, яка виконувала обов`язки директора підприємства, так як вона була відсторонена із збереженням заробітної плати, весь час Позивач перебувала на робочому місці, а тому у Відповідача-2 відсутні будь-які підстави вважати, що Позивач незаконно отримала заробітну плату і не мала жодного права поширювати таку інформацію серед громадськості, видаючи власну позицію за аксіому.

Також, позивач в своєму позові зазначила, що її чоловік ніколи не входив до керівних органів Відповідача-2, не призначався на посади, на час керівництва Позивача він займав посаду заступника голови Саксаганської районної у місті ради, був держслужбовцем, а тому твердження про те, що ПАТ «Криворізька теплоцентраль» насправді керував чоловік Позивача, а вся родина займалася розкраданням бюджетних коштів є наклепом та порушенням прав Позивача та її родини, крім того, звернула увагу суду, що Відповідач-1 здійснив посилання на «слова протестувальників», які начебто дану інформацію висловили, при цьому, у відеосюжеті не було показано осіб, які б вказані відомості висловлювали, а тому авторство цього твердження належить виключно Відповідачу-1.

В сюжеті показано ОСОБА_17 , яка за інформацією Відповідача-1 нібито є працівником ПАТ «Криворізька теплоцентраль» та дає у зв`язку з цим свої коментарі, але дана інформація не відповідає дійсності, оскільки ця громадянка не являється і ніколи не являлася працівником або представником підприємства і ким є ця особа невідомо. При цьому, ця особа виказує твердження , що всім відомо і неодноразово про це інформувалося в інтернеті, що Позивач незаконно поновлювалася на роботі, купуючи суди та розкрадаючи Теплоцентраль. Такі твердження є наклепом особисто на Позивача, звинуваченням у вчиненні злочинів, таких як дача хабара, розкрадання бюджетних коштів тощо. Однак, Відповідач-1 як відповідальний телеканал, не перевірив інформацію про вказану особу, не пересвідчився у тому, що вона є дійсно працівником ПАТ «Криворізька теплоцентраль» і розповсюдив недостовірну інформацію на своєму телересурсі.

Кореспондентом телеканалу поширено інформацію про те, що мешканці сплачували зайві гроші за теплопостачання через включення до тарифу на опалення витрат на автоматизовану обробку платежів на суму більше ніж 10 млн.грн. Це не відповідає дійсності, оскільки тариф на теплопостачання не скасований і не визнаний недійсним в судовому порядку, пред`явлене Позивачу обвинувачення з даного приводу також не доведено та відсутній вирок у цьому кримінальному провадженні, крім того, сума 10 млн.грн. є нічим не обґрунтованою і навіть не фігурує у пред`явленому Позивачу обвинуваченні. Таким чином, Відповідач-1 такими твердженнями вводить споживачів в оману і намагається повністю дискредитувати професійну діяльність Позивача та звинуватити її у злочинах, які нею не вчинялися та жодним чином не доведені.

В отриманому Позивачем листі прокуратура Дніпропетровської області повідомила, що слідчий ОСОБА_18 , який надавав коментарі Першому міському телеканалу у спірному відео сюжеті, зокрема щодо суми завданих збитків, не був уповноважений органами прокуратури на надання офіційного коментаря, а промова слідчого прокуратурою не складалася та не погоджувалася, а тому висловлена останнім інформація не може розцінюватися як офіційна позиція та офіційний достовірний коментар органу досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню.

З метою досудового регулювання позивач звернулася до керівництва Відповідача-1 з вимогою від 15.12.2017 про спростування недостовірної інформації та клопотання надання запис спірних відео сюжетів, але отримала відповідь про те, що відео канал має усі докази на підтвердження поширеної інформації, і нібито Позивач не вказала яку саме інформацію вона просить спростувати. Незважаючи на те, що Позивач в своєму зверненні чітко про це зазначила.

Поширена про Позивача інформація, на її думку, є недостовірною та такою, що порочить її честь, гідність та ділову репутацію, оскільки висвітлює її діяльність як злочинну та протиправну, пов`язану із розкраданням бюджетних коштів, махінаціями, терором серед працівників та доведення їх до звільнення, тиску на них, така інформація ображає членів родини Позивача, зокрема чоловіка, і створює у глядачів враження, що Позивач і вся її родина вчиняє злочинні діяння, такі ствердження, на думку Позивача, дискредитують та ображають її як людину, як спеціаліста та фахівця, недостовірна інформація створює Позивачу репутацію «не доброчесності» та «непорядності», що вкрай негативно позначається на діловому іміджі та репутації позивача як тепер, так і на майбутнє, в зв`язку з чим вона вимушена звернутися із цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 02.05.2018 року відкрито провадження у справі за позовом та прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

21 червня 2018 року від представника відповідача Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» - адвоката Свірідова Д.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову. При цьому посилається на те, що чинне законодавство взагалі не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту, тобто оцінка дій посадової особи на момент вчинення нею своїх повноважень, при виконанні ним функціональних обов`язків не може вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам цих осіб. Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, неможливо встановити чи була оприлюднена інформація недостовірною, та чи викликана неповага до честі та гідності Позивача в результаті оприлюднення недостовірної інформації. Позивачем в порушення норм процесуального закону не надано жодного належного та достатнього доказу, який підтверджував би недостовірність оприлюдненої інформації, а також викликану у зв`язку з цим неповагу будь-кого до честі та гідності Позивача. А тому виникає обґрунтована, на думку представника Відповідача-2, підстава вважати, що будь-ким не проявлено неповагу до честі та гідності Позивача, інформація яку просить спростувати Позивач не є недостовірною та не викликає неповагу до честі та гідності останньої, а отже будь-яке особисте немайнове право Позивача не порушене. Позовна заява не ґрунтується на доказах та нормах закону, не відповідає реальним обставинам справи, є надуманою, а заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Крім того, в своєму відзиві представник Відповідача-2 послався на статтю 47-1 Закону України «Про інформацію», відповідно до частини 1 якої оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлення, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер не використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

21 червня 2018 року від Позивача надійшла відповідь на відзив АТ «Криворізька теплоцентраль», в якій вона зазначила, що інформація, яку вона просить спростувати, не є оціночним судженням, оскільки містить у собі конкретні факти і дані, висловлені однозначно та чітко, які можуть бути перевірені на предмет їх достовірності та правдивості. Крім того, вказала, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність наступних обставин. На думку Позивача, такий складовий елемент правопорушення як доведення інформації до відома більш як однієї особи, є присутнім в повній мірі, оскільки кількість осіб, які переглянути спірний відео сюжет «Тема дня» з ОСОБА_19 ОСОБА_20 за даними відеохостингової компанії YouTube складає 115 осіб, а «Новини Кривбасу» - 134 особи. Також, наявний другий елемент складу правопорушення недостовірна інформація, яка стосується безпосередньо Позивача, оскільки у спірних відео сюжетах та інформаційній статті поширена інформація конкретна про ОСОБА_1 , що вбачається із зазначення її прізвища, імені по батькові, трансляції телефонної розмови з Позивачем, оприлюднення її фото. На підтвердження недостовірності поширеної Відповідачами формації Позивачем надано ряд документів, які спростовують викладені у відеосюжетах та статті факти й обставини, вказують на їх неправдивість або перекручування, а відтак, на думку позивача, наявний третій елемент складу правопорушення поширення недостовірної та неправдивої інформації про Позивача. Поширена Відповідачами неправдива інформація напряму порушує особисті немайнові права Позивача та дискредитує її репутацію як посадової особи та керівника, що вказує на наявність четвертого елемента юридичного складу поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

24 липня 2018 року від представника Відповідача-2 АТ «Криворізька теплоцентраль» - адвоката Свірідова Д.М. надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якій він наголосив про те, що поширена Відповідачем-2 інформація у повній мірі відповідає дійсності із наведенням відповідного обґрунтування вказаного, є достовірною, а тому очевидною, на думку представника Відповідача-2, є відсутність як мінімум двох обставин юридичного правопорушення, на які вказує сторона Позивача, і той факт, що інформація є недостовірною, а також відсутність такої обставини як поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, призводять до відсутності юридичного складу правопорушення в цілому. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

03 серпня 2018 року та 14 лютого 2019 року від Позивача надійшли письмові пояснення на заперечення на відповідь на відзив та додаткові письмові пояснення, в яких Позивач додатково надані пояснення по суті викладених у запереченні фактів, а також щодо окремих питань щодо підстав звільнення працівників та своєчасності виплати заробітної плати працівникам Відповідача-2.

В судовому засіданні Позивач та її представник позов підтримали, з підстав пояснивши, що вищезазначена інформація є недостовірною та носить негативне значення для позивача, а тому таке порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Представник Відповідача-1 в судовому засіданні заперечував проти позову в повному обсязі, зазначивши, що у постанові пленуму Верховного суду на яку посилається позивач, зазначено, що позивач при зверненні до суду за захистом свого права повинен вказати яка саме інформація підлягає спростуванню, не фрагмент і не контекст, а саме інформація, і обґрунтувати в чому полягає її недостовірність, та неправдивість. Також, позивач, чітко і конкретно повинен зазначити у позовній заяві, хто саме поширив цю інформацію, хто саме буде її спростовувати та в якій формі. У позовній заяві наведені фрагменти опублікованої інформації, незрозуміло, що саме з цих фрагментів слід спростовувати. Вимога про зобов`язання як одного відповідача так і іншого є не зовсім коректним. Не зрозуміло чи разом відповідачам щось спростовувати, чи кожен окремо повинен спростовувати одну чи різні інформації. Позивачем не дотримано вимоги до форми позовної заяви, вважаємо це однією із підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. Оскільки, суд не може вийти за межі позовних вимог і на власний розсуд розподілити обов`язки між відповідачами.

Стосовно фрагментів наведеного тексту зазначив, що ці фрагменти сказані певними особами на підставі певних фактів в ефірі. Робота журналіста та журналістика загалом це не робота державного органу який має змогу достеменно обґрунтувати момент опублікування інформації, тому деякі неточності допускаються. Взагалі не зрозуміло, що необхідно спростувати, і що є недостовірною інформацією.

Інформація, що управлінням було прийнято рішення про припинення контракту достовірна, було таке рішення, було припинено контракт. В матеріалах справи не має підтвердження, що це недостовірна інформація. Контракт припинявся, і відбувається поновлення позивачки на посаді. У справі не має інформації, що Фонду державного майна не відомо про існування кримінальних проваджень. В матеріалах справи є докази про існування кримінального провадження яке внесене до ЄРДР і справу передано до суду.

Є конкретні речення, які містять конкретну інформацію, але є цілий абзац, який позивач просить спростувати, що саме недостовірно не зрозуміло. Коли говориться про суди, то мається на увазі судові засідання, а не кількість судових справ. Слово «махінації» є також оціночним судженням. Якщо таке судження для позивачки є образливим, вона має право звернутися до суду з позовом про стягнення моральної шкоди за образливі оціночні судження. Є в матеріалах справи докази, що таки відбувалися звільнення керівників відділів. Не зрозуміло, як позивач трактує інформацію і що саме опубліковано і який факт порочить честь і гідність позивачки. Конкретно не зазначено ким чинився тиск, мова йде про керівництво, не безпосередньо про директора. У такого великого підприємства є доволі багато керівників і заступників різних відділів. Не має прив`язки до особи саме позивачки. Потім по тексту зазначено висновки та оціночні судження, яке відношення вони мають до позивачки є незрозумілим.Зазначено «родина», яка родина і чия родина не визначено,Лінгвістичної експертизи у справі не має. Також йшла мова про діяльність юридичної особи, а саме теплоцентралі, викладені факти особою і надані оціночні судження цим фактам.

Опублікована інформаціє є оціночним судженням, які винесені на підставі певних фактів, дані факти містяться у матеріалах справи. Вважає вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Представники Відповідача-2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченні на відповідь на позов, вважали вимоги Позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до суду не з`явилися, були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини своєї неявки суду не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 до суду не з`явилася, були належним чином повідомленою про час, дату та місце судового розгляду, про причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності. Разом з тим, через канцелярію суду направила письмовий виступ у судових дебатах, який просила врахувати при вирішенні спору по суті. В обгрунтування позиції зазначила, що позовна заява не ґрунтується на доказах та нормах закону, не відповідає реальним обставинам справи, є надуманою, кожне із її висловлювань знайшло своє підтвердження у належних та допустимих доказах.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Так, дійсно судом встановлено та не заперечується сторонами, що на телеканалі ТОВ «Перший міський телеканал. Кривий Ріг» у сюжетах під назвами: « ОСОБА_6 ОСОБА_7 директор із правових питань «Криворізької теплоцентралі» в рамках проекту «Тема дня» від 13.12.2017 року, «Мітинг проти родини Зуєнків: люди вийшли на протест, аби екс-директорку «Теплоцентралі», яку звинувачують у розкраданні коштів населення, не поновили на роботі» в рамках проекту «Новини Кривбасу» від 13.12.2017 року, та 14.12.2017 року на веб-сайті 1tv.kr.ua в рубриці «Новини» у статті від 14.12.2017 під назвою «В Кривом Роге митинговали против экс-директрисы госпредприятия, которую обвиняют в растрате 10 млн.грн. горожан» у всесвітній мережі Інтернет було поширено таку інформацію (надалі по тексту поширювана інформація):

«… Було органом управління прийнято рішення припинити дію контракту, який був укладений в свій час між Фондом державного майна України та ОСОБА_1 … Крім того, Фонду державного майна стали відомі факти, щодо неї порушено ряд кримінальних проваджень. Все це стало підставою, власне кажучи, і винесення … прийняття рішення Фондом державного майна, винесення такого наказу і припинення дії контракту з 22-го червня 2017 року»;

«…То є кримінальне провадження, яке внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань. Наразі, дана справа передана до суду. Відбувається розгляд справи. І сума збитків, яка завдана за цією справою становить понад вісім мільйонів гривень. Це те, про що було у даному сюжеті»;

«Ви знаєте, що там було багато судів стосовно цих махінацій»;

«Дійсно, у ОСОБА_10 це є не перше поновлення на посаді директора на підприємстві. Після останнього поновлення було ряд звільнень саме керівників відділів… Звільнялися керівники відділів. Так. Вони у своїх заявах про звільнення вони зазначали порушення керівництвом «Теплоцентралі» колективного договору та умов трудового законодавства щодо несвоєчасної виплати заробітної плати… за таких підстав люди звільнялися за ч. 3 ст. 38 КЗпПУ, отримували кошти на підставі цієї статті і, можна сказати, що це є збитки для підприємства. В результаті таких дій порушення умов трудового законодавства. І сума завданих збитків складає понад 600 тис.грн., при звільненні таких працівників»;

«…Наразі керівництвом підприємства вже понад більше ніж півроку вишукуються всі фінансові можливості. Заробітна плата історично, можна сказати, вперше виплачується своєчасно, у строки, передбачені колективним договором…»;

«…Заробітна плата вперше в історії «Теплоцентралі» вже тривалий час виплачується вперше… в повному обсязі із дотриманням саме колективних умов»;

«В своєму коментарі ОСОБА_11 зазначила, що їй не було доплачено. Однак, це не відповідає дійсності, адже їй, під час відсторонення було незаконно нею отримано заробітну плату в розмірі понад 100 тисяч гривень»;

«Протестувальники кажуть, що за часів директорки керував установою її чоловік, а вся родина займалася розкраданням бюджетних коштів та терором серед працівників…»;

«В который раз она уже, и это не секрет, и в интернете и в газетах все пишут о том, что она уже не однократно возвращалась преступным путем, покупая суды ІНФОРМАЦІЯ_1 покупая, разворовывая «Теплоцентраль»…»;

«Протягом 2-х років у тариф за опалення враховувалися витрати на автоматизовану обробку платежів, і криворіжці сплачували зайві гроші. Так і вийшла сума близько 10-ти мільйонів гривень»;

«Протестующие говорят: во времена ее работы руководил учреждением ее муж. А вся семья занималась хищением бюджетных средств и террором среди работников»;

«Следствие установило, что она подписала и направила на рассмотрение в НКРЕКУ (Национальную комиссию, осуществляющую государственное регулирование в сферах энергетики и коммунальных услуг) заявление вместе с пакетом документом для установления тарифов за тепло и горячую воду для населения. После чего необоснованно включили суммы расходов на автоматизированную обработку платежей в платежки горожан. Судебно-экономическая экспертиза выяснила, что в результате завышения тарифов с августа 2016 года по январь 2017 года потребители переплатили «Криворожской теплоцентрали» около 10 млн.грн.».

Розповсюдження саме вищевказаної інформації було перевірено судом в судовому засіданні шляхом відтворення запису вказаних сюжетів.

Суд вважає, що той факт, що поширювана інформація на телеканалі ТОВ «Перший міський телеканал. Кривий Ріг» у сюжетах під назвами: « ОСОБА_6 ОСОБА_7 директор із правових питань «Криворізької теплоцентралі» в рамках проекту «Тема дня» від 13.12.2017 року, «Мітинг проти родини Зуєнків: люди вийшли на протест, аби екс-директорку «Теплоцентралі», яку звинувачують у розкраданні коштів населення, не поновили на роботі» в рамках проекту «Новини Кривбасу» від 13.12.2017 року, та 14.12.2017 року на веб-сайті 1tv.kr.ua в рубриці «Новини» у статті від 14.12.2017 під назвою «В Кривом Роге митинговали против экс-директрисы госпредприятия, которую обвиняют в растрате 10 млн.грн. горожан» у всесвітній мережі Інтернет стосується Позивача, до того ж це не заперечується сторонами.

Відповідно до копії трудової книжки Позивач ОСОБА_1 в період з 02.01.2013 по 20.06.2013 виконувала обов`язки заступника генерального директора з фінансових та економічних питань ДП Криворізька теплоцентраль», з 26.06.2013 по 03.02.2014 працювала на посаді заступника генерального директора з фінансових та економічних питань ДП «Криворізька теплоцентраль», з 03.02.2014 по 13.04.2016 на посаді головного бухгалтера, з 13.04.2016 по 07.06.2016 виконувала обов`язки генерального директора підприємства «Криворізька теплоцентраль», з 07.06.2016 по 22.06.2017 працювала на посаді генерального директора ДП «Криворізька теплоцентраль», звільнена 22.06.2017 року з посади генерального директора ДП «Криворізька теплоцентраль» за ст. 36 п. 8 КЗпП України, припинення дії контракту (т.1, а.с. 78-81).

Згідно наказу Фонду державного майна України № 1016 від 20.06.2017 ОСОБА_1 звільнено з посади генерального директора ПАТ «Криворізька теплоцентраль» з 22 червня 2017 року на підставі пункту 14 контракту від 08.06.2016 № 4-2013; пункту 8) статті 36 КЗпП України. Припинено контракт від 08.06.2016 № 4-2016, укладений із ОСОБА_1 з 22 червня 2017 року на підставі пункту 29 контракту (т.1, а.с. 89).

Відповідно до пункту 14 Контракту № 4-2016, укладеного 08 червня 2016 року Фондом державного майна України (далі Фонд) з ОСОБА_1 (далі Керівник), Фонд, зокрема звільняє від займаної посади Керівника у разі закінчення Контракту, достроково за вимогою Керівника та/або достроково за рішенням Фонду, а також у випадку порушень законодавства та умов Контракту, звільняє в будь-який час керівника з займаної посади (т.1, а.с. 195-199).

У пункті 29 Контракту визначено, що Контракт припиняється: після закінчення терміну дії; за згодою сторін; до закінчення терміну дії Контракту у випадках, передбачених цим Контрактом; на підставі рішення Фонду про звільнення генерального директора; з інших підстав, передбачених законодавством та цим Контрактом.

Відповідно до пункту 32 Контракт діє з 08.06.2016 року по 08.06.2019 року.

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_21 , який є чоловіком Позивача, останній в період з 14.08.2013 року по 05.05.2017 року працював у виконавчому комітеті Саксаганської районної у місті ради на посадах: спеціаліст 1 категорії з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення, заступником голови районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів ради (т.1 а.с. 82-83).

31.05.2017 року прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області був затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003029 від 27.10.2015 року, яким висунуто обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 382 КК України, тобто привласнення, розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинені в особливо великих розмірах, умисне невиконання службовою особою рішення, постанови суду, що набрали законної сили. Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 1 551 071, 01 грн. (т.1, а.с. 85-88)

Як вбачається з копії листа ПАТ «Криворізька теплоцентраль» Фонду державного майна України від 13.07.2017 року за № 2482/09, ОСОБА_1 було повідомлено про те, що за період її відсторонення від роботи без збереження заробітної плати в періоди з 13.02.2017 по 21.05.2017 року, з 29.05.2017 року по 21.06.2017 року їй неправомірно було отримано заробітну плату в сумі 103 521, 48 грн., в зв`язку з чим їй запропоновано надати дозвіл на погашення частини неправомірно отриманої зарплати шляхом зарахування коштів, нарахованих при звільненні в сумі 30 877,49 грн. в рахунок погашення заборгованості перед підприємством, а залишок суми, непокритої таким зарахуванням коштів, запропоновано повернути через касу підприємства або на поточний рахунок ППАТ «Криворізька теплоцентраль», у іншому випадку повідомлено про те, що зазначене питання вирішуватиметься в судовому порядку (т.1, а.с. 91-97).

Згідно копії відповіді на запит адвокату Храмову М.П., наданої ПАТ «Криворізька теплоцентраль» 21.12.2017 року за № 4845/09, ОСОБА_22 ніколи не працювала та не працює на підприємстві (т.1, а.с. 103)

Прокуратурою Дніпропетровської області в своєму листі від 04.01.2018 року за № 19-01вих18 повідомлено ОСОБА_1 про те, що 11.12.2017 до прес-служби прокуратури області звернувся представник телеканалу «Перший міський Кривий Ріг» щодо інформування журналістів у формі інтерв`ю про хід досудового слідства у кримінальному провадженні за фактом розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненої в особливо великих розмірах посадовими особами ДП «Криворізька теплоцентраль». 12.12.2017 року журналісту телеканалу дав інтерв`ю слідчий прокуратури Ганзюк А.В., промова якого працівниками прокуратури не складалася, оскільки погодження виступів або складання промов до виступів в ЗМІ не передбачено (т.1, а.с. 104).

За період січень-лютий 2017 року з підприємства Відповідача-2 звільнено 9 працівників, зокрема ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ОСОБА_28 , ОСОБА_29 за їх заявами про звільнення на підставі п. 3 ст. 38 КЗпП України в зв`язку із порушенням власником трудового законодавства; ОСОБА_30 , ОСОБА_31 за їх заявами про звільнення за власним бажанням; ОСОБА_32 за її заявою за згодою сторін (т.2, а.с. 31-71).

Відповідно до копій розрахункових листків за січень-липень 2017 року було виплачено вихідну допомогу: ОСОБА_23 в сумі 54285,21 грн., ОСОБА_24 36333,99 грн., ОСОБА_25 37634,37 грн., ОСОБА_26 37915,80 грн., ОСОБА_29 38960,46 грн. (т.2, а.с. 103-107).

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У відповідності з ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до статті 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Згідно з положень частин 1-3 ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до частин 1-2 ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі Постанова ВСУ) судам роз`яснено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одної особи у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» зазначено, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У свою чергу фактичне твердження це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Судження це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.

Верховним судом України наголошено у пункті 19 постанови Пленуму, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням - висловлюванням, яке не містить фактичних даних, за виключенням винятком образи чи наклепу, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири.

Верховний Суд України наголосив на тому, що оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості, а відповідно до ст. 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим 04.11.1950, ратифікована 17.07.1997).

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 29 листопада 2017 року у справі № 6-639цс17.

28 березня 2013 року у справі «Нова ІНФОРМАЦІЯ_2 » та Бородянський проти Росії» Європейський суд із прав людини наголосив, що втручання в свободу вираження власних думок та поглядів порушує свободу висловлення думки в трьох випадках: якщо воно здійснено не на підставі закону, якщо воно не переслідує допустимої мети або якщо воно порушує баланс між метою, заради якої здійснено втручання, і свободою вираження думки.

Європейський суд із прав людини також підтвердив, що правдивість оціночних суджень не припускає можливості доказування, і оціночні судження дійсно слід відрізняти від фактів, існування яких може бути підтверджене та виділив три можливі варіанти фундаменту, на якому можна побудувати свою оцінку: І) факти, що вважаються загальновідомими; 2) підтвердження висловлювання яким-небудь джерелом; 3) посилання на незалежне дослідження.

Таким чином, враховуючи висновок Європейського суду з прав людини, фактичні твердження та оціночні судження є різними поняттями, а розмежовування цих термінів лежить в основі захисту права на честь та гідність, як особистих немайнових прав.

Крім того, у разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальної сфери, спорту чи в будь-якій іншій галузі).

Оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Стороною позивача доведено суду, що у спірних сюжетах йшлася мова з приводу діяльності Позивача, як публічної людини, оскільки вона перебувала на посаді генерального директора державного підприємства «Криворізька теплоцентраль», а відтак будь-яка інформація навколо її особи становить суспільний інтерес.

Суд встановив, що третя особа ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора з правових питань ПАТ «Криворізька теплоцентраль», в засобі масової інформації, а саме на телеканалі Відповідача-1 надала інтерв`ю, в якому висвітлила конфліктну ситуацію, яка сталася за часів керування Позивача, щодо фактів масового звільнення працівників, наявності кримінального переслідування Позивача, і піддала критиці керівну діяльність Позивача, яка на той час займала посаду генерального директора підприємства.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_4 як пересічний громадянин та як один із керівників Державного підприємства, має право на висловлення своєї думки та доведення до громадськості позиції щодо конфліктної ситуації, яка відбувалася і відбувається безпосередньо на підприємстві, яким вона на теперішній час керує, зокрема щодо своєчасної виплати заробітної плати на теперішній час, на її досягнення в цьому питання, навіть, якщо вона висловила це з перебільшенням, намагаючись висвітлити себе у більш сприятливому світлі, а тому така інформація не підлягає спростуванню.

Між тим, у деяких висловлюваннях у спірних відеосюжетах, що є предметом спору у справі, відсутні елементи стверджувального характеру, а висловлення за допомогою спеціальних вставних конструкцій та оборотів, що виражають оцінність, невпевненість, неточність, зокрема «власне кажучи», «там було багато судів», «можна сказати», «сума близько 10 мільйонів гривень», а також підкреслення вірогідності повідомлюваного з інших джерел «в своєму коментарі ОСОБА_11 зазначила», «Протестувальники кажуть…», «на думку протестувальників…», «и это не секрет, и в интернете и в газетах все пишут …», «Слідство встановило…», що не можна вважати суб`єктивною думкою та поглядом авторів на подію.

Відтак, як оціночне судження вказана інформація спростуванню не підлягає.

При цьому, судом враховано посилання Відповідача-1 як автора статті «В Кривом Роге митинговали против директриссы госпредприятия, которую обвиняют в растрате 10 млн. грн. городан» від 14.12.2017 на джерела отримання вказаної інформації з матеріалів слідства, на яких було засноване оціночне судження журналіста щодо того, що «вона подписала и направила на рассмотрение НКРЕКУ заявление с пакетом документов для установления тарифов за тепло и горячую воду для населения. После чего необоснованно включили суммы расходов на автоматизированную обработку платежем в платежки горожан…».

У контексті цього, а також враховуючи слід зазначити, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Тома проти Люксембургу» заява N 38432/97 від 29 березня 2001 року суд зазначив, що для обмеження поширення інформації, що вже була оприлюднена та широко обговорюється, повинні існувати переконливі підстави; покарання журналіста за те, що він допомагав поширювати твердження, зроблені іншою особою, серйозно перешкоджатиме участі преси у обговоренні проблем, які становлять громадський інтерес, і його не слід передбачати, хіба що за наявності особливо переконливих підстав для того, що це зробити (п.58 рішення)

Свобода вираження поглядів являє собою одну з важливих засад демократичного суспільства та одну з базових умов його прогресу та самореалізації кожного. Предмет пункту другого статті 10 Європейської Конвенції з прав людини застосовується не тільки до «інформації» чи «ідей», які були отримані зі згоди чи розглядаються як необразливі чи як малозначущі, але й до тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Такими є вимоги плюралізму, толерантності та відкритості думок, без чого неможливе демократичне суспільство. Як передбачено в статті 10 Конвенції, ця свобода має винятки, які, проте, повинні чітко тлумачитись, та потреба в таких обмеженнях має бути переконливо встановлена (рішення від 23.09.1994 у справі Jersild v. Denmark, рішення у справі Janowski v. Poland, рішення від 25.11.1999 у справі Nilsen & Johnsen v. Norway, рішення від 29.02.2000 у справі Fuentes Bobo v. Spain, рішення від 10.08.2006 у справі Ляшко проти України).

Межі допустимої критики є ширшими, коли вона стосується власне публічної особи, а не приватної. На відміну від останньої, перша неминуче і свідомо відкривається для прискіпливого аналізу кожного свого слова і вчинку як з боку журналістів, так і громадського загалу і, як наслідок, повинен виявляти до цього більше терпимості. Безсумнівно, пункт 2 статті 10 Конвенції дає можливість захищати репутацію інших осіб, тобто всіх людей, і цей захист поширюється і на публічних людей також, навіть коли вони не виступають як приватні особи; але в цьому разі вимоги такого захисту мають розглядатися у зв`язку з інтересами відкритого обговорення питань.

У цьому рішенні йдеться саме про те, що інформація, яка висвітлюється в засобах масової інформації, захищається як свобода преси.

Отже, Відповідачем-1 було використано оціночні судження з використанням матеріалів інших джерел з приводів, що становить суспільний резонанс та набули статусу загальновідомого, зокрема проведення населенням мітингу, матеріалів досудового слідства, обговорення громадськістю нагальних питань щодо тарифів на комунальні послуги, а відтак вказані висловлювання спростуванню не підлягають.

Згідно зі статтею 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Згідно з частиною першою статті 4, статтею 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Як вбачається зі змісту статей 49, 175 ЦПК України обов`язок визначати відповідача у справі покладається на позивача. Належність відповідача визначається, перш за все, нормами матеріального права.

За умовами п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1, згідно з положеннями ст.277 ЦК і ст.ст.12, 81 ЦПК України позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

На думку суду, Позивачем в судовому засіданні не доведено, що уся поширена відповідачами у викладеному нею тексті у позові у наведеному контексті в цілому порушує особисті немайнові права позивача або завдала шкоди її особистим немайновим благам або вказує на наявність злого умислу, цілеспрямованість дій Відповідачів з метою дискредитувати Позивача або принизити, образити її, а оціночні судження спростуванню не підлягають, а тому позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 32, 34, 68 Конституції України; ст. ст. 277, 297 Цивільного кодекс України, Законом України «Про інформацію», постановою пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1, ст. ст. 3-5, 12, 76-78, 141, 258-259, 264-268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший міський телеканал. Кривий Ріг», Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про захист честі, гідності та ділової репутації і спростування недостовірної інформації залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може буди подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший міський телеканал. Кривий Ріг», , м. Кривий Ріг, пр. Миру, буд. 44А;

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , м. Кривий Ріг вул. Електрична, буд. 1;

ОСОБА_33 , АДРЕСА_2 А;

ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 .

Третя особа: ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складений та підписаний 15.11.2019 року.

Суддя: О. Н. Борис