Справа № 594/1030/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Губіш О.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_4 .

Поряд з тим зазначила, що близько року як чоловік покинув її з дітьми та проживає окремо в с.Урожайне Борщівського району. Жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає і добровільно робити це відмовляється, дітьми цікавиться дуже рідко і участі у їх вихованні не приймає.

Також зазначила, що вона працює в Мельнице Подільській НРКЛ, однак кошти які вона отримує, не вистачає для нормального забезпечення дітей. На утримання дітей потрібно близько 6000 грн. кожного місяця, сюди входять вартість одягу, харчування дома, харчування в школі, та інші витрати пов`язані з розвитком дітей. Самостійно такі кошти забезпечити не може.

В той же час відповідач є здоровим та працездатним, працює водієм далекобійником в Польщі та має фінансову можливість надавати допомогу на утримання дітей, однак добровільно цього робити не бажає. Зі слів відповідача, їй відомо, що його заробітна плата складає більше однієї тисячі євро на місяць.

А тому, просила суд стягнути з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. щомісячно на кожну дитину, з урахуванням індексу інфляції, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 вересня 2019 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву.

Як слідує з матеріалів справи, всі без виключення повідомлення суду відповідача про надходження позовної заяви та відкриття провадження у справі повертались на адресу суду без вручення відповідачу. При цьому, поштовий орган зазначав причини повернення як «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно інформації Мельнице-Подільської селищної ради від 10.09.2019р., наданої на вимогу суду в порядку дотримання норм ст.. 187 ЦПК України, слідує, що відповідач ОСОБА_2 є зареєстрованим в с. Урожайне Борщівського району, проте, за місцем реєстрації не проживає.

А тому, судом вживались і інші заходи щодо сповіщення відповідача про пред`явлений до нього позов. Так, 05 листопада 2019 року на офіційному сайті Борщівського районного суду Тернопільської області було розміщено повідомлення про виклик останнього до суду з метою отримання позовної заяви та доданих до неї документів.

Станом на 14 листопада 2019 року відповідачем заходи щодо прибуття до суду , отримання матеріалів справи вжито не було. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про належне сповіщення відповідача про наявність спору щодо стягнення аліментів.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатнихчоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим 24 грудня 2004 року Довжоцькою сільською радою Кам`янець Подільського району Хмельницької області та свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим 27 липня 2007 року Урожайнівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Крім того, встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2000 року, який було зареєстровано в Урожайнівській сільській раді Борщівського району Тернопільської області. Наведене підтверджується копією свідоцтва про одруження серія НОМЕР_3 , виданим Урожайнівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 04 березня 2000 року.

Позивач на даний час разом із дітьми проживають у с.Латківці Борщівського району Тернопільської області. Діти перебувають на її утриманні. Наведене підтверджується довідкою Мельнице Подільської селищної ради №785 від 13 серпня 2019 року.

Доказів, які б стверджували, ті обставини, що відповідач є непрацездатним, з незадовільним станом здоров`я, має інших утриманців, отримує нерегулярний дохід, суду не надано, не здобуто таких і в ході судового розгляду.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки, відповідач є працездатною особою, батьком неповнолітніх дітей, то зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання, а отже вимоги позивача щодо стягнення з нього аліментів знаходить такими, що підлягають задоволенню.

При визначенні розміру стягуваних аліментів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в розмірі наближеному до прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а в даному випадку у сумі 2500 грн.

При цьому, суд також враховує обставини встановлені в ході судового розгляду, зокрема, щодо особи відповідача, віку дітей, дані щодо особи позивача, зокрема, те, що діти проживають разом з матір`ю, яка у зв`язку з цим несе додаткові витрати щодо забезпечення належних умов для проживання дітей, визначений законодавцем розмір мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» складає для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

При цьому, суд також виходить з того, що оскільки сторони, які є батьками неповнолітніх дітей, то в рівній мірі несуть обов`язки щодо їх виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на відповідача чи позивача.

А тому, за відсутності заперечень з сторони відповідача, суд знаходить вимоги позивача в частині визначеного розміру адіментів такими, що підлягають задоволенню частково, а саме, в сумі 2500 грн. щомісячно на дитину.

Поряд з тим, суд не вбачає підстав для визначення розміру стягуваних аліментів таким, який не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як це не відповідає нормам ст. 182 ч. 2 Сімейного Кодексу України, оскільки дана норма права застосовується виключно до розміру аліментів, які визначаються у частці від отримуваного доходу чи заробітку. А тому, вимоги позивача в цій частині не знаходить такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати по справі у виді судового збору на користь держави.

Виходячи з наведенного вище, на підставі ст.ст. 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 р.», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя с.Урожайне Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки с.Латківці Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_5 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 15 серпня 2019 і до досягнення ним повноліття та на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 15 серпня 2019 року і до досягнення нею повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: