Справа №639/7250/18
Провадження №2/639/716/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Кузнецової А.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась позивач ОСОБА_2 з позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2008 року по справі № 2-4874/08, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі 5 000,00 гривень, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня предявлення позову до суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона самостійно виховує спільного з відповідачем неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розлучення з відповідачем, з 2008 року позивач з сином проживає окремо у м. Харкові.Згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2008 року по справі №2-4874/08 відповідач - ОСОБА_3 повинен сплачувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно, до досягнення повноліття.До 2011 року позивач не зверталась за примусовим стягненням аліментів до виконавчої служби, позивачу фінансово допомагав її покійний тато, та і відповідач, хоча і нерегулярно, і не в повній сумі, але деякі кошти надавав. Але, з часом, ця нерегулярність стала критичною, тим більше, що інші батьківські та матеріальні зобовязання ОСОБА_3 також не виконував.Тому, 14.03.2011 року Першим Суворовським ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області за заявою позивача було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_5 (№АСВП: 25116640). В лютому 2018 року позивачем до Першого Суворовського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області направлено заяву про те, що вона не має претензій до відповідача щодо сплати аліментів. Але зроблено це було нею вимушено, адже відповідач погрожував їй, що у випадку необхідності не дасть позивачу дозволу на виїзд дитини за кордон, куди позивач вимушена возити сина внаслідок його захворювання. З лютого по теперішній час позивач аліментів від відповідача не отримувала. З часу винесення судом рішення про стягнення аліментів, а це вже більше 10 років тому, витрати позивача на утримання сина значно збільшились, адже досить суттєво змінились обставини життя. Потреби дитини з початку навчання в школі значно зросли. Позивач намагається зробити все, щоб зростити сина освіченою, гармонійною, розвиненою особистістю. Син навчається у 7 класі школи № 162 м. Харкова з поглибленим вивченням англійської мови, відвідує спортивну секцію. Для того, щоб надати дитині гарну освіту, позивач користується послугами репетиторів, оплачує додаткові уроки. Позивач зазначає, що вже декілька років дитина хворіє, і значні кошти позивач вимушена витрачати на лікування сина, який знаходиться на диспансерному обліку в КВД №2 м. Харкова з діагнозом псоріаз. Дитина кожніі півроку потребує планового лікування, а в періоди загострення, викликані зниженням імунного стану, спричиненого вірусними та респіраторними захворюваннями, та іншими факторами - і позачергового. Щороку дитина потребує санаторно-курортного оздоровлення. Крім того, змінились сімейні обставини позивача, окрім сина, вона виховує малолітню дочку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у шлюбі з батьком другої дитини не перебуває, разом не проживає. Щоб мати можливість утримувати двох дітей, позивач вимушена перервати відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, та вийти на роботу. Всі речі, а головне - ліки, необхідні для дитини, позивач купує самостійно, оплачує рахунки за комунальні послуги та ін. Тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом про збільшення розміру аліментів, адже, станом на 2008 рік 750,00 гривень складали еквівалент майже 150 доларів США, а станом на сьогодні - це менше 27,00 доларів. Тобто, у 2008 році відповідач розумів, що не менше суми, еквівалентної 150 доларам США необхідно для утримання дитини щомісячно, а зараз складається ситуація, що позивач має годувати, одягати, вчити і лікувати дитину майже сама.

У звязку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.12.2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів.

Призначено судове засідання.

Відповідачем ОСОБА_3 18.01.2019 року подано до суду відзив на позов, в якому відповідач не визнає позовні вимоги, вважає їх недоведеними, необґрунтованими,. При цьому відповідач зазначає, що у нього відсутня заборгованість за аліментами, він оплачує додаткові витрати на дитину у разі звернення позивача, при цьому обсяг його доходів за 2018 рік становить 49800 грн., він перебуває у шлюбі з ОСОБА_7, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 і хахначає, що спроможний сплачувати аліменти в мінімальному розмірі, який складає 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачем 11.02.2019 року надана відповідь на відзив відповідача, в якій позивач вважає доводи відповідача безпідставними та необґрунтованими, а відтак вони не можуть бути враховані судом при винесенні рішення по справі.

В судовому засіданні 19.02.20198 року позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 позов підтримали у повному обсязі, надали пояснення, які відповідають викладеним в позові обставинам, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, надав відзив на позов, у звязку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність відповідача.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4народився 08.03.2006 року, про що зроблено актовий запис №476 і підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №324795, виданого 15.12.2012 року. Батьками дитини зазначені ОСОБА_9 та ОСОБА_2 (а.с. 10).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2008 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів задоволено. Вирішено розірвати шлюб між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Стукачова) ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 27.11.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №1775; неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом з матірю - ОСОБА_2; стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з 06.03.2008 року до його повноліття, тобто до 08.03.2024 року (а.с.11-13).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.09.2008 року затверджено мирову угоду по справі №2-5749/08 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні (а.с.42).

14.10.2008 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси затверджено мирову угоду по справі за позовом ОСОБА_3 про поділ майна, визнання права власності, за якою ОСОБА_2 відмовилась від права власності на спільне майно, зокрема - квартиру у м. Одеса, а ОСОБА_3 мав сплатити ОСОБА_2 матеріальну компенсацію у розмірі суми, еквівалентній 20 000 доларів США протягом 180 днів з дня вступу в законну силу ухвали. ОСОБА_2 повинна використовувати отриману матеріальну компенсацію для утримання дитини ОСОБА_4 (а.с.43).

З копії виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,знаходиться на диспансерному обліку в КВД №2 м. Харкова з діагнозом псоріаз (а.с.14).

25.08.2016 року народилась ОСОБА_6, про що зроблено актовий запис №558 і підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 21.09.2016 року. Батьками дитини зазначені ОСОБА_11 та ОСОБА_2 (а.с. 40).

Відповідно до довідки, наданої майстром приватного сектору ділянки №6 Новобаварського району м. Харкова від 11.12.2018 року за №395, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 мешкає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 та має такий склад сімї: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 (син) та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8 (дочка) (а.с.39). Вказаний будинок №25 по пров. Карпівському у м. Харкові належить на праві власності ОСОБА_2, про що свідчить копія технічного паспорту КП «ХМБТІ» за станом обстеження від 19.12.2013 року (а.с.44-47).

Як вбачається з довідки про доходи від 12.12.2018 року за №ВТ000000007 ОСОБА_2 працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ВТОР-РЕСУРС» та займає посаду директора, її дохід за період з червня 2018 року по листопад 2018 року склав 50 605,95 грн. (а.с. 41).

14.02.2009 року відповідач ОСОБА_3, 07.05.1976 року народженн,я уклав шлюб з ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_9, про що зроблений відповідний актовий запис №102 та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД №097436, виданого 14.02.2009 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Єлісєєва» (а.с.65).

ОСОБА_8народився 14.08.2009 року, про що зроблено актовий запис №1584 і підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД №197352, виданого 09.09.2009 року. Батьками дитини зазначені ОСОБА_9 та ОСОБА_13 (а.с. 66).

Як вбачається з копії розрахунку державного виконавця Першого Суворівського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_14 від 05.02.2019 року боржником ОСОБА_3 вимоги виконавчого документа виконуються в повному обсязі, заборгованість, станом на 05.02.2019 року, відсутня (а.с.84).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.02.2019 року, ОСОБА_15 (мати відповідача) зареєстрована як фізична особа-підприємець (а.с.90-91).

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1, 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч.1,2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи що на даний час змінився матеріальний стан позивача, яка зазначає про неможливість утримувати дитину на аліменти в розмірі 750 грн. на місяць, дитина має захворювання псоріаз, що потребує лікування, враховуючи наданий відповідачем відзив та докази на підтвердження його доходу, сімейного стану та наявності утриманців, часткове визнання відповідачем позову щодо стягнення аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, призначених рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 23.05.2008 року (справа №2-4874/08) та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити у звязку з їх недоведеністю.

Окрім того, у звязку з частковим задоволенням позову, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню судовий збір в розмірі 143,83 грн., від якого позивач звільнена на підставі Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 77, 81, 82, 128, 131, 141, 247, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 180, 181, 182, 183, 191, 192 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, призначених рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 23.05.2008 року (справа №2-4874/08) та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття - до 08.03.2024 року.

В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 143 (сто сорок три) гривні 83 копійки.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН:НОМЕР_1, паспорт серії КМ 596287, виданий Шевченківським ВМ Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області 08.04.2009 року, проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10,

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН:НОМЕР_2, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11

Суддя Н.В. Баркова