Справа № 706/1779/18
У Х В А Л А

26 лютого 2019 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участю секретаря Лещенко О.Л.,

представника особи, яка подала скаргу (боржника), ОСОБА_1 - Кулинича О.І., державного виконавця Христинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області Савченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про накладення штрафу та розрахунок нарахування виконавчого збору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на постанову державного виконавця про накладення штрафу та розрахунок нарахування виконавчого збору.

Просив визнати постанову про накладення штрафу ВП № 455636 від 03.10.2018 р., винесену державним виконавцем Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Савченко О.М., якою на нього накладений штраф у розмірі 41918,94 грн., та розрахунок нарахування виконавчого збору, проведений цим державним виконавцем 03.10.2018 р., в сумі 8383,78 грн. неправомірними та скасувати їх або зобов'язати начальника зазначеного районного відділу державної виконавчої служби провести їх скасування.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилався на те, що на виконанні Христинівського районного відділу державної виконавчої служби знаходиться виконавчий лист № 2-49 від 15.02.2005 р. про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_4 на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше одного прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, до повноліття сина.

Згідно з розрахунком, проведеним державним виконавцем станом на 01.10.2018 р. заборгованість по сплаті аліментів становить 83837 грн 88 коп., шо перевищує суму відповідних платежів за три роки.

На підставі цих обставин та ст.ст. 63,75 Закону України" Про виконавче провадження" державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу від 03.10.2018 р., якою на нього накладений штраф у розмірі 50% від суми заборгованості 83837 грн. 88 коп., що складає 41918 грн. 94 коп.

Крім того, державним виконавцем проведений розрахунок нарахування виконавчого збору від 03.10.2018 р. № 13444 та визначена сума виконавчого збору, яка підлягає стягненню з нього, в розмірі 8383 грн. 78 коп.

Вважає постанову державного виконавця про накладення штрафу та розрахунок нарахування виконавчого збору неправомірними.

Боржник ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав повністю, у судове засідання при вирішенні скарги не з'явився, однак його інтереси представляв адвокат Кулинич О.І.

Представник боржника Кулинич О.І. у судовому засіданні вимоги скарги підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені у скарзі.

Державний виконавець Христинівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Черкаській області Савченко О.М. у судовому засіданні висловила думку, що провадження за скаргою необхідно закрити, оскільки скарга повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Державний виконавець Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Дригант І.В. у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду скарги.

Стягувач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_7 у судове засідання не з'явились, однак від представника ОСОБА_7 надійшла заява з проханням розглянути скаргу без їх участі.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Дриганта І.В., боржника ОСОБА_1, стягувача ОСОБА_4 та представника стягувача ОСОБА_7

Заслухавши пояснення вказаних вище осіб, дослідивши матеріали за скаргою, суд вважає, що провадження у справі в частині оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу підлягає закриттю, а у задоволенні скарги в частині оскарження розрахунку нарахування виконавчого збору необхідно відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа № 2-49, виданого 15.02.2005 р. Христинівським районним судом, з боржника ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_4 на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів платника аліментів, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно, до повноліття сина.

Виконавче провадження за вказаним виконавчим листом перебувало у провадженні державного виконавця Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Савченко О.М.

Постановою державного виконавця Христинівського РВ ДВС Савченко О.М. від 03.10.2018 р. на боржника ОСОБА_1 накладений штраф у розмірі 41918 грн. 94 коп., що становить 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів - 83837 грн. 88 коп.

Згідно з розрахунком нарахування виконавчого збору від 03.10.2018 р., проведеним державним виконавцем Христинівського РВ ДВС Савченко 0.М., станом на 01.09.2018 р. сума виконавчого збору, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1, становить 8383 грн. 78 коп.

Постановою державного виконавця Христинівського РВ ДВС Савченко О.М. від 04.12.2018 р.вказане вище виконавче провадження передане до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, оскільки боржник ОСОБА_1 відсутній на території Христинівського району Черкаської області, а зареєстрований в м. Вінниці.

Провадження в частині оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу підлягає закриттю з таких підстав.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст. 447 та ч. 1 ст. 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У той же час визначення юрисдикції розгляду скарги залежить від встановлення судом таких обставин: чи є вказана скарга реалізацією учасником справи права на судовий контроль за виконанням судового рішення в конкретній справі, чи це є самостійним правом на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів, їх посадових осіб, виконавця чи приватного виконавця як суб'єктів, наділених владними повноваженнями при вчиненні виконавчих дій.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Частиною першою ст. 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За частиною другою ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, якщо законом встановлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС до суду, який ухвалив відповідне рішення, як це передбачено для виконання судових рішень, у такому випадку виключається юрисдикція адміністративних судів у такій категорії справ.

Якщо ж виконанню підлягає рішення іншого органу (не суду) і відсутній спеціальний закон, що передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів ДВС, у такому випадку вони підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

У даній справі ОСОБА_1 оскаржив рішення державного виконавця - постанову про накладення штрафу.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Вказана правова позиція відображена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 р. у справі № 213/2012/16, від 06.06.2018 р. у справі № 127/9870/16-ц, від 03.10.2018 р. у справі № 320/7888/16-ц, від 16.01.2019 р. у справі № 279/3458/17-ц.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), тобто не за рішенням, ухваленим судом, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, що передбачено як ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», так і ч. 1 ст. 287 КАС України.

У задоволенні скарги в частині оскарження розрахунку нарахування виконавчого збору необхідно відмовити з таких підстав.

Розрахунок нарахування виконавчого збору не є рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця.

У той же час відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналогічний принцип закладений в ч. 1 ст. 287 КАС України.

Керуючись ст.ст. 3 ч. 1 п. 5, 74 ч. 2 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 448 ч. 1 ЦПК України, ч. 1 ст. 287 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині оскарження розрахунку нарахування виконавчого збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали апеляційної скарги.

Суддя: М.Ф. Олійник