Справа № 405/7156/18
Провадження №2/405/1290/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Тюпі Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 405/7156/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з останнього на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення донькою повноліття.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем, який було укладено 13.05.2015 року, у них 25 червня 2015 року народилася дитина - донька ОСОБА_3, однак сімейні стосунки у них не склалися, в звязку з чим нею (позивачем) подано позов про розірвання шлюбу. Вказала, що, донька знаходиться на її (позивача) повному утриманні, відповідач, в свою чергу, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, що ставить її (позивача) у вкрай скрутне матеріальне становище. З огляду на зазначене та враховуючи, що відповідач має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, при цьому, між нею (позивачем) та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання доньки, позивач просила стягнути з відповідача аліменти в судовому порядку.

Відповідно до ухвали від 19.11.2018 року про відкриття провадження на підставі ст. 19 ЦПК України розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання сторін за наявними у справі матеріалами, при цьому, клопотань про розгляд справи в судовому засіданні за участю сторін, останні до суду не подавали.

Відповідач ОСОБА_2 в порядку ст. 178 ЦПК України подав до суду відзив на позовну заяву за вх. № 31488 від 10 грудня 2018 року, в якому зазначив, що з власної ініціативи, починаючи з 08.05.2018 року (з моменту фактичного припинення шлюбних відносин) він перераховує на картковий рахунок позивача кошти на утримання доньки, про що свідчать квитанції від 08.05.2018 року на суму 1600 грн., 08.06.2018 року 1500 грн., 22.06.2018 року 1322 грн., 06.07.2018 року 610 грн., 20.07.2018 року 1330 грн., 08.08.2018 року 4432 грн., 07.09.2018 року 990 грн., 12.10.2018 року 1170 грн., 22.10.2018 року 1753 грн., 07.11.2018 року - 2300 грн., 07.12.2018 року 1250 грн., чим спростовуються доводи позивача про те, що дитина повністю перебуває на її (позивача) утриманні, та що він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, при цьому, позивачем також не зазначено в позові, що ним (відповідачем) з травня місяця в добровільному порядку сплачуються аліменти на її картковий рахунок, які остання отримує на утримання дитини. Ткож, 18.05.2018 року та на початку жовтня він (відповідач) приймав активну участь у підтриманні дитини під час хвороби та перебуванні дитини на стаціонарному лікуванні, купував необхідні ліки. Окрім того, відповідач зазначив, що він намагається брати участь у щоденному житті дитини, в її вихованні та розвитку, спілкуванні з дитиною, у щоденних потребах доньки, але досить часто позивач перешкоджає йому (відповідачу) у цьому, зокрема, не відповідає на телефонні дзвінки, забороняє забирати дитину із садочка, не відпускає дитину до нього (відповідача) додому, при цьому, не наводить жодних обґрунтованих причин. Доказом того, що він (відповідач) не ухиляється від спілкування з дитиною та від участі у її вихованні є довідка, видана Кропивницьким відділом поліції від 28.11.2018 року № 15740/11718, в якій в хронологічному порядку зазначено дати виклики ним поліції у звязку з перешкодою з боку позивача у відвідуванні дитини. Також відповідач зазначив, що позивач офіційно працевлаштована та жодної скрути позивач не знає і у позовній заяві не підтверджує своє скрутне матеріальне становище належними та допустимими доказами. Враховуючи вищезазначене, відповідач зазначив, що не заперечує щодо офіційної сплати аліментів на утримання дитини, вказавши при цьому, що поданою позивачем позовною заявою та доданими до неї документами не підтверджується факт його (відповідача) ухилення від матеріального утримання дитини та від участі у вихованні та спілкуванні з донькою.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, враховуючи поданий відповідачем відзив на позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що від шлюбу, який було зареєстровано 13 травня 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, та який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили 26.11.2018 року, сторони мають малолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ОЛ № 181379, видане 10 липня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 1133.

Батьками дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві про народження зазначені: в графі «батько» - ОСОБА_2 та в графі «мати» - ОСОБА_1.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі вищевикладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та наданих сторонами доказів, враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обовязків щодо дитини до досягнення дитиною повноліття, крім того, судом під час розгляду справи з наявних у справі доказів, наданих позивачем та відповідачем, встановлено, що відповідач ОСОБА_2, проживаючи окремо від малолітньої доньки, приймає участь в матеріальному забезпеченні дитини, надаючи позивачу шляхом перерахування коштів на картковий рахунок останньої щомісячно матеріальну допомогу на її (доньки) утримання, що підтверджується квитанціями ПАТ КБ «ПриватБанк» за період з травня, 2018 року по грудень, 2018 року, чим спростовуються доводи позивача, зазначені в позові про те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Враховано судом також і інші обставини, визначені ч. 1 ст. 182 СК України, а також те, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є молодою, здоровою, працездатною особою, працевлаштований, не встановлено неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні відносини, в звязку з чим підлягають задоволенню та стягненню з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня предявлення позивачем позову, а саме, 18.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 25.06.2033 року.

Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у звязку з чим судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 25 червня 2033 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд, через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_4