Справа № 215/5665/18
У Х В А Л А

04 березня 2019 року Суддя Тернівського районного суду міста ОСОБА_1 ОСОБА_2, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Північний ГЗК» про стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки при розрахунку та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

07.12.2018 р., відповідно до ст. 185 ч. 1 ЦПК України, в зв'язку з порушенням позивачем вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, була винесена ухвала, якою позивачу було надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Зазначену ухвалу суду 10.12.2018 р. було направлено позивачу на адресу його проживання, але поштове відправлення було повернуто 24.01.2019 р. до Тернівського районного суду міста ОСОБА_1, у звязку із закінченням терміну зберігання листа.

29.01.2019 р. на адресу позивача, було повторно направлено ухвалу, але до цього часу поштове відправлення (або повідомлення про вручення) до суду не повернулося.

Як вбачається із заяви, позивач зазначив свою поштову адресу, як: м. Кривий Ріг, вул. Адмірала Головка, 45/41, і саме за цією адресою судом було направлено копії ухвали про залишення позову без руху.

Відповідно до ч. ч. 6, 8 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною.Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Суд вважає, що вказані норми діють також і на випадки вручення надісланої учасникам процесу ухвали суду, відповідно до аналогії закону, що передбачено ч. 9 ст. 10 ЦПК України.

До теперішнього часу позивачем, ухвалу суду від 07.12.2018 р. не виконано, заява про продовження строку на усунення недоліків до суду не надходила.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно листа Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими в тому числі є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Так, наприклад, в § 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України», Європейський суд зазначив, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Вказані обставини, дають підстави вважати про те, що позивач, скориставшись своїм правом на звернення з позовом до суду, недобросовісно ставиться до процесуальних обовязків, неухильне виконання яких визначено вимогами ст. 43 ЦПК України, а саме протягом періоду з грудня 2018 р. по лютий 2019 р. поштову кореспонденцію за адресою зазначеною в позові не отримував, сам, або через свого представника в цей період із заявою та запитами про рух справи не звертався.

Відповідно до ч. 5 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше пяти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Отже, з урахуванням положень ч. 5 ст. 185 ЦПК України у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання особою, яка подає позов (заяву) копії ухвали, на теперішній час зазначені в ухвалі недоліки не усунуто, у зв'язку з чим позовну заяву необхідно вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ч. 5 ст. 185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Північний ГЗК» про стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки при розрахунку та моральної шкоди,вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подання апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня її складення.

Суддя: