Рівненський міський суд Рівненської області в складі
головуючого судді Кучиної Н.Г.
секретар судового засідання Ющук О.С.
представника Рівненської міської ради ОСОБА_1,
Підставою для реєстрації права власності на спірну земельну ділянку слугувало начебто прийняте Рівненською міською радою рішення за № 5914 від 06 жовтня 2015 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. ОСОБА_4 та передачу цієї ділянки безоплатно у власність ОСОБА_2 Проте, як було встановлено, єдине офіційне рішення Рівненської міської ради за № 5914, прийняте у встановленому законодавством порядку 06 жовтня 2015 року, не стосується прав та обовязків ОСОБА_2
Зазначене вказує, що державна реєстрація права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_2 відбулась на підставі сфальсифікованого рішення Рівненської міської ради, тобто всупереч положень Земельного кодексу України, Закону України Про місцеве самоврядування в Україні та Постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Оскільки, державна реєстрація права приватної власності на спірну земельну ділянку здійснена з порушенням норм чинного законодавства, так як проводилась на підставі сфальсифікованого рішення Рівненської міської ради та з недодержанням норм чинного законодавства, наявні підстави для скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірну земельну ділянку та витребування її з чужого незаконного володіння від ОСОБА_2
Ухвалою суду від 13 листопада 2018 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 10 годину 10 грудня 2018 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву та заперечень.
ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з"явився, жодних заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач ОСОБА_2 відзив на позов не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.
Державний реєстратор ОСОБА_3 подала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що під час реєстрації та перевірки поданих документів, не могла на власний погляд та розсуд встановити факт підробки документів. Враховуючи те, що на даний момент законних підстав для реєстрації права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку немає, позовні вимоги Рівненської міської ради є обґрунтованими, тому не заперечує проти задоволення позову
Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з"ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку.
Підставою для реєстрації права власності на спірну земельну ділянку слугувало рішення прийняте Рівненською міською радою за № 5914 від 06 жовтня 2015 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. ОСОБА_4 та передачу цієї ділянки безоплатно у власність ОСОБА_2
Однак, єдине офіційне рішення Рівненської міської ради за № 5914, прийняте у встановленому законодавством порядку 06 жовтня 2015 року, не стосується прав та обовязків громадянина ОСОБА_2 А.(а.с.8)
Відповідно до пункту 812 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності та права постійного користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у постійне користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування, або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у постійне користування.
Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 18 та п. 1 ч. 1 статті 22 Закону одним з етапів державної реєстрації прав є перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень, а також те що документи, які подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Вимоги до оформлення копій інших документів, наприклад, рішення місцевої ради, передбачені наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року № 55, яким затверджено Національний стандарт України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242.
Відповідно до пункту 77 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242, напис про засвідчення документа складається із слів Згідно з оригіналом, найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії і проставляється нижче реквізиту документа Підпис.
Напис про засвідчення копії скріплюється печаткою із зазначенням на ній найменування відповідної установи (без зображення герба) або печаткою структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) установи.
Згідно з вимогами, передбаченими пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року № 55, завіряти документи слід із зазначенням назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, з відміткою Згідно з оригіналом, засвідченою печаткою, дати засвідчення копії.
Також в силу п. 4 ч. 1 статті 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
При цьому державний реєстратор зобовязаний виконати передбачені законодавством дії з метою перевірки документів та встановлення наявності підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмови в державній реєстрації прав.
З аналізу вищевказаної норми вбачається, що перед вчиненням реєстраційної дії державний реєстратор повинен пересвідчитися в достатності, належності та правильності оформлення документів, поданих для оформлення прав та їх обтяжень, а також встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Вказана правова норма вказує на те, що державний реєстратор повинен пересвідчитись у правильності, належності та достатності документа, чого в свою чергу він не зробив у випадку з прийняттям рішення про державну реєстрацію земельної ділянки відповідно до рішення Рівненської міської ради за № 5914 від 06 жовтня 2015 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. ОСОБА_4 та передачу цієї ділянки безоплатно у власність ОСОБА_2
Відповідно до статей 142-144 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших обєктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.
Так, в силу ч. 1 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Стаття 12 ЗК України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на відповідній території, зокрема пункт а передбачає розпорядження землями територіальних громад, а пункт б передачу земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.
Частиною 1 статті 122 ЗК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Згідно з п. 34. ч. 1 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад. Відповідно до ч. 1 статті 59 вказаного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Отже, право власності на земельну ділянку із земель комунальної власності виникає лише за наявності відповідного рішення органу місцевого самоврядування і тільки в межах, вказаних в цьому рішенні. Повноваження передачі земельних ділянок комунальної власності територіальної громади міста Рівного у власність громадян є виключною компетенцією Рівненської міської ради.
Зазначене дає підстави дійти висновку, що державна реєстрація права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_2 відбулась на підставі сфальсифікованого рішення Рівненської міської ради, тобто всупереч положень Земельного кодексу України, Закону України Про місцеве самоврядування в Україні та Постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Згідно з ч. 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч.2 статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 391 ЦК України власнику майна надано право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з вимогами статті 392 ЦК України власник вправі пред'явити позов про визнання його прав власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Крім того, відповідно до вимог статті 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. При цьому, як встановлено статтею 400 ЦК України, недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.
З викладених обставин та досліджених доказів випливає, що громадянин ОСОБА_2 не являється добросовісним набувачем в розумінні статті 330 ЦК України, так як спірна земельна ділянка вибула з власності Рівненської міської ради проти її волі. А відповідач, в свою чергу, зареєстрував право власності на підставі підробленого документа (не існуючого рішення Рівненської міської ради).
Згідно статті 286 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.
Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 3524 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Позов Рівненської міської ради задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Рівненської міської ради 3524 (три тисячі пятсот двадцять чотири) гривні 00 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Рівненського апеляцiйного суду через Рiвненський мiський суд або безпосередньо до Рівненського апеляцiйного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 05 березня 2019 року.
Суддя: Н.Г.Кучина