У Х В А Л А

04 березня 2019 року

м. Київ

справа № 555/2574/17

провадження № 61-3307ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 26 червня 2018 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 22 січня 2019 року у справі за позовом керівника Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області в інтересах держави в особі Тишицької сільської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків,

В С Т А Н О В И В :

У грудня 2017 року керівник Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Тишицької сільської ради про стягнення з відповідача 111 706,00 грн у відшкодування збитків, завданих невиконанням зобов'язань. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населених пунктів Тишицької сільської ради, затвердженого рішенням Тишицької сільської ради Березнівського району Рівненської області від 20 березня 2013 року №379, ОСОБА_1, як замовник будівництва, зобов'язана була укласти договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Посилаючись на те, що у порушення вимог зазначеного закону, відповідач договір про пайову участь із Тишицькою сільською радою не уклала та не сплатила пайовий внесок, чим завдала позивачу збитки (упущена вигода) на суму 111 706,00 грн, просив суд задовольнити позов.

Рішенням Березнівського суду Рівненської області від 11 жовтня 2018 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Тишицької сільської ради Березнівського району Рівненської області 111 706,00 грн збитків. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 22 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

12 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 26 червня 2018 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 22 січня 2019 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев'ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено що з 1 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв'язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 111 706,00 грн у відшкодування збитків (упущеної вигоди). Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховним Судом також ураховано, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлено і заявник на такі не посилається.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 26 червня 2018 року та постанова Рівненського апеляційного суду від 22 січня 2019 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 26 червня 2018 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 22 січня 2019 року у справі за позовом керівника Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області в інтересах держави в особі Тишицької сільської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник