Справа № 574/376/18 Провадження №2/574/50/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Буринська районна державна адміністрація Сумської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,41 в умовних кадастрових гектарах на території Миколаївської сільської ради. Мати позивачки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим вона має право успадкувати ту частку, яка б належала останній коли б вона була живою на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 .. Заяву після смерті останньої вона прийняла. Однак нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на пай був втрачений. Просила визнати за нею право на вказану земельну частку (пай).

Ухвалою Буринського районного суду від 13.11.2018 року до участі в справі в якості співвідповідача залучений ОСОБА_2 , а в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -Буринська районна державна адміністрація Сумської області (а.с.65,66).

05.04.2019 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 та Миколаївської сільської ради Буринського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Буринська РДА Сумської області, із зустрічним позовом в якому вказав, що його мати ОСОБА_5 , яка є дочкою ОСОБА_3 , прийняла спадщину після смерті останньої, оскільки проживала із нею на час відкриття спадщини. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері він прийняв спадщину. Вважав, що спадщина ОСОБА_3 повинна бути розподілена між ним та ОСОБА_1 по Ѕ частині кожному. Просив визнати за ним право на земельну Ѕ частину земельної частки (паю) розміром 3,41 в умовних кадастрових гектарах, яка належала ОСОБА_3 та була успадкована ОСОБА_5 .. Також просив встановити факт, що ОСОБА_3 є його бабусею по материнській лінії, а ОСОБА_5 є його матір`ю, оскільки у свідоцтві про народження його матері її дівоче прізвище записано « ОСОБА_6 ».

Ухвалою суду він 03.06.2019 року ОСОБА_2 було поновлено строк на звернення до суду із зустрічним позовом, а 22.07.2019 року зустрічну позовну заяву об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 (а.с.191,204).

Ухвалою Буринського районного суду від 22.07.2019 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, залучена ОСОБА_7 ..

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 свої вимоги підтримала, зустрічний позов також визнала. Просила розгляд справи провести без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою.

ОСОБА_2 свої вимоги підтримав, позов ОСОБА_1 визнав частково. Просив розгляд справи провести без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою.

Представник відповідача Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належними чином, в судове засідання не з`явився. Суд визнав можливим розгляд справи провести без його участі за наявними доказами.

Представник третьої особи Буринської районної державної адміністрації Сумської області в задоволенні позовів заперечень не мав, просив справу розглянути без його участі, про що надав до суду письмове клопотання.

Третя особа ОСОБА_7 про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належними чином, в судове засідання не з`явилася. Від неї до суду надійшла письмова заява, завірена 30.07.2019 року приватним нотаріусом Лавроненко Ю.П. та зареєстрована в реєстрі за №2019, в якій остання вказала, що спадщину після смерті її бабусі ОСОБА_3 не приймала, на неї не претендує та звертатися до суду з цим питанням не буде (а.с.212).

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка проживала в м. Харкові, у зв`язку з чим відкрилася спадщина на її майно, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,41 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області та належала померлій відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , який був зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №401 (а.с.11,18,21,22).

До кола спадкоємців після її смерті належать дочка померлої ОСОБА_5 та її онука ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за правом представлення тієї частки спадщини, яка б належала її матері ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), якби вона була живою на час відкриття спадщини (а.с.6,12,13,14).

Рішенням Буринського районного суду від 31.05.2017 року ОСОБА_1 . визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , на виконання якого ОСОБА_1 подала відповідну заяву в органи нотаріату, у зв`язку з чим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійник Л.М. було заведено спадкову справу №43/2017 (а.с.15,34-62).

З Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру вбачається, що за життя ОСОБА_3 заповіту не посвідчувала, свідоцтва про право на спадщину після її смерті спадкодавцям не видавалися (а.с.40,42,76).

Крім цього, в матеріалах спадкової справи №43/2017 наявна довідка КП «Жилкомсервіс» за №25178/2/07-05 від 16.11.2017 року з якої вбачається, що ОСОБА_3 на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , разом з нею були зареєстровані: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та онук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.45), що також підтверджується довідкою про реєстрацію у житловому приміщенні осіб (а.с.183).

У свідоцтві про народження ОСОБА_5 , яке оформлене російською мовою, її дівоче прізвище записано « ОСОБА_6 », в графі батько - « ОСОБА_8 », в графі мати « ОСОБА_9 » (а.с.116).

Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с.118), дівоче прізвище ОСОБА_5 зазначене на російській мові « ОСОБА_10 », після реєстрацію шлюбу їй присвоєне прізвище « ОСОБА_11 ».

Між тим, у свідоцтві про смерть бабусі позивача її прізвище записано українською мовою « ОСОБА_12 ».

Згідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 , в графі мати записана « ОСОБА_5 » (а.с.125).

Таким чином, родинні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і сумнівів у суду, той факт, що ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_3 , яка в свою чергу є бабусеюОСОБА_2 , не викликає, оскільки розбіжності в написанні прізвища матері позивача виникли через відхилення від орфографічних норм при міжмовному перетворенні.

Тобто, позов останнього в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню з врахуванням положень ст. 315 ЦПК України.

Враховуючи наведені обставини, судом беззаперечно встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 також прийняла її дочка ОСОБА_5 згідно з положеннями ч.3 ст.1268 ЦК України, яка являючись спадкоємцем першої черги за законом, постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не заявила про відмову від неї.

Однак вона юридично спадщину не оформила та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.109).

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли її діти: син ОСОБА_2 (позивач за зустрічним позовом) та дочка ОСОБА_7 , що підтверджується матеріалами спадкової справи №2/2016, заведеної 01.03.2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гаврилюк Н.В. (а.с.100-163).

З даної спадкової справи видно, що спадкоємці уклали договір про поділ спадкового майна, на підставі якого нотаріусом були видані свідоцтва про право на спадщину, однак право на Ѕ земельної частки (пай),розміром 3,41 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області та належала ОСОБА_3 відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , що було успадковане ОСОБА_5 , оформлено не було (а.с.100-163).

За змістом ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

З письмової заяви ОСОБА_7 , завіреної 30.07.2019 року приватним нотаріусом Лавроненко Ю.П. та зареєстрованої в реєстрі за №2019, вбачається, що остання після смерті її бабусі ОСОБА_3 спадщини не приймала, на неї не претендує та звертатися до суду з цим питанням не буде (а.с.212).

При цьому, жодних заперечень щодо задоволення вимог ОСОБА_2 вона також не мала.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Аналіз наведених норм матеріального і процесуального права та встановлені фактичні обставини справи, дозволяють суду зробити висновок, що третя особа ОСОБА_13 погодилася на зміну розміру частки у спадщині після померлої ОСОБА_5 , і що Ѕ частка права на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_3 відійде її брату ОСОБА_2 ..

Таким чином суд вирішує спір про спадкування права на земельну частку (пай) розміром 3,41 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області і належала померлій ОСОБА_3 відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , саме між двома спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які звернулися до суду за захистом своїх прав.

Встановлено, що останні не спроможні отримати свідоцтво про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , який за невідомих обставин був втрачений, що також вбачається з відповіді нотаріуса на заяву ОСОБА_1 та публікації про втрату сертифіката (а.с.17,19,20).

Однак право спадкодавця ОСОБА_3 на вказану земельну частку( пай) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95.

Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Судом встановлено, що баба позивачів ОСОБА_3 реалізувала своє право на земельну частку (пай), площею 3,41 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), отримавши сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , про що було зроблено запис в Книзі реєстрації сертифікатів на право за земельну частку (пай) за №401, що підтверджується листом відділу у Буринському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області, інформаційною довідкою про вартість земельної частки (паю), Державним актом на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 №000007,списком осіб членів САПТЗТ «Прогрес» доданим до нього (а.с.21-25), але оригінал цього правовстановлюючого документу був втрачений.

Відповідно до ст.1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст.ст.1296 та 1297 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 та повного задоволення вимог ОСОБА_2 ..

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 7, 10, 12, 13 ,23, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ), в порядку спадкування за законом, право на Ѕ частину земельної частки (пай) у землі, що перебувала у колективній власності САПТЗТ «Прогрес» розміром 3,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії НОМЕР_1 , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №401.

В задоволенні іншої частини позову- відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Буринська районна державна адміністрація Сумської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити повністю.

Встановити факт про те, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Харків у віці 96 років є матір`ю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Харків у віці 76 років.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , право на Ѕ частину земельної частки (пай) у землі, що перебувала у колективній власності САПТЗТ «Прогрес» розміром 3,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії НОМЕР_1 , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №401 і було успадковане ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Сумського апеляційного суду) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: