Дата документу 04.03.2019
Провадження № 2/320/1184/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Бахаєва І.М.,

за участі секретаря Фурсової Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 31.10.2001р.н., у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що 18.08.2001 вона з відповідачем уклала шлюб. Від даного шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, 31.10.2001р.н.. З грудня 2018 року їхні з відповідачем сімейні стосунки припинились, з того часу спільне господарство та спільний бюджет вони не ведуть. Їх спільний син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини не надає, від сплати аліментів ухиляється, що стало причиною звернення з даним позовом до суду.

Сторони у судове засідання не зявилися.

Від позивачки надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, на позові наполягає.

Від відповідача надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутністю, згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки від усіх видів своїх прибутків щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15.01.2019 провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, вислухавши пояснення позивача, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.5ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені наступні обставини.

З 18.08.2001 сторони перебувають у шлюбі./а.с.7/

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, 31.10.2001р.н../а.с.6/

З грудня 2018 року сімейні стосунки між сторонами припинились, з того часу спільне господарство та спільний бюджет вони не ведуть.

Згідно довідки КП «Житломасив» ММР ЗО від 21.12.2018 ОСОБА_1 мешкає разом з сином ОСОБА_3, 2001р.н., за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, проспект 50-річчя Перемоги, 29/65./а.с.8/

Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина не надає.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч.3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнями учасників справи, їхніх представників.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обовязків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Інших неповнолітніх чи повнолітніх дітей він не має, стягнень за виконавчими документами не проводиться, має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. А тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 31.10.2001р.н., у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.12.2018 до досягнення дитиною повноліття, тобто до 31.10.2019.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704,80грн., скільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 82, 89, 141, 247 ч.2, 263-265, 268, 354, 430 ЦПК України, ст. ст. 181-183 Сімейного Кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ін..н., що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проспект 50-річчя Перемоги, 29/65, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ін..н., яка зареєстрована та мешкає за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, проспект 50-річчя Перемоги, 29/65, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 31.10.2001р.н., у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.12.2018 до досягнення дитиною повноліття, тобто до 31.10.2019.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ін..н., що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проспект 50-річчя Перемоги, 29/65, на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ