Справа №442/8252/18
Провадження №2/442/274/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Грицай М.М.,

з участю секретаря Антоненко В.О.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,-

встановив:

Позивач звернулася у суд із вказаним вище позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 30.03.2018.

В обґрунтування позову посилається на те, що згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.03.2018 з відповідача стягуються аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На даний час коштів на утримання дитини не вистачає. Відповідач працює за кордоном, отримує досить високий дохід, який витрачає на свої потреби, у 2018 році придбав автомобіль. Вона ж перебуває у декретній відпустці, жодного виду доходів на даний час не отримує. Відповідач інших стягнень по виконавчих листах не має, інших неповнолітніх дітей також не має. Останній має задовільний стан здоровя та здатний своєю працею заробляти на життя, працюючи за кордоном, отримує неофіційний дохід. Оскільки добровільно про збільшення розміру аліментів з відповідачем домовитись не вдалось, змушена звернутись з даним позовом до суду. Просить стягувати в її користь аліменти на сина ОСОБА_4 в розмірі 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією стягуваних сум відповідно до закону, щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 26.11.2018.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просить позов задоволити. Додатково зазначила, щона даний час у ОСОБА_3 народилася ще одна дитина, а тому її матеріальне становище погіршилось і вонане має змоги повноцінно утримувати сина. У відповідача є автомобіль, який не зареєстрований за ним на праві власності. Вважає, що ОСОБА_4 має можливість сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Пояснила, що позивачем не наведено достатньо доказів того, що її майновий стан погіршився, оскільки, до народження ще однієї дитини, вона також не була працевлаштованою. У той же час позивач отримує державну допомогу на молодшу дитину та має чоловіка, який їх утримує. Вважає, що законних підстав для зміни розміру аліментів немає. Зокрема, з часу ухвалення останнього рішення щодо визначення розміру аліментів, матеріальне становище відповідача не покращилось, він і надалі залишається непрацевлаштованим, жодного транспортного засобу за вказаний період часу він не придбав. Натомість, останній добровільно надає матеріальну допомогу дитині, окрім сплати аліментів. Просить відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши сторони, дослідивши докази у справі, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.03.2018, таким ухвалено збільшити розмір аліментів, визначений рішенням суду від 03.12.2013, та стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення набрало законної сили 02.05.2018.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує станздоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; наявність рухомогота нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток, і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст.192 СК).

Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем та її представником не надано будь-яких доказів на доведення зміниматеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, чи інших обставин, що могли б свідчити про погіршення становища позивача та покращення становища відповідача на часрозгляду справи. Відтак, не доведено ті обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог.

Зокрема, суд не бере до уваги доводи представникапозивача про те, що остання не має змоги повноцінно утримувати сина у звязку з народженням ще однієї дитини, оскільки дана обставина непідтверджується належними та допустимими доказами. Посилання позивача на те, що відповідач працює за кордоном та має у власності автомобіль, також не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів, визначених рішенням суду від 30.03.2018, оскільки дані обставини існували вже на дату ухвалення такого рішення. Зміну доходів відповідача та його витрати, які перевищують доходи, не підтверджено позивачем та його представником у встановленому порядку.

Отже, враховуючи вищенаведене та відсутність доказів про зміну матеріального чи сімейного стану сторін, які б давали підстави для збільшення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 77-82, 263, 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.02.2019.

Суддя Грицай М.М.