КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/17582/19

14 листопада 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» адвоката Скока Володимира Сергійовича на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 вересня 2019 року, постановлену під головуванням судді Лужецької О.Р., про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Приватного акціонерного товариства «БТА Банк», ОСОБА_2 , Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», треті особи: державний реєстратор Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук Оксана Василівна, Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недійсним договору іпотеки та скасування державної реєстрації права власності на квартиру,-

в с т а н о в и в:

06 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Приватного акціонерного товариства «БТА Банк», ОСОБА_2 , Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», треті особи: державний реєстратор Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук Оксана Василівна, Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недійсним договору іпотеки та скасування державної реєстрації права власності на квартиру.

В цей же день ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, просила забезпечити позов шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

Зазначала, що відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на сайті нерухомості розміщено оголошення про продаж спірної квартири, тому вважала, що невжиття такого заходу забезпечення позову може унеможливити реальне виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 вересня 2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 вересня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заборонено вчинення реєстраційних дій щодо квартири АДРЕСА_1 , яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на праві власності.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 18 жовтня 2019 року представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» адвокат Скок Володимир Сергійович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 вересня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 06.09.2019 року про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що ухвала суду є незаконною, постановлена з порушенням норм процесуального права. Судом не звернуто увагу на те, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення, а тому не відповідає вимогам п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України. Також судом першої інстанції не вирішено питання зустрічного забезпечення. Зазначив, що заява позивача про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому. Посилання заявника на намагання товариства здійснити продаж спірної квартири не підтверджені належними доказами. Крім того, спосіб забезпечення позову не є співмірним із заявленими позовними вимогами немайнового характеру та жодним чином не забезпечить виконання рішення суду.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Вовк Сергій Петрович в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про день та час слухання справи судом повідомлене в установленому законом порядку, представник товариства адвокат Скок В.С. подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю 14.11.2019 року о 10-45 в судовому засіданні Одеського апеляційного суду в якості представника ПАТ " Укрсоцбанк". Колегія суддів відмовила в задоволенні вказаного клопотання, так як юридична особа ТОВ " Кредитні ініціативи" при зайнятості одного з представників в іншому судовому засіданні не позбавлене можливості забезпечити участь в судовому засіданні іншого представника.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «БТА Банк», відповідач ОСОБА_2 , представник Державного підприємствао «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та треті особи: державний реєстратор Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук Оксана Василівна, Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи судом повідомлялись у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірної квартири, ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на сайті нерухомості розміщено оголошення про продаж спірної квартири, тому, невжиття такого заходу забезпечення позову може унеможливити реальне виконання рішення суду.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову та, забороняючи вчинення реєстраційних дій щодо квартири АДРЕСА_1 , яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на праві власності, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття такого заходу забезпечення позову може у подальшому ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам процесуального права, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 просила суд:

визнати недійсним договір іпотеки від 12.10.2006 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Український кредитно-торговий банк» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу Ковальчуком С.П., зареєстрований в реєстрі за №4044;

скасувати рішення державного реєстратора Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук Оксани Василівни від 22.01.2019 року (індексний номер 45152646) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та запис №29947623 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 17.01.2019 року про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

Отже предметом спору у даній справі є: договір іпотеки від 12.10.2006 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Український кредитно-торговий банк» та ОСОБА_2 ; рішення державного реєстратора Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук Оксани Василівни від 22.01.2019 року та запис №29947623 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

Таким чином, позивачка звернулася до суду з позовом немайнового характеру.

Враховуючи, що позивачка просила скасувати рішення та запис державного реєстратора про реєстрацію права власності ТОВ «Кредитні ініціативи» на спірну квартиру, колегія суддів вважає вжиті судом заходи забезпечення позову у вигляді встановлення заборони вчинення реєстраційних дій щодо цієї квартири співмірними позовним вимогам.

Доводи апеляційної скарги про не співмірність такого виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам колегія суддів відхиляє.

Слід зазначити, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду про необхідність забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо квартири АДРЕСА_1 , яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на праві власності, з метою забезпечення належного виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення, а тому не відповідає вимогам п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України, а також про те, що судом першої інстанції не вирішено питання зустрічного забезпечення, не грунтуються на вимогах процесуального права, виходячи з наступного.

Пунктом 6 ч.1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 вказала, що обраний нею вид забезпечення позову не потребує на період розгляду справи, зокрема, до початку розгляду справи по суті, зустрічного забезпечення.

Частиною 3. ст.154 ЦПК України, встановлено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до ч.4 ст.154 ЦПК України, зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка зареєстрована на території України.

У суду першої інстанції на момент постановлення оскаржуваної ухвали були відсутні докази того, що майновий стан позивачки або її дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Також матеріали справи не містять доказів відсутності у позивачки майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що на момент постановлення ухвали про забезпечення позову, у суду першої інстанції не було визначених ч.3 ст.154 ЦПК України підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

У свою чергу, відповідач не позбавлений можливості подати до суду клопотання про вжиття заходів зустрічного забезпечення з обґрунтуванням наявності підстав для такого забезпечення та наданням відповідних доказів на підтвердження цих обставин, у порядку, передбаченому ч.6 ст. 154 ЦПК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 09 вересня 2019 року постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» адвоката Скока Володимира Сергійовича.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» адвоката Скока Володимира Сергійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2019 року.

Головуючий: Судді: