Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1291/19

16 грудня 2019 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Битківського Л.М.

з участю секретаря: Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на успадковане нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на Ѕ частку домоволодіння, що складається з житлового будинку загальною площею 67,3 кв.м., вбиральні та колодязя, що розташовані по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги в судовому засіданні мотивувала тим, що у семирічному віці, починаючи з 1970 року проживала та виховувалась у своєї тітки ОСОБА_4 і жила у її господарстві в АДРЕСА_1 . Разом з ними у господарстві спільно проживала ще одна тітка ОСОБА_5 та дядько ОСОБА_6 . Обидві тітки та дядько у шлюбі не перебували, дітей не мали. 04.04.1995 року тітка ОСОБА_4 на підставі договору дарування №Д-244, посвідченого державним нотаріусом Богородчанської державної нотаріальної контори Микицей Д.І., передала у її власність Ѕ домоволодіння без визначення частки у натурі, до складу якого входив житловий будинок загальною площею 67,3 кв.м. (житловою 37,8кв.м.), а також вбиральня та колодязь. Право власності на вказану половину домоволодіння було зареєстровано 04.05.1995 року Івано-Франківським ОБТІ. ІНФОРМАЦІЯ_1 тітка ОСОБА_4 померла. Після її смерті спадщину прийняла друга тітка ОСОБА_5 , яка, не оформивши спадкових прав, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, ОСОБА_5 ще 25.12.1998 року посвідчила на її користь заповіт, яким заповіла їй усе своє майно. Вважає, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , оскільки на момент її смерті була зареєстрована за однією адресою і фактично її прийняла, користується спадковим майном. Однак спадщину не оформляла до дня смерті дядька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після того, звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини для оформлення спадкових прав та реєстрації права власності на друг половину будинку. Однак оформити свої спадкові права у нотаріуса не змогла, постановою від 08.10.2019 року приватним нотаріусом Богородчанського районного нотаріального округу Острогляд Я.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих причин, що представленими документами чітко не визначено, що первинно саме за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на все домоволодіння, оскільки у свідоцтві про право власності, що видане виконавчим комітетом Горохолинської сільської ради на підставі рішення від 03.01.1992 року значилось, що свідоцтво видане членам колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_4 . Оскільки конкретних часток членів двору не було визначено, то змушена доводити своє право на успадковане майно у судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлений позов визнав. Вказав, що жодних претензій до майна, яке є предметом спадщини немає, не заперечував аби право власності було визнано за матір`ю ОСОБА_1

Відповідачка ОСОБА_3 подала суду письмову заяву у якій заявлені позивачкою вимоги визнала, вказала, що на майно, яке є предметом спору не претендує.

Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, відповідача,дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, перевіривши, чи визнання відповідачем позову на суперечить закону і не порушує прав свобод чи інтересів інших осіб.

Суд, перевіривши матеріали справи встановив, що визнання відповідачами позову може бути прийнято судом.

Відповідно до даних погосподарських книг Горохолинської сільської ради господарство по АДРЕСА_1 станом на 01.01.1991 року належало до колгоспного двору, членами якого були ОСОБА_4 , 1932 р.н. - голова двору, а членами двору були її брат ОСОБА_6 , 1938 р.н. племінниця ОСОБА_1 , 1963 р.н., та діти племінниці ОСОБА_2 , 1986 р.н. та ОСОБА_3 , 1988 р.н.

На підставі рішення Богородчанської районної ради №178 від 08.08.1990 року Горохолинською сільською радою 03.01.1992 року на житловий будинок по АДРЕСА_1 було видано свідоцтво про право власності в цілому за колгоспним двором, головою якого була ОСОБА_4 .

Відповідно до договору дарування від 04.04.1995 року ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_1 Ѕ частину житлового будинку і надалі, відповідно до реєстру Івано-Франківського ОБТІ домоволодіння по АДРЕСА_1 було зареєстровано по Ѕ частині за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Оскільки ніхто із членів колгоспного двору вказаний договір не оспорював, то відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України правомірність набуття права власності презюмується. ОСОБА_6 , як один з членів колгоспного двору, який міг оспорювати право на майно колгоспного двору помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відсутність будь-яких претензій на майно заявили у ході судового розгляду.

Після смерті ОСОБА_4 , що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 року її спадщину прийняла сестра ОСОБА_5 , яка однак своїх спадкових прав не оформила і померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_1 є спадкоємцем усього майна та майнових прав після смерті ОСОБА_5 за заповітом, що посвідчений 25.12.1998 року.

Позивачка, як спадкоємець за заповітом не може оформити свої спадкові права на вказане домоволодіння, попри те, що у встановленому законом порядку звернулася в нотаріальну контору і її право на спадкування нотаріусом перевірено. Постановою приватного нотаріуса Богородчанського районного нотаріального округу Острогляд Я.В. від 08.10.2019 року їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння відмовлено у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на нерухоме майно спадкодавцем за життя належно не були оформлені.

Відповідно до представленого технічного паспорту, виготовленого Івано-Франківським ОБТІ домоволодіння складається з житлового будинку, загальною площею 67,3 кв.м., вбиральні та колодязя.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що за позивачкою слід визнати право власності в порядку спадкування на Ѕ частку домоволодіння, що складається з житлового будинку загальною площею 67,3 кв.м., вбиральні та колодязя, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Право власності на нерухомість у відповідності до ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКП НОМЕР_1 ) право власності на успадковану після смерті ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ѕ частку домоволодіння, що складається з житлового будинку загальною площею 67,3 кв.м., вбиральні та колодязя, розташовані по АДРЕСА_1 . Право власності підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Битківський Л.М.