ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/411/18
Провадження № 2/636/391/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 рокуЧугуївський міський суд Харківської області
в складі:головуючого - судді Гуменного З.І.,
секретаря судового засідання Шикової К.Р., за участю представника позивача Алексюк Н.В. відповідача ОСОБА_2, представника відповідача - адвоката Суховецької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з моменту подання заяви на користь державного виховного закладу, прийомних батьків, батьків-вихователів, опікунів, піклувальників, у родину яких буде влаштована дитина, починаючи з моменту подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог Орган опіки та піклування посилається на те, що ОСОБА_2 є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_4, а батько дитини у свідоцтві про її народження вказаний згідно ч. 1 ст. 135 СК України. На даний час малолітня ОСОБА_4 перебуває в Комунальному закладі Харківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія». Матір'ю не створені належні умови для проживання дитини, до служби у справах дітей не надходило заяв про намір забрати дитину та піклуватися про неї самостійно, в зв'язку з чим комісією з питань захисту прав дитини прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дитини ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_2 надала суду заперечення на позовну заяву, в якому вказувала, що вона не погоджується з твердженнями про те, що вона на даний час не працює, зазначила, що працює на АЗС «Маршал» на посаді продавця. Крім того, звернула увагу, що доказів на підтвердження того, що під час відвідування доньки вона перебувала в стані алкогольного сп'яніння, не надано. Зазначала, що речі, які вона придбала для доньки, зникли (а.с. 35-36).

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Алексюк Н.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Суховецька О.В. проти задоволення позову заперечували. ОСОБА_2 вказувала, що вона виправилася, змінила своє ставлення до дитини і власного життя та зробила все щоб дитина могла проживати разом з нею в нормальних умовах.

Свідок ОСОБА_5, яка є старшою донькою відповідача, пояснила суду, що їх мати стала на шлях виправлення та виконує батьківські обов'язки, зробила ремонт в квартирі та створила всі умови для прожиття її сестри, просила не позбавляти їх матір батьківських прав відносно її сестри ОСОБА_4.

Вислухавши сторони по справі, свідка, вивчивши матеріали справи у межах наданих доказів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 18.12.2011, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 6). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження вбачається, що згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України батьком малолітньої ОСОБА_4 вказаний ОСОБА_6 (а.с. 7).

З 02.08.2017 року малолітня ОСОБА_4 перебуває на обліку в службі у справах дітей, як така, сім'я якої опинилася в складних життєвих обставинах.

Відповідно до інформації директора КЗ ХОЦСПРД «Гармонія», дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває в закладі з 09.08.2017. Мати дівчинки ОСОБА_2 відвідувала доньку 20.08.2017, 26.08.2017, 03.09.2017, 02.10.2017, 10.10.2017, 21.10.2017, 06.11.2017, 10.12.2017 та під час відвідувань приносила гостинці, але з адміністрацією закладу не спілкувалась (а.с. 14).

Відповідно до актів обстеження сім'ї, комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області за № 14/2 від 27 грудня 2017 року зроблено висновок відносно доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо її неповнолітньої дитини, так як мати нехтує батьківськими обов'язками.

Згідно побутової характеристики від 02.05.2018, виданої головою вуличного комітету, за підписами сусідів, ОСОБА_2 проживає за адресом: АДРЕСА_1 з 28.01.2004 року, і за час проживання за даним адресом зарекомендувала себе з позитивної сторони, дотримується та поважає права сусідів, активно приймає участь в житті вуличного комітету, веде здоровий спосіб життя, скарг від сусідів не надходило, працює в ТОВ «Логістик-Юніт» (а.с. 91).

Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає підстави для позбавлення батьків їх батьківських прав. В частині першій даної статті наведений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав.

З правових роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2' п. 16, п. 18 № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається , що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи суд може відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов'язками відповідача, які б свідчили про ухилення її від виховання своєї дитини і, як наслідок, необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав до суду не надано. Оскільки дії відповідача засвідчують, що вона не втратила інтересу до дитини, має бажання та можливості утримувати та виховувати її, враховуючи доведеність певних намагань відповідача проявити турботу про дитину, суд вважає доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини, не позбавляти її батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність, змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за належним виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків.

На думку суду, саме заперечення відповідача проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини свідчить про бажання добросовісно виконувати батьківські обов'язки та виховувати особисто дитину в належних для проживання умовах, забезпечувати основні соціальні і культурні потреби своєї дитини на рівні життя, необхідному для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального її розвитку, а також бажання нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги органу опіки та піклування виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

В задоволені позову органу опіки та піклування виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнення аліментів на її утримання - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -