Справа № 694/1535/19
провадження № 2/694/615/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
11.11.2019 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді Гончаренко Т.В.,
з участю секретаря судового засідання Блискавки А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом вказавши, що вона являється власником будинку з надвірними спорудами, який розміщений за адресою: АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстрований відповідач, а саме дочка позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Хоча відповідач і зареєстрована в даному будинку, але не проживає з 2009 року та в витратах по утриманню житла участі не приймає. Де на даний час відповідачка проживає їй невідомо, тому вона не має можливості звернутись до неї з пропозицією щодо добровільної згоди зі зняття з місця реєстрації. Позивачу необхідно оформити субсидію, а тому вона змушена звернутися до суду.
Позивач з урахуванням позовних вимог просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 , такою, що втратила право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_2 , що на праві власності належить позивачу.
Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Ухвалою суду від 22.10.2019 провадження по вищезазначеній справі відкрито та ухвалено справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Звенигородського районного суду Черкаської області.
Таким чином відповідач була належним чином повідомлена про дату, місце та час розгляду справи.
Відповідачу було надано строк для надання відзиву на позовну заяву. Однак, у зазначений строк відзив на позовну заяву відповідачем не надано, тому відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 01.10.2002 року державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори Поліщук Л.В., зареєстровано в реєстрі за №2150, позивач ОСОБА_1 є власником жилого будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: будинок АДРЕСА_2 (а.с.7).
Позивач в позовній заяві зазначає, що у належному їй будинку зареєстрована її дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка там не проживає з 2009 року, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, на підтвердження чого надає до матеріалів позовної заяви акт, складений депутатом Звенигородської міської ради Ільченко Олексієм Борисовичем в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 11.09.2019 року, з якого
вбачається, що ОСОБА_2 , 1984 р.н., паспорт НОМЕР_1 , виданий 31.05.2001 року Звенигородським РВ УМВС, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , насправді не проживає за даною адресою більше десяти років ( а.с.6). Згідно довідки №5824 від 15.08.2019 року, виданої виконавчим комітетом Звенигородської міської ради, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 ; дочка - ОСОБА_2 , 1984 р.н. Підстава: будинкова книга (а.с.5).
Як вбачається з копії паспорта відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , виданого Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області 31 травня 2001 року, наданого позивачем, відповідач зареєстрована у будинку позивача з 18.07.2006 р. /а.с.8-10/.
Згідно до ч.6 ст.187 ЦПК України, судом було направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.
У відповідь на запит, на адресу суду 30.10.2019 року за вх.7719 надійшла довідка про реєстрацію місця проживання особи з виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області, в якій зазначено, що місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно запису в Єдиному державному демографічному реєстрі зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 провулок АДРЕСА_5 , будинок №4 з 28 вересня 2016 року по теперішній час /а.с.18-19/.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 зазначеного Кодексу).
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За правилами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 13 зазначеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Фактичні обставини справи та наявні докази переконливо свідчать про те, що відповідачка не проживає у житлі позивача та самостійно без винесення рішення суду знялася з реєстрації у її житлі, чим втратила право на користування вказаним житловим приміщенням.
Отже, судом встановлено, що відповідачкою не були порушені права позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду. Позивачем не доведено, що відповідачка порушила, не визнала чи оспорювала її права, свободи чи інтереси.
Відтак позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.
У відповідності до правил ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на

поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду -якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Гончаренко