ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/186/18
Провадження № 22-ц/4820/967/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Садік Н.Д.

за участю: прокурора Коломий О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/186/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2019 року (суддя Швець О. Д.) у цивільній справі за позовом заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави до Жванецької сільської ради, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобов`язання повернути земельну ділянку.

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Жванецької сільської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобов`язання повернути земельну ділянку.

В обґрунтування позову зазначав, що рішенням Гринчуцької сільської ради № 10 від 03.06.2016 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку» надано дозвіл ОСОБА_1 замовити в проектній організації виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчує право власності на земельну ділянку орієнтовною площею 0,12 га для ведення садівництва, яка розташована в межах населеного пункту с. Малинівці, Кам`янець-Подільського району з метою передачі її у власність.

Вказував, що рішенням Гринчуцької сільської ради № 12 від 15.11.2016 «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва ОСОБА_1 » передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,12 га для ведення садівництва, що розташована в межах населеного пункту с. Малинівці, Гринчуцької сільської ради, Кам`янець-Подільського району. Кадастровий номер земельної ділянки :05:007:0086.

Посилається на те, що вказане рішення прийняте Гринчуцькою сільською радою з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки спірна земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища та відноситься до категорії земель водного фонду, надання їх для ведення садівництва, без зміни у встановленому законом порядку її цільового призначення, є порушенням вимог земельного законодавства; проект землеустрою не розроблявся та цільове призначення земельної ділянки не змінено, що є порушенням ст.ст. 20, 21 ЗК України та Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Зазначає, що протиправне надання у приватну власність земельної ділянки, яка відноситься до земель водного фонду та знаходиться в межах прибережної захисної смуги, для ведення садівництва, грубо порушує інтереси держави у сфері використання земельних ресурсів, тому з даним позовом звертається прокуратура, яка набуває статусу позивача.

Враховуючи викладене вище, позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення Гринчуцької сільської ради № 12 від 15.11.2016 «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва ОСОБА_1 », згідно з яким останньому передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована в межах населеного пункту с. Малинівці, Гринчуцької сільської ради, Кам`янець-Подільського району, кадастровий номер земельної ділянки :05:007:0086; зобов`язати ОСОБА_1 повернути в комунальну власність земельну ділянку площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована в межах населеного пункту с. Малинівці, Гринчуцької сільської ради, Кам`янець-Подільського району кадастровий номер :05:007:0086.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2019 року позов заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури до Жванецької сільської ради, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання незаконним та скасування рішення та зобов`язання повернути земельну ділянку - задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Гринчуцької сільської ради № 12 від 15.11.2016 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) с. Малинівці, гр. ОСОБА_1 », згідно якого останньому передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,1200 га, для ведення індивідуального садівництва, що розташована в межах населеного пункту с. Малинівці, Жванецької сільської ради, Кам`янець-Подільського району, кадастровий номер земельної ділянки :05:007:0086.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути в комунальну власність земельну ділянку площею 0,1200 га, для ведення індивідуального садівництва, що розташована в межах населеного пункту с. Малинівці, Жванецької сільської ради, Кам`янець-Подільського району, кадастровий номер земельної ділянки :05:007:0086.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що позов було заявлено прокурором в інтересах держави з посиланням на відсутність органу, уповноваженого на захист порушених прав у відповідній галузі, однак відповідно до чинного законодавства належним позивачем по справі повинно бути Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Зазначає, що в оскаржуваному рішенні суду не надано оцінки наявності підстав представництва інтересів держави в суді прокурором та не враховано, що перед подачею позову до суду прокурором не дотримано процедуру, передбачену ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру». Крім того, як зазначає апелянт, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища, натомість в матеріалах справи міститься проект землеустрою щодо відведення вказаної ділянки, в якому зазначено про відсутність обмежень у використанні спірної земельної ділянки.

Кам`янець-Подільська місцева прокуратура подала відзив, в якому просить залишити рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2019 року без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

В судовому засіданні прокурор просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням Гринчуцької сільської ради Кам`янець-Подільського району 10 від 03.06.2016 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва» надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га для ведення садівництва, яка розташована в межах населеного пункту с. Малинівці (а.с. 10).

Рішенням Гринчуцької сільської ради № 12 від 15.11.2016 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) с. Малинівці ОСОБА_1. », затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1200 га, кадастровий номер :05:007:0086 ОСОБА_1 Передано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 0,12 га (кадастровий номер :05:007:0086) для ведення індивідуального садівництва, на території Гринчуцької сільської ради, в межах населеного пункту с. Малинівці (а.с. 11).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04.01.2017 за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,12 га, кадастровий номер :05:007:0086 (а.с. 12-13).

Згідно з інформацією № 92 від 05.05.2017, наданої Новодністровським регіональним управлінням водних ресурсів та експлуатації Дністровських водосховищ, земельна ділянка з кадастровим номером :05:007:0086 знаходиться в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища (а.с. 17-18).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 5 ст. 88 ВК України та ч. 2 ст. 60 ЗК України прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) та їх ширина, має становити: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Прибережна захисна смуга є частиною водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення, засмічення та збереження їх водності встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони (ст.ст. 1, 88, 90 ВК України, ст.ст. 60, 62 ЗК України).

Частинами 1, 3 ст. 60 ЗК України встановлено, що вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації.

Згідно з пунктом 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року № 434, у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об`єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон з урахуванням існуючих конкретних умов забудови на час встановлення водоохоронної зони. Порядок та умови виготовлення проектів землеустрою, у тому числі й щодо прибережних смуг, визначаються статтями 50-54 Закону України «Про землеустрій».

Таким чином, при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити із нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст. 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 № 486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них».

Згідно зі статтею 61 ЗК України, статтею 89 ВК України, прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. Зокрема, у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів тощо. Об`єкти, що знаходяться в прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають установленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.

Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них встановлено постановою Кабінету Міністрів України № 486 від 08.05.1996.

Відповідно до п. 5 зазначеного Порядку розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації; проекти цих зон розробляються на замовлення фізичних та юридичних осіб, узгоджуються з власниками землі, землекористувачами, Мінприроди, Держводагентством та територіальними органами Держгеокадастру, а на території Автономної Республіки Крим - з органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань екології та природних ресурсів, водного господарства та земельних ресурсів і затверджуються відповідними місцевими органами виконавчої влади або виконавчими комітетами рад.

За положеннями ч. 6, ч. 7 ст. 88 ВК України, у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Відповідно до ч. 4 ст. 88 ВК України, в межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися.

Згідно з п. 10 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 486 від 08.05.1996, на землях міст і селищ міського типу розмір водоохоронної зони, як і прибережної захисної смуги, встановлюється відповідно до існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов забудови.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЗК України, прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою; межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації.

Відповідно до ст. 59 ЗК України, громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту.

Статтею 85 ВК України визначено, що землі водного фонду надаються водогосподарським спеціалізованим організаціям, іншим підприємствам, установам і організаціям, в яких створено спеціалізовані служби по догляду за водними об`єктами, прибережними захисними смугами, смугами відведення, береговими смугами водних шляхів, гідротехнічними спорудами та підтриманню їх у належному стані.

У тимчасове користування за погодженням з постійними користувачами земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів можуть надаватися підприємствам, установам, організаціям, об`єднанням громадян, релігійним організаціям, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, а також для проведення науково-дослідних робіт.

Згідно зі ст. ст. 19, 20 ЗК України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі: землі сільськогосподарського призначення, землі рекреаційного призначення, землі водного фонду. Віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання, відповідно до ст. 21 ЗК України, недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.

Відповідно до ст. 12 ЗК України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада здійснює передачу у власність або надання у користування земельної ділянки виключно відповідно до закону та у порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги, що підтверджується робочим проектом водоохоронної зони лівого берега Дністровського водосховища на території Хмельницької області, розробленого інститутом «Укрдіпроводгосп», згідно з яким с. Малинівці Кам`янець-Подільського району розташовано в межах водоохоронної зони; актом від 21 серпня 1993 року про винесення Дністровським БВО в прибережній зоні водосховища на землях сіл Гринчук, Бабшин, Малинівці, Слобідка-Малинівецька меж прибережної смуги та контуру водосховища (відмітка 123,0 м.). Межі закріплені стовпчиками в кількості 50 шт.; схемою співвстановлення картографічних матеріалів с. Малинівці з проектом водоохоронних зон; рішенням № 1 33 сесії V скликання Гринчуцької сільської ради від 22 липня 2010 року «Про дотримання режиму господарювання в межах водоохоронних зон та прибережних захисних смуг Дністровського водосховища та малих рік», згідно з яким вирішено прийняти до виконання проект водоохоронної зони та прибережної захисної смуги Дністровського водосховища в межах населених пунктів с. Гринчук, Бабшин, с. Малинівці, виготовленого інститутом «Укргіпроводгосп» та встановив обмеження щодо здійснення господарської діяльності у прибережній захисній смузі зазначених населених пунктів (а.с. 26-33, 138-139).

Згідно з повідомленням Новодністровського регіонального управління водних ресурсів та експлуатації Дністровських водосховищ № 160 від 26.07.2016 проектна документація водоохоронної зони лівого берега Дністровського водосховища на території Хмельницької області була затверджена протоколом виконкому Хмельницької обласної ради 1988 року. Робочі екземпляри документації були передані кожному господарству районів, території яких прилягають до Дністровських водосховищ. Дана проектна документація, яка розроблена інститутом «Укрдіпроводгосп» в 1986 році, вважається дійсною і ніяких змін або доповнень в неї не вносилось і на даний час працівниками НРУВР використовується в роботі (а.с. 25).

Згідно з робочим проектом водоохоронної зони лівого берега Дністровського водосховища на території Хмельницької області, на території водоохоронної прибережної зони встановлені обмеження щодо ведення господарської діяльності.

Наведені письмові докази узгоджуються між собою і свідчать про те, що спірна земельна ділянка перебуває у водоохоронній зоні.

Пунктом 3 рішення № 1 Гринчуцькою сільської радою «Про дотримання режиму господарювання в межах водоохоронних зон та прибережних захисних смуг Дністровського водосховища та малих рік» від 22.07.2010 заборонено проводити у прибережній захисній смузі Дністровського водосховища розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і заліснення), а також садівництво та городництво (а.с. 138).

А тому, задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно виходив з того, що рішення Гринчуцької сільської ради про надання у власність земельної ділянки, яка знаходиться у водоохоронній зоні (прибережної захисної смуги), використання якої для садівництва заборонено в межах прибережної захисної смуги, суперечить законодавству.

В силу приписів п. 2 ст. 121 Конституції України, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та у зв`язку з тим, що у даному спорі орган місцевого самоврядування, який має захищати інтереси членів громади, не здійснював належним чином своїх функцій та є відповідачем у справі, звернення з таким позовом прокуратури суд визнав обґрунтованим.

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги про те, що позов подано прокурором в інтересах держави з посиланням на відсутність органу, уповноваженого на захист порушених прав у відповідній галузі, а фактично належним позивачем повинно бути Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, а тому, на думку апелянта, у задоволенні позову має бути відмовлено, є безпідставними. Враховуючи, що Жванецькою сільською радою, яка є правонаступником Гринчуцької сільської ради, заходів до виявлення та усунення порушень при передачі земельної ділянки не вжито, рада є відповідачем у даній справі, прокурор мав право на звернення до суду з позовом в інтересах держави.

Крім того, спірна земельна ділянка є комунальною власністю, відноситься до земель водного фонду, не є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення та не належить до агропромислового комплексу, тому Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у даному випаду не наділене повноваженнями розпорядника з усіма повноваженнями власника на захист права власності, а надані законом функції державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства не наділяють цей орган правом звернення до суду з позовними вимогами, заявленими у цій справі.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції, що прокурор правомірно звернувся до суду з позовом, є правильним. Для того, щоб інтереси держави не залишались незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно, а також у разі відсутності такого органу.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ І.В. П`єнта

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П`єнта