ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року

м. Харків

Справа № 621/3619/18

Провадження № 22-ц/818/4670/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Коваленко І.П.,

суддів - Овсяннікової І.П., Сащенко І.С.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» ,

відповідач - ОСОБА_1 ,

требя особа - Публічне акціонерне товариство «Харківгаз»

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Харківгаз» про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 06 серпня 2019 року в складі судді Бібіка О.В..,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ТОВ "Харківгаз збут" звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з газопостачання у розмірі 93300,00 грн.

Позов мотивовано тим, що з 01.07.2015 року, постачання природного газу побутовим споживачам Харківської області здійснює підприємство ТОВ «Харківгаз збут», як гарантований постачальник.

09.12.2015 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 , який відкрито на ім`я ОСОБА_1 нараховано суму збитків, відповідно до акту - претензії від 03.12.2015 року, який складений представниками газорозподільної організації ПАТ «Харківгаз».

Відповідно до наданих газорозподільним підприємством ПАТ «Харківгаз» обсягів природного газу, по особовому рахунку відповідача утворилася заборгованість в розмірі 93 600,01 грн., дана заборгованість з урахуванням поточних нарахувань, була відображена в рахунку на оплату за спожитий природний газ, яку Відповідач отримав в січні 2016 року.

28.02.2018 року ТОВ «Харківгаз збут» було направлено на адресу відповідача, засобами поштового зв`язку вимогу щодо сплати заборгованості в розмірі 93 300,00 грн., однак, станом на 01.12.2018 року, вказана сума відповідачем не оплачена.

18.02.2019 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що позовні вимоги не визнає, виходячи з наступного. Позивач обґрунтовує свої вимоги Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання", затвердженого Постановою НКРЕКП від 28.10.2014 року №184. Постанова НКРЕКП №184 від 28.10.2014 року втратила чинність 27.11.2015 року і не діяла ані на момент складання акту-претензії, ані на час складання акту-розрахунку збитків, ані на час звернення позивача до суду.

З 27.11.2015 року питання перерахунку (донарахування) або зміна режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень з 27.11.2015року регулюються Кодексом газорозподільних систем.

В порушення норм зазначеного Кодексу, позивачем не надано акту про порушення, складеного оператором ГРМ (ПАТ "Харківгаз").

Як вбачається з акту-претензії від 03.12.2015 року було застосовано перерахунок за спожитий природний газ з приводу несанкціонованого підключення до системи газопостачання в землі перед лічильником газу шляхом прихованого газопроводу для відбору не облікованого природного газу на потреби домоволодіння, однак в Кодексі відсутній зазначений вид порушення, внаслідок чого здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів газу як несанкціоноване підключення до системи газопостачання.

Акту про порушення складено не було, споживачу не були роз`яснені його права, а комісія з розгляду актів 09.12.2015 прийняла рішення у вигляді акту-розрахунку на підставі не передбаченого Кодексом акту.

Вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими.

14.03.2019 від представника третьої особи ПАТ "Харківгаз" Ляшко О.Ю. надійшли пояснення на відзив відповідача, де зазначено, що 07.04.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ "Харківгаз" укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання №73523.

За п. 32 Договору споживач несе відповідальність згідно із законодавством за самовільне підключення до системи газопостачання.

03.12.2015 на території домоволодіння ОСОБА_1 було виявлено несанкціоноване підключення до системи газопостачання. За даним фактом в присутності споживача 03.12.2019 було складено Акт про порушення. На підтвердження скоєного правопорушення ОСОБА_1 склав заяву, в якій не заперечував проти наявності у нього несанкціонованого газопроводу.

За результатами розгляду Акту комісією прийнято рішення про проведення донарахування ОСОБА_1 не облікованого об`єму природного газу за період з 01.10.2014 по 02.12.2015.

З 01.07.2015 постачання природного газу побутовим споживачам Харківської області здійснює ТОВ "Харківгаз збут", як гарантований постачальник, тому ПАТ "Харківгаз" було передано нарахований об`єм природного газу.

22.03.2019 від ТОВ "Харківгаз збут" надійшла відповідь на відзив відповідача, де зазначено, що в позовній заяві було допущено описку щодо підстави донарахування об`єму природного газу, слід вважати правильним, що обсяги передані відповідно до Кодексу газорозподільних систем. Зазначена описка не спростовує заборгованість відповідача перед Товариством.

Представник позивача Засядько М.В. подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та відсутності відповідача, просить відмовити у задоволенні позову, з підстав, викладених у відзиві.

Представник третьої особи Ляшко ОСОБА_3 звернулася із клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 06 серпня 2019 року Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут" 93 300 грн. 00 к., які перерахувати на поточний рахунок ТОВ "Харківгаз збут" із спеціальним режимом використання № НОМЕР_2 , у філії ХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 351823.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут" 1762 грн. 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору, які перерахувати на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 у відділенні АБ "Кліринговий дім" м. Київ, МФО 300647.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, постановлене зпорушенням норм матеріального та процесуального права, зазначає на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин, а саме складання акту про порушення 03.12.2015 року, акту - претензії 03.12.2015 року, засідання комісій розгляду акту про порушення, здійснення розрахунку збитків від 09.12.2015 року, - не діяла Постанова НКРЕКП від 28.10.2014 р. № 184, яка втратила чинність на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 року.

Також вказує, що з листа Зміївського відділення ПАТ «Харківгаз» від 05.03.2018 року на ім`я начальника Зміївського відділу реалізації ТОВ «Харківгаз збут» вбачається, що послуги з газопостачання надавались ТОВ «Харківгаз збут» в період з 01.07.2015 року по 02.12.2015 року (5 місяців), проте нарахування, згідно акту - розрахунку від 09.12.2015 року, проведено за період з жовтня 2014 року по 02 грудня 2015 року (13 місяців).

07 жовтня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшли відзиви від ТОВ "Харківгаз збут" та від ПАТ "Харківгаз" на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в яких просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив того, що відповідач допустив несанкціоноване підключення до газової мережі з порушенням положень Кодексу газорозподільних систем, а сума нарахованих збитків у розмірі 93300 грн. 00 коп. підлягає стягненню.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.04.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Харківгаз" укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання №73523.

За п. 33 Договору споживач несе відповідальність згідно із законодавством за самовільне підключення до системи газопостачання.

03.12.2015 року представниками газорозподільного підприємства ПАТ «Харківгаз» було здійснено перевірку газових мереж внутрішнього газопостачання на території домоволодіння відповідача, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1

Під час обстеження представниками газорозподільного підприємства ПАТ «Харківгаз», виявлено несанкціоноване підключення до системи газопостачання в землі перед лічильником газу в газопровід ввід, шляхом від`єднання несанкціонованого прихованого газопроводу, діаметром приблизно 8 мм, а саме: гумовий шланг, який підключено в землі в газопровід ввід, проведено до домоволодінні з метою відбору не облікованого природного газу до опуску газової колонки на якому встановлений трійник для подальшого використання без облікованого природного газу на потреби даного домоволодіння, Встановлено, в місці перевірки самовільно підключеного прорахованого газопроводу, присутній виток газу.

На виконання вимог глави 5 розділу ХI Кодексу газорозподільних систем за фактом виявленого правопорушення складено акт про порушення від 03.12.2015 року. Даний акт відповідно до Кодексу газорозподільних систем, складено в присутності споживача ОСОБА_1 , в двох екземплярах, один з яких було вручено споживачу, та засвідчено підписами працівників ПАТ «Харківгаз», які здійснювали перевірку газопроводу-вводу та споживачем.

Із копії заяви ОСОБА_1 від 03.12.2015 року вбачається, що він визнав факт наявності у нього незаконної врізки з травня 2015 року.

Частиною першою статті 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до пункту 8 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, акт про порушення від 03.12.2015 року був предметом розгляду на засіданні комісії з розгляду актів про порушення Зміївського УЕГГ. За результатами розгляду проведено нарахування збитків згідно постанови №2494 від 30.09.2015 року, які складають 93751,28 грн.

Відповідно до п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕ КП від 30.09.2015 року №2494, несанкціонований газопровід самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Відповідно до п. 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

У разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму не облікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток Х цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. (п. 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ).

Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм не облікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Згідно п. 1 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.

Відповідно до п. 11 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

З матеріалів справи вбачається, що донарахований не облікований об`єм природного газу відповідачу розраховано за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з 01.10.2014 по 02.12.2015 року, що відображено в акті - розрахунку.

При проведенні розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу за граничними об`ємами споживання враховано наступні параметри: опалювальна площа домоволодіння - 118,8 м2, норма споживання газу на опалення - 11 м3, протягом опалювального періоду та 11 м3*30% протягом міжопалювального періоду, норма споживання газу для приготування їжі та підігріву води з урахуванням плити газової та колонки газової на одну особу - 23,6 м.3*7 (кількість зареєстрованих осіб).

28.02.2018 ОСОБА_1 було направлено вимогу про оплату заборгованості у розмірі 93600,01 грн. перед ТОВ "Харківгаз ЗБУТ", проте вимога виконана не була.

Станом на листопад 2018 року розмір заборгованості складає 93300,01 грн., що підтверджується довідкою по особовому рахунку ОСОБА_1

З 1 липня 2015 року відповідно до Постанови НКРЕКП від 28.05.2015 №1588 постачання природного газу побутовим споживачам Харківської області здійснює підприємство ТОВ "Харківгаз збут", як гарантований постачальник, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Харківгаз збут".

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача вищезазначеної суми.

Доводи ОСОБА_1 , зазначені в апеляційній скарзі стосовно того, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки акт про порушення був складений 03.12.2019 року, нарахування заборгованості було здійснено 09.12.2015 року, а з позовом позивач звернувся лише 26 грудня 2018 року, колегією суддів не приймаються.

Відповідно до вимог ст. 257, п.4 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Застосування строків позовної давності на стадії апеляційного провадження можливе лише у тому випадку, якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача про час і місце розгляду справи, ухвалив у ній заочне рішення, відповідач була вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення.

Такі висновки узгоджені у постанові Великої Палати від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14 (провадження 14-59цс18).

Проте, відповідачем клопотання про застосування строків позовної давності в суді першої інстанції не заявлялося.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що підстав для застосування строків позовної давності на стадії апеляційного провадження не має.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 06 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 12 листопада 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко