Номер провадження: 22-ц/813/6657/19
Номер справи місцевого суду: 521/3401/19
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А.П.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Броднікової Тетяни Григорівни на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 червня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом, який вподальшому уточнила, до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, стягнутих рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 19 жовтня 2017 року з 1200 грн. до 2 500 грн. на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача індексацію аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 19 жовтня 2017 року збільшено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 11 серпня 2015 року, з 600 гривень до 1200 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого ЗУ «Про державний бюджет» з подальшою індексацією, починаючи з 29.09.2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, що їй не вистачає стягнутих за рішенням суду аліментів, оскільки дитина зростає та потребує все більше матеріальних витрат. Дитина відвідує різноманітні заходи: шахи, бейсбол, потребує витрат на харчування, лікування, одяг, шкільні приладдя та інші речі для її розвитку.

Самостійно забезпечити гармонійний розвиток дитини, позивачеві важко, у зв`язку з чим вона звернулася з даним позовом до суду.

У квітні 2019 року ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву та просив стягувати з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/6 частини від його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду до повноліття дитини, посилаючись на його дохід та наявність ще однієї дитини, на яку він сплачує аліменти.

Протокольною ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 23 травня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті зустрічного позову.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 12 червня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 19.10.2017 року та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 2027 грн.щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого ЗУ «Про державний бюджет» з подальшою індексацією, починаючи з 26.02.2019 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Броднікова Тетяна Григорівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 12 червня 2019 року та ухвалити нове, визначивши розмір аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на підставі ст..184 СК України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процессуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з середньої заробітної плати по Одеській області та прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік».

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення індексації, суд першої інстанції виходив з недоведеності вимог.

В апеляційному порядку переглядається рішення лише в частині вимог про збільшення розміру аліментів, з висновком якого колегія суддів повністю не погоджується.

Як вбачається з матеріалів справи у позивача та відповідача є спільна дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.02).

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 29 травня 2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 11 серпня 2015 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 29.04.2015 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 19 жовтня 2017 року збільшено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 11 серпня 2015 року, з 600 гривень до 1200 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого ЗУ «Про державний бюджет» з подальшою індексацією, починаючи з 29.09.2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою апеляційного суду Одеської області від 15 березня 2018 року рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 19 жовтня 2017 року залишено без змін.

У ОСОБА_1 від іншого шлюбу є малолітня дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.44).

Судовим наказом Малиновського районного суду м.Одеси від 25 жовтня 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 800 гривень щомісячно, з урахуванням індексу інфляції відповідно до закону, починаючи з 23.10.2017 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.40).

Відповідно довідки від 21 травня 2019 року, вих..№ 37, ОСОБА_1 працює в ПП «Південна логістична компанія» на посаді транспортного експедитора з 14.02.2017 року і його заробітня плата за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року без утримання податків складає 19027,08 гривень (а.с.72).

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За положеннями ч.1-2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

За положеннями ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ст.7 ЗУ „Про державний бюджет на 2019 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Отже, за правилами ст..182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто не менше 1013,50 грн. з 01 січня 2019 року, 1059 грн. з 01 липня 2019 року та 1109 грн. з 01 грудня 2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 сплачуються на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1200 гривень.

При цьому, заборгованість по аліментам в нього відсутня.

Колегія суддів приймає до уваги, що у ОСОБА_1 на утриманні знаходиться ще один син ОСОБА_6 , на якого судовим наказом стягуються аліменти у розмірі 800 гривень на місяць.

Враховуючи середню заробітню плату ОСОБА_1 3 171,18 грн., а також утриманні з нього аліменти на двох дітей, з урахуванням рішення яке переглядається 2027 + 800 = 2827, залишок його заробітної плати складає 344,18 грн.

Відповідно до ч.3 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Враховуючи, що загальний розмір відрахувань, з урахуванням суми визначеної районним судом в оскаржуваному рішенні, складає 89,15 % від заробітної плати ОСОБА_1 , що навіть перевищує максимальне обмеження у вигляді 70% доходу (заробітної плати), встановлене ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», рішення суду від 12.06.2019 року не може залишатися в силі.

Відповідно до ст..192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В матеріалах справи відсутні докази про поліпшення матеріального стану відповідача по справі, що дає йому можливість сплачувати аліменти у розмірі 2027 грн.на малолітнього сина ОСОБА_7 .

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги, що збільшення середньої заробітньої плати в регіоні не є підставою збільшення розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів в сторону їх зменшення чи збільшення суд враховує положення ст.. 182 та 192 СК України.

При цьому, мінімальний рекомендований розмір аліментів може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи, що майновий стан ОСОБА_1 не дозволяє сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, позов останньої задоволенню не підлягає.

Щодо посилань позивача на додаткові витрати, які понесені нею на лікування дитини та на різноманітні заходи, які відвідує дитина, то вони є окремою вимогою в порядку ст..185 СК України.

Тобто, позивач не позбавлена можливості звернутися до відповідача з вимогами про стягнення додаткових витрат в порядку ст..185 СК України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки право вибору способу стягнення аліментів (у частці чи в твердій грошовій сумі), відповідно до ч.3 ст.181 СК України, надається виключно тому з батьків, або іншому законному представнику дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Оскільки дитина проживає разом з позивачем, то право обирати спосіб стягнення аліментів з відповідача та його змінювати надається позивачеві.

При таких обставинах, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ч. 13 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1,2, 6-7 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням того, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, рішення першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про залишення позовних вимог без задоволення, та зважаючи на те, що позивач у даній справі звільнена від сплати судових витрат, понесені ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 1 152,60 грн. компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Броднікової Тетяни Григорівни задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів залишити без задоволення.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1 у розмірі 1 152,60 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст судового рішення складено: 13.11.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін