ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року м. Чернівці

справа № 715/1659/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Височанської Н.К., Кулянди М.І.

секретаря Ковальчук Н.О.

учасники справи

позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач Публічне акціонерне товариство «Комерційний Індустріальний Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» на ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 серпня 2019 року, головуючий у першій інстанції Цуренко В.А.

встановив:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у серпні 2019 року звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про визнання правочину недійсним так скасування реєстрації.

Справа №715/1659/19 Головуючий у 1 інстанції Цуренко В.А.

Провадження №22-ц/822/1005/19 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 серпня 2019 року відкрито провадження у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» в апеляційній скарзі просить ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 серпня 2019 року скасувати та направити справу для розгляду за належною підсудністю до Печерського районного суду м.Києва або Шевченківського районного суду м.Києва, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Вважає, що справа має розглядатись за місцем знаходження одного з відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» або Публічного акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк».

Зазначає, що нерухоме майно не є предметом спору, вимога про скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про державну реєстрацію є похідною від вимоги про визнання договору недійсним.

Відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» не надходило.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що справа підсудна Глибоцькому районному суду Чернівецької області.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Згідно приписів ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Правила підсудності у цивільному судочинстві можуть визначатися лише процесуальним законом.

На підставі ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

Частинами п`ятнадцятою, шістнадцятою статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Статтею 30 ЦПК України визначено перелік позовів, які розглядаються за правилами виключної підсудності.

Згідно частин 1 та 8 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцем знаходження об`єкта, вартість якого є найвищою.

Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України в п.2 своєї постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5, спори, пов`язані із захистом права власності та інших речових прав, розглядаються судами відповідно до визначеної процесуальним законом юрисдикції. Відповідно до Цивільного процесуального кодексу (в попередній редакції) позови, що виникають з приводу захисту права власності та інших речових прав на нерухоме майно пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини (виключна підсудність). До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

За змістом пункту 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних України від 1 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до п.41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" від 01 березня 2013 року №3 перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

За змістом висновку Великої Палати Верховного Суду, зробленого у постанові від 24 квітня 2019 року у справі №442/4490/18 (провадження №14-158 цс 19), позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (частина перша статті 30 ЦПК України). Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідним від якого є такі вимоги (частина восьма цієї статті).

Вимоги про визнання протиправними дій з прийняття рішень державного реєстратора чи нотаріуса про державну реєстрацію речових прав і обтяжень на нерухоме майно та про скасування цих рішень має розглядати суд, до компетенції якого належить розгляд позовів, які виникають з приводу нерухомого майна, щодо якого державний реєстратор чи нотаріус прийняли вказані рішення.

Згідно із п.41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних України від 1 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Отже, спори, що пов`язані з визнанням недійсними правочинів щодо нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, пред`являються до суду за місцезнаходженням майна, до такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2019 року у справі № 461/6956/17.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останні просили ухвалити судове рішення, є визнання договору між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» та Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» про відступлення права вимоги від 12 грудня 2017 року № 12-12/17 в частині вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , договору між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» та Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 13 грудня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 4308 у частині вимог до ОСОБА_1 недійсними, скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про державну реєстрацію за Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» прав та їх обтяжень від 22 січня 2018 року індексний номер 39305154 та 39305121.

Отже, предметом спору у цій справі є, серед іншого договір між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» та Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 13 грудня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за номером 4308 у частині вимог до ОСОБА_1 , предметом якого є нерухоме майно нежитлова будівля (будівлі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1») та земельна ділянка, які знаходяться в смт. Глибока Глибоцького району Чернівецької області.

Оскільки спір виник щодо нерухомого майна, яке територіально розташоване у смт. Глибока Глибоцького району Чернівецької області, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, підсудність повинна визначатися за правилами, встановленими статтею 30 ЦПК України, спір слід розглядати за місцезнаходженням нерухомого майна.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що справа підсудна Глибоцькому районному суду.

За таких обставин ухвала Глибоцького районного суду Чернівецької області від 6 вересня 2019 року постановлена з додержанням норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» залишити без задоволення.

Ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 11 листопада 2019 року.

Головуючий - підпис (Половінкіна Н.Ю.)

Судді - підписи (Височанська Н.К. Кулянда М.І)

З оригіналом згідно: