Житомирський апеляційний суд
Справа №286/2423/18 Головуючий у 1-й інст. Гришковець А. Л.
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М., Талько О.Б.

за участю секретаря

судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №286/2423/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2018 року, яке ухвалено суддею Гришковець А.Л.у м.Овручі Житомирської області

встановив:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, у якому просив визначити йому додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що після смерті матері відкрилась спадщина на все належне їй за життя майно, яке складається із двох земельних ділянок, що знаходяться на території Піщанівської сільської ради Овруцького району Житомирської області та належало покійній на праві власності, згідно державних актів серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 від 13.12.2004 року. При цьому зазначає, що він не звернувся в нотаріальну контору у встановлений строк, так як на початку 2014 року по місцю свого проживання, по причині, яку він на даний час не може пригадати, частину своїх особистих документів разом з державними актами переклав зберігатися в інше місце. Через незначний проміжок часу, він забув куди саме їх поклав. До державних установ з приводу втрати документів не звертався, так як розумів, що вони знаходяться за місцем його проживання, і це досить тривала процедура в часі. Лише в кінці 2017 року він знайшов частину своїх документів, в тому числі і державні акти.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове яким задовольнити його позовні вимоги.

На підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не взято до уваги те, що апелянт з поважних причин, а саме через відсутність оригіналів державних актів про право власності на земельні ділянки, не міг своєчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Позивач вважає, що вказані обставини є поважними причинами пропуску строку звернення до нотаріуса з відповідною заявою.

Відповідач ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги визнав необґрунтованими, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З урахуванням положень ч.2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Піщаницької сільської ради, розміром 0,9954 га та 0,4717 га, які належала їй на підставі державних актів серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 від 13.12.2004 року.

За життя спадкодавець заповіт не складала. Спадкоємцями першої черги за законом є її сини : ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

20 березня 2014 року відповідач ОСОБА_3 подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

21 березня 2018 року відповідач ОСОБА_3 отримав два свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки (а.с.47, 48).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що жодних доказів про наявність причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у шестимісячний строк позивачем не надано, у зв'язку із чим позивач не виконав свій процесуальний обов'язок із доведення тих обставин, на які посилався як на підставу своїх вимог і заперечень.

Такий висновок суду є обґрунтованим виходячи з наступного.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» надано роз'яснення відповідно до якого при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини судам слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Поважними визнають: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Також, хвороба, перебування позивача-спадкоємця в іншому регіоні України у зв'язку із відрядженням, службовою необхідністю не можуть підтверджуватись лише показаннями свідків.

Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена Розділом 3 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Відповідно до вказаного Порядку (п. 3.3, 3.4, 3.5, 3.6, 3.11, 3.15, 3.23), заяви про прийняття спадщини подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, складеної від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей. Заява про прийняття спадщини підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Аналіз вище вказаних норм Порядку свідчить про те, що заява про прийняття спадщини має бути виконана (написана) спадкоємцем особисто, однак подана може бути безпосередньо спадкоємцем до нотаріуса або направлена йому засобами поштового зв'язку, при цьому справжність підпису спадкоємця може бути посвідчена нотаріально або не посвідчена нотаріально. Відсутня і заборона того, що така заява не може бути доставлена до нотаріуса представником спадкоємця, оскільки заборона стосується лише написання такої заяви представником від імені спадкоємця.

Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що відсутність оригіналів державних актів про право власності матері на земельні ділянки, перешкоджало йому своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Однак позивачем не доведено, викладений в заяві та скарзі, факт відсутності оригіналів документів, інші підстави та причини, які могли об'єктивно, непереборно, перешкоджати йому звернутися до нотаріуса у визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргуОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 березня 2019 року.

Головуючий Судді