27.02.2019 Справа 337/4512/18
Провадження № 2/337/253/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом який мотивує тим, що квартира, яка знаходиться за адресою: м.Запоріжжявул.Героїв 93-ї бригади (колишня Гудименка)АДРЕСА_1, належить їй на праві приватної власності на підставі договору довічного утримання 15.09.2003 року. В зазначеній квартирі зареєстрована її донька відповідачка ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з 2013 року по теперішній час в спірній квартирі не мешкає, виїхала на заробітки, звязку з нею немає, адреса її постійного мешкання їй не відома. Майна відповідачки в квартирі немає, оплату за житлово-комунальні послуги вона не здійснює, перешкод в користуванні квартирою позивач відповідачу не чинила.Оскільки до теперішнього часу відповідачка добровільно не знялась з реєстрації, вона вимушена нести додаткові витрати у зв'язку з оплатою житлово-комунальних послуг за зареєстрованого відповідача.

Вважає, що відповідачка втратила право користування житловим приміщенням спірної квартири, оскільки вона зареєстрована в квартирі формально, фактично за місцем своєї реєстрації не проживає з 2013 року, реєстрація відповідачки в спірній квартирі порушує права та законні інтереси позивача, як власника квартири, зокрема, вона вимушена нести додаткові витрати у зв'язку з оплатою житлово-комунальних послуг за зареєстрованого відповідача

Просить визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

Ухвалою від 30.10.2018 року за даним позовом у справі відкрито загальне позовне провадження та розпочате підготовче провадження.

Ухвалою від 30.11.2018 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві та просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання неодноразово не зявилась, причини своєї неявки суду не повідомила, про слухання справи сповіщалась у встановленому законом порядку.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню.

Так, відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Суд встановив, що квартира АДРЕСА_2 бригади (колишня Гудименка) в м.Запоріжжі відповідно до договору довічного утримання, посвідченого 15.09.2003 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий № 1573, належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1

22.10.2003 року право власності ОСОБА_1 на вказану квартиру зареєстроване у встановленому законом порядку.

У вказаній квартирі з 15.03.2013 року по теперішній час зареєстрована донька позивачки ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) А.Д., ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожна окремо пояснили, що вони є подругами позивача, знають її родину тривалий час, спілкуються. Відповідач ОСОБА_2, яка є донькою позивачки, близька 4-5 років вийшла заміж та назад виїхала з квартири, де мешкала, і з цього часу в спірній квартирі не проживає і не користується нею, її речей в квартирі немає.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеного законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження його майна. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення про позбавлення права власності на житлове приміщення або його користування.

Зясувавши всебічно, повно та обєктивно обставини справи, оцінивши сукупність наданих доказів в їх взаємозвязку і достатності, їх належність, допустимість та достовірність, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Так, суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_2, яка є донькою позивача, тривалий час (з 2013 року) в спірній квартирі не мешкає, за власним бажанням та волевиявленням постійно мешкає за іншою адресою, її особисті речі в квартирі відсутні, будь-яких перешкод з боку позивача в користуванні спірною квартирою, зокрема, що позивач не впускала відповідача до квартири і вона не мала вільного доступу до квартири, створювалаумови які б унеможливлювали її проживання, судом не встановлено,відповідач житлово-комунальні послуги не сплачує, однак з реєстраційного обліку не знялась.

При цьому, суд вважає, що відповідач обґрунтованого заперечення та відзиву на позов не подала, в судове засідання не прибула і жодним чином позовні вимоги не спростувала. Належних та допустимих доказів тому, що вона не втратила інтерес до спірної квартири, бажає там мешкати, але з поважних причин не може цього зробити, суду не надала.

При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, тому що її інтереси порушені, вона не має змоги вільно користуватися належним їй майном за своїм розсудом, а відповідач тривалий строк понад один рік не користується спірним житловим приміщенням, інших домовленостей між сторонами немає.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у м.Запоріжжі, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 бригади ( Гудименка),9, кв. 19) такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 19 у будинку № 9 по вул. Героїв 93 бригади ( Гудименка) у м.Запоріжжі.

Повний текст рішення виготовлено судом 07.03.2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.Є. Гнатик