ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/173/17 Номер провадження 22-ц/814/494/19Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н. С. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Кузнєцової О.Ю.

секретар: Радько О.М.

за участю представника позивачів адв. ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5

на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 04 вересня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Приватного підприємства «Підсобне господарство ім. Зубковського», за участю третіх осіб: Хорольської районної державної адміністрації, Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, про визнання недійсним розпорядження та договору оренди землі.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до місцевого суду з вказаним позовом, уточненим у ході судового розгляду справи, до відповідача, посилаючись на те, що ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті своїх батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Проте, не зважаючи на це, рішеннями Хорольського районного суду Полтавської області від 20.03.2009 року у справі №2-о-26/09 та від 23.02.2009 року №2-о-15/09 задоволено заяви прокурора Хорольського району про визнання відумерлою спадщини, після смерті як ОСОБА_7 так і ОСОБА_8 Рішеннями апеляційного суду від 11.01.216 року та від 12.01.2016 року вказані рішення Хорольського районного суду Полтавської області скасовані.

Зазначають, що на даний час рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 17.02.2016 року визнано за ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом право власності за кожною на 1/3 частки земельних часток (паїв) площами 3,47 в умовних кадастрових гектарах, які знаходяться на території Новачихівської сільської ради Хорольського району Полтавської області та перебувають у колективній власності КСП ім. Кірова Хорольського району Полтавської області, згідно Сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) серії ПЛ №0258367 та ПЛ №0258165.

Вказують, що в подальшому, розпорядженням голови Хорольської РДА №63 від 22.03.2016 року спадкоємцям було надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо спірних земельних ділянок, яка і була виготовлена ФОП ОСОБА_9 Однак, після цього, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було повідомлено, що належні їм земельні ділянки входять до складу земельної ділянки, загальною площею 11,08 га, з кадастровим номером №:00:001:0074, яка на даний час знаходиться в оренді на підставі договору в ПП «Підсобне господарство ім. Зубковського», внаслідок чого їм було відмовлено в здійсненні державної реєстрації належних їм земельних ділянок.

З урахуванням наведених обставин ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Хорольської РДА щодо вирішення питання про ініціювання дострокового розірвання вказаного договору оренди землі, якою було запропоновано безпосередньо звернутися до ПП «Підсобне господарство ім. Зубковського», яке не надало жодної відповіді щодо поставленого питання, на звернення Хорольської РДА щодо підписання угоди про дострокове розірвання договору оренди землі від 31.12.2010 року підприємство відмовилось.

Зазначають, що їх сестра, ОСОБА_6, померла 27.06.2016 року.

Відтак, позивачі, як власники земельних ділянок звернулись до Хорольської РДА з вимогами про виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянко на підставі судового рішення про визнання за ними права власності на паї та отриманого дозволу на розроблення проекту з землеустрою щодо відведення земельних ділянок, проте ПП «Підсобне господарство ім. Зубковського» не бажає дострокового розірвання договору оренди від 31.12.2010 року, що, на думку, позивачів свідчить про бездіяльність Хорольської РДА, яка видала розпорядження №277 від 16.09.2010 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування на земельну ділянку та надання її в оренду приватному підприємству «Підсобне господарство ім. Зубковського».

З урахуванням вищевикладеного остаточно прохали: визнати недійсним розпорядження голови Хорольської районної державної адміністрації №277 від 16.09.2010 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування на земельну ділянку на надання її в оренду приватному підприємству «Підсобне господарство ім. Зубковського» в частині земель сільськогосподарського призначення загальною площею 11,08 га ріллі (кадастровий номер №:00:001:0074) з площі 157 га на території Новачихівської сільської ради Хорольського району Полтавської області; визнати недійсним договір оренди землі від 31.12.2010 року на земельну ділянку площею 11,08 га (кадастровий номер №:00:001:0074) на території Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, укладений між Хорольською РДА та ПП «Підсобне господарство ім. Зубковського» та зареєстрований у Відділі Держкомзему у Хорольському районі Полтавської області, про що 20.02.2012 року у Державному реєстрі земель вчинено запис за №01821; вирішити питання судових витрат.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 04 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

З вказаним рішенням не погодились позивачі, представник яких в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення та неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким їх позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що твердження місцевого суду стосовно того, що позивачі не мають права вимагати визнання спірного договору оренди землі недійсним, оскільки співпадіння належних їм земельних ділянок з орендованою є не стовідсотковим, є необґрунтованим, оскільки так як договір оренди від 31.12.2010 року був укладений щодо земельної ділянки площею 11,08 га без виділення окремих земельних ділянок, то вважають що ними вірно заявлено вимогу про скасування спірного договору в цілому.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач ПП «Підсобне господарство ім. Зубковського» прохає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін, посилаючись на те, що позивачами не наведено будь-яких належних доказів щодо ідентичності обєкта їх права власності та обєкту оренди за договором, що є предметом судового розгляду.

Зауважують, що неможливо співставити обєкт права власності позивачів з обєктом оренди за договором, що є предметом судового розгляду, а тому, на думку відповідача, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не мають права вимагати визнання недійсним договору в цілому. Окрім того, оскільки позивачі не є сторонами оспорюваного договору, то відповідач вказує, що вони не наділені правом і вимагати його розірвання.

Також, вважає, що вимога про визнання недійсним розпорядження голови Хорольської РДА №277 від 16.09.2010 року є безпідставною, з посиланням на правову позицію Верхового Суду України у справі №21-130а15 від 06.10.2016 року та у справі №3-553гс15 від 30.09.2015 року, оскільки скасування такого акту не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

У судовому засіданні представник позивачів апеляційну скаргу підтримав та прохав її задовольнити.

Суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшов висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 17.02.2016 року позов ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області про встановлення факту належності майна спадкодавцям та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, задоволено повністю (т.1, а.с.18-23).

Встановлено факти належності померлим: 02.04.2000 року ОСОБА_7 спадкового майна, тобто права на земельну частку (пай) площею 3,47 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області та перебуває у колективній власності КСП імені Кірова Хорольського району Полтавської області, що належала йому на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ №0258165 та померлій 05.09.2001 року ОСОБА_8 спадкового майна:

- права на земельну частку (пай) площею 3, 47 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області та перебуває у колективній власності КСП імені Кірова Хорольського району Полтавської області, що належала їй на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ №0258367;

- права на 1/4 (одну четверту) частку земельної частки (паю) площею 3,47 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області та перебуває у колективній власності КСП імені Кірова Хорольського району Полтавської області, яку вона прийняла як спадщину померлого 02.04.2000 року чоловіка ОСОБА_7, що належала йому на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ №0258165.

Визнано за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом майна померлого 02.04.2000 року батька ОСОБА_7 та померлої 05.09.2001 року матері ОСОБА_8:

- право на 1/3 (одну третю) частку земельної частки (паю) площею 3,47 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області та перебуває у колективній власності КСП імені Кірова Хорольського району Полтавської області згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ № 0258367;

- право на 1/3 (одну третю) частку земельної частки (паю) площею 3,47 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області та перебуває у колективній власності КСП імені Кірова Хорольського району Полтавської області згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ № 0258165.

Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом майна померлого 02.04.2000 року батька ОСОБА_7 та померлої 05.09.2001 року матері ОСОБА_8:

- право на 1/3 (одну третю) частку земельної частки (паю) площею 3,47 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області та перебуває у колективній власності КСП імені Кірова Хорольського району Полтавської області згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ №0258367;

- право на 1/3 (одну третю) частку земельної частки (паю) площею 3,47 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області та перебуває у колективній власності КСП імені Кірова Хорольського району Полтавської області згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ №0258165.

Визнано за ОСОБА_4, 09.04.1991р.н., впорядку спадкування за законом майна померлого 02.04.2000 року батька ОСОБА_7 та померлої 05.09.2001 року матері ОСОБА_8:

- право на 1/3 (одну третю) частку земельної частки (паю) площею 3,47 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області та перебуває у колективній власності КСП імені Кірова Хорольського району Полтавської області згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ №0258367;

- право на 1/3 (одну третю) частку земельної частки (паю) площею 3,47 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області та перебуває у колективній власності КСП імені Кірова Хорольського району Полтавської області згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ №0258165.

Відповідно до актового запису №28, вчиненого виконкомом Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, ОСОБА_6 померла 27.06.2016 року (Свідоцтво про смерть серії І-КЕ №324740 від 29.06.2016 року, т.1, а.с.16).

При цьому, розпорядженням ОСОБА_9 Хорольської РДА «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування на земельну ділянку на надання її в оренду приватному підприємству «Підсобне господарство ім. Зубковського» від 16.09.2010 року №277, зокрема, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою ПП «Підсобне господарство ім. Зубковського» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; передано в оренду земельну ділянку площею 157,0 га строком на 10 років; орендарю забезпечено укладення договору оренди земельної ділянки в місячний строк (т.1, а.с.244).

31.12.2010 року, між Хорольською РДА та ПП «Підсобне господарство ім. Зубковського» було укладено договір оренди землі №57 щодо спірної земельної ділянки площею 11,08 га строком на 10 років (т.1, а.с.135-136).

Як убачається з довідки Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області №02-32/010 від 17.01.2017 року, належні позивачам земельні частки (паї) знаходяться в межах земельного масиву площею 11,08 га кадастровий номер :00:001:0074, право оренди якого перебуває у ПП «Підсобне господарство ім. Зубковського» на підставі договору від 31.12.2010 року №57 (т.1, а.с.27).

З урахуванням наведених обставин, рішеннями Державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагенства у Хорольському районі Полтавської області від 09.11.2016 року позивачам було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки наявне співпадіння належних їм земельних часток (паїв) з орендованою ПП «Підсобне господарство ім. Зубковського» земельною ділянкою кадастровий номер :00:001:0074, - 89,2273% та 94,2001% відповідно (т.1, а.с.35, 37).

В подальшому, позивачами направлялись листи як до Хорольської РДА, так і до ПП «Підсобне господарство ім. Зубковського» щодо врегулювання питання виділення в натурі належних їм земельних ділянок, проте воно вирішено не було, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом (т.1, а.с.24-26, 29-32).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий суд виходив із того, що позивачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог та з урахуванням того, що співпадіння обєктів права власності позивачів та орендованої земельної ділянки ПП «Підсобне господарство ім. Зубковського» є не стовідсотковим, а тому позивачі не мають права вимагати визнання недійсним договору оренди в цілому.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на нормах матеріального права, виходячи з наступного.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст.ст.116, 125 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Нормою ч.4 ст.124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За нормою ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Оособа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як роз'яснив Пленум ВСУ у п.4 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. N9 судам, відповідно до статті 215 ЦК (435-15) необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо).

Матеріалами справи встановлено, що 31.12.2010 року, між Хорольською РДА та ПП Підсобне господарство ім. Зубковського» було укладено договір оренди землі №57 щодо земельної ділянки площею 11,08 га строком на 10 років. Даний договір зареєстровано у Хорольському районному відділ Полтавської РФ Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.11.2012 року за № 01821.

Даний договір було укладено на підставі розпорядженням ОСОБА_9 Хорольської РДА від 16.09.2010 року №277 та виготовленої і затвердженої у передбаченому законом порядку технічної документації із землеустрою.

Жодних порушень закону при його укладенні матеріалами справи не вставлено та не доведено позивачами.

При цьому, лише доведеність факту часткового співпадіння належних позивачам земельних часток (паїв) з земельною ділянкою кадастровий номер :00:001:0074, яка є обєктом оренди за оспорюваним договором, не може свідчити про недійсність укладеного правочину за відсутності на те передбачених законом підстав. Так, установлено, що договір оренди землі №57 від 31.12.2010 року не суперечить вимогам закону, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, сторони якого, при укладенні, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі.

Окрім того, як убачається з аналізу наведених вище положень закону та наданих сторонами доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що розпорядження ОСОБА_9 Хорольської РДА «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування на земельну ділянку на надання її в оренду приватному підприємству «Підсобне господарство ім. Зубковського» від 16.09.2010 року №277, зокрема, і в оскаржуваній частині, стосовно земель сільськогосподарського призначення загальною площею 11,08 га ріллі (кадастровий номер №:00:001:0074) з площі 157 га на території Новачихівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, відповідає вимогам закону та не суперечить йому, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його недійсності не надано, законом його недійсність також не встановлена.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.5-6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з нормою ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності (ч.2). Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3).

За змістом ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що Договір оренди землі №57 від 31.12.2010 року та розпорядження ОСОБА_9 Хорольської РДА від 16.09.2010 року №277 містять всі істотні умови, передбачені законом, їх положення є чіткими та зрозумілими.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для задоволення даного позову та визнання спірного правочину Договору оренди землі №57 від 31.12.2010 року, укладеного між Хорольською РДА та ПП «Підсобне господарство ім. Зубковського»та розпорядження ОСОБА_9 Хорольської РДА від 16.09.2010 року №277недійсними в силу положень ст.215 ЦК України, оскільки позивачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що могли б доводити їх недійсність

На підставі вищевикладеного суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, нормою права, яка підлягає застосуванню, оцінив надані сторонами докази та дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання оспорюваного правочину та розпорядження недійсними.

Доводи апеляційної скарги стосовно необгрунтованості твердження місцевого суду про те, що позивачі не мають права вимагати визнання спірного договору оренди землі недійсним, оскільки співпадіння належних їм земельних ділянок з орендованою є не стовідсотковим, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки наведене твердження в жодній мірі не впливає на висновок суду про відсутність підстав для визнання договору оренди землі та розпорядження недійсними, з урахуванням недоведеності даного факту позивачами.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують та зводяться фактично до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права.

Таким чином, суд першої інстанції повно та обєктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5,- залишити без задоволення.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 04 вересня 2018 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ : Т.О. Кривчун

СУДДІ: С.М. Бондаревська

ОСОБА_10