КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 760/30146/18

провадження № 22-ц/824/12809/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Голуб С.А., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Костецької М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06 червня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабійчука Сергія Івановича, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з зазначеним позовом до державного реєстратора управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабійчука С.І., третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування державної реєстрації.

В обґрунтування вимог зазначила, що 20 січня 2015 року державним реєстратором Бабійчук С.І. прийнято рішення, індексний номер 18802396 від 23 січня 2015 року, про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Вважає, що рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на спірну квартиру прийнято державним реєстратором з порушенням вимог закону, незважаючи на наявність обтяжень квартири в Єдиному реєстрі, що суперечить п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому підлягає скасуванню.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06 червня 2019 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до державного реєстратора управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабійчука Сергія Івановича, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування державної реєстрації.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального права, за неповного з`ясування обставин, що мали бути з`ясовані.

Зазначає, що місцевим судом внаслідок незастосування норм статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції станом на дату прийняття оскаржуваного рішення, а саме 23 січня 2015 року, було зроблено помилковий висновок про необхідність відмови у задоволені позову.

Указує, що станом на час прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 , обтяження на які посилається позивач були дійсні.

13 вересня 2019 року до Київського апеляційного суду від представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 . надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

01 жовтня 2019 року до Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 надійшло заперечення на апеляційну скаргу.

04 жовтня 2019 року до Київського апеляційного суду від начальника управління Головного територіального управління юстиції у місті Києві Управління державної реєстрації надійшло повідомлення, стосовно того, що трудові відносини між Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві та державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Бабійчуком Сергієм Івановичем припинені 11 березня 2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабійчука Сергія Івановича, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування державної реєстрації - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві як правонаступника відповідача у порядку процесуального правонаступництва.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи наведені в апеляційній скарзі, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволені позову місцевий суд виходив із того, що суду не надано будь-яких доказів, що попередній власник квартири за життя оспорював результати прилюдних торгів з продажу спірної квартири, тому за таких обставин, дії державного реєстратора управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабійчука С.І. при здійснені реєстрації права власності ОСОБА_2 на спірну квартиру відповідали вимогам закону, які були чинні на час їх вчинення.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону з огляду на наступне.

Встановлено, що 26 червня 2003 року рішенням Шевченківського районного суду міста Київ з ОСОБА_5 на користь АКБ «Мрія» було стягнуто заборгованість у розмірі 7099, 89 доларів США.

22 грудня 2006 року державним виконавцем ВДВС Солом`янського району м. Києва на виконання рішення суду були проведені торги, за результатом яких квартира АДРЕСА_1 була реалізована ОСОБА_2 .

У зв`язку із придбанням ОСОБА_2 зазначеної квартири, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу 22 грудня 2006 року видав свідоцтво, яким було посвідчено право власності ОСОБА_2 на вказану квартиру.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Київ від 08 жовтня 2008 року було скасовано забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , який було накладено ухвалою Шевченківського районного суду м. Київ від 03 червня 2003 року.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Доводи апеляційної скарги про наявність обставин, які на думку ОСОБА_1 унеможливлювали реєстрацію права власності на спірну квартиру за наявності обтяжень щодо відповідного нерухомого майна, не знайшли підтвердження.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що державним реєстратором Бабійчуком С.І. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 січня 2015 року внесено запис до Державного реєстру речових прав №8469824 про право власності ОСОБА_2 на квартиру загальною площею 47,9 кв. м, житловою площею 22,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, вони не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

На час вчинення оскаржуваної дії державного реєстратора про реєстрацію права власності на спірну квартиру за новим власником, діяла редакція статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно з якою наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно не були визначені законом як підстава для відмови у вчиненні реєстраційних дій.

Крім того, із наданого суду першої інстанції розширеного витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23 жовтня 2007 року вбачається, що спірна квартира перебувала під арештом та забороною відчуження, а саме:

-накладеним ухвалою Шевченківського суду міста Києва від 06 червня 2003 року реєстраційний номер обтяження 1351208 від 04 жовтня 2004 року;

-накладеним ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2006 року № 2-8496, реєстраційний номер обтяження 4220426 від 14 грудня 2006 року;

-під забороною відчуження, що виникла внаслідок договору застави квартири № 4428 від 31 жовтня 2002 року, реєстраційний номер обтяження № 4186986 від 08 грудня 2006 року.

Із змісту указаних ухвал суду та договору застави вбачається, що обтяження були вчинені безпосередньо на забезпечення прав банку як кредитора і заставодержателя у зв`язку із невиконанням ОСОБА_5 грошового зобов`язання перед АКБ «Мрія».

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин та висновків суду про те, що рішення державного реєстратора управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабійчука С.І. індексний номер 18802396 від 23 січня 2015 року, про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , було прийнято з дотриманням положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та не доведеності позивачем обставини щодо порушення внаслідок прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення її прав.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.О. Писана

Судді С.А. Голуб

С.О. Журба