Справа № 450/3233/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/225/19 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м. Львів

Справа № 450/3233/16-ц

Провадження № 22-ц/811/225/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

розглянув апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін

на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2018 року у складі судді Мусієвського В.Є.
у справі
за заявою Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області по цивільній справі №450/3233/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області по цивільній справі №450/3233/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Дану ухвалу суду оскаржила Військова частина НОМЕР_1 , подавши апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що 19.07.2017 року на адресу Військової частини № НОМЕР_2 із відділу Державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції надійшла постанова про відкриття виконачого провадження від 11.07.2017 року, винесена при примусовому виконанні виконавчого листа №450/3233/16-ц від 13.03.2017 року про поновлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді лаборанта медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 с.Липники, Пустомитівського району Львівської області з 18.11.2017 року. Виконати рішення суду немає можливості, оскільки в результаті введення в дію нового штату ВЧ НОМЕР_1 з 26.11.2016 року відбулися суттєві зміни в структурі та в чисельності особового складу. Разом з тим, змінилася структура й медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 , скорочено посаду лаборанта і не введено жодної посади, на яку можна було б розмістити позивача. Відтак вважає, ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області незаконною, оскільки на час розгляду вказаної заяви відсутня реальна можливість поновити позивача на посаді, з якої її було скорочено.
Просить ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2018 рокускасувати та постановити нову, якою заяву задовільнити.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконним та скасовано наказ від 18 листопада 2016 року № 266 по військовій частині НОМЕР_1 села Липники Пустомитівського району Львівської області про звільнення ОСОБА_1 з посади лаборанта медичного пункту військової частини на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату працівників.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді лаборанта медичного пункту військової частини НОМЕР_1 села Липники Пустомитівського району Львівської області з 18 листопада 2016 року.
Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 села Липники Пустомитівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 12 416,82 грн.
Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 села Липники Пустомитівського району Львівської області в дохід держави 640,00 грн судового збору.
Рішення в частині поновлення на посаді допущено до негайного виконання.
Рішенням апеляційного суду Львівської області від 26 червня 2017 року рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 лютого 2017 року змінено в частині стягнення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 села Липники Пустомитівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 7 810,61 грн. У решті судове рішення залишено без змін.
Постановою Верховного суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 вересня 2018 року касаційні скарги військової частини НОМЕР_1 та ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 лютого 2017 року у незміненій при перегляді апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду Львівської області від 26 червня 2017 року залишено без змін.

Поновлено виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 лютого 2017 року.

11 липня 2017 року відкрито виконавче провадження відділом Державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції про примусове виконання виконавчого листа № 450/3233/16-ц від 13.03.2017 року про поновлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаді лаборанта медичного пункту військової частини НОМЕР_1 с. Липники, Пустомитівського району Львівської області з 18.11.2017 року.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність заяви Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення виконання рішення оскільки заявник не навів жодних обгрунтувань, які в силу ст. 435 ЦПК України є підставами для відстрочки виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1-5 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 10 Постанови Верховного Суду України № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року з наступними змінами і доповненнями, задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.
Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому.

Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконане7повністю.

При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Заявник просить відстрочити виконання рішення суду про поновлення на роботі, яке відповідно до вимог ст.. 235 КЗпП підлягає негайному виконанню.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Отже доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими, не підлягають задоволенню та не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального чи процесуального права під час розгляду даної справи.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Колегія суддів вважає, що cудом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе судове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2018 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 07 березня 2019 року.

Головуючий

Судді