Справа № 492/1313/17
Провадження № 2/492/28/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області в складі головуючого судді Варгаракі С.М., за участю секретаря судового засідання Богдан А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Арциз Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Арцизької міської ради Одеської області, за участю третьої особи: ОСОБА_2, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини та позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за участю третьої особи: Арцизької міської ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2017 р. позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Арцизької міської ради Одеської області, в якому просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 29 січня 2014 року, посилаючись на те, що після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку № 168 розташованого по вул. Пушкіна у м. Арциз Одеської області. Оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі позивачка не має можливості, оскільки пропустила встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, так як її батько мешкав у будинку розташованому навпроти її будинку, вона постійно за ним піклувалася, купувала ліки, готувала їжу, годувала його, та після його смерті фактично прийняла спадщину і вважала, що усе майно її батька переходить до неї, як до є єдиної спадкоємиці після смерті ОСОБА_3, тому звернулася з зазначеною позовною заявою до суду.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2017 року у справі відкрито провадження та призначене судове засідання.

Ухвалою суду від 30 січня 2018 року, залучено ОСОБА_2 до участі у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Арцизької міської ради Одеської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

17.04.2018 р. до суду від залученої в судовому засіданні до участі у справі в якості третьої особи - ОСОБА_2, надійшла позовна заява до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок № 168, по вул. Пушкіна, м. Арциз Одеської області, який належить ОСОБА_3, померлому 28 січня 2014 року, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем зазначеного майна після смерті діда, однак при зверненні у встановлені законом строки до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця їй було відмовлено, тому отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, який знаходиться у відповідачки, у звязку з чим третя особа змушена звернутися до суду.

Ухвалою суду від 22 травня 2018 року позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за участю третьої особи: Арцизької міської ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування прийнято та обєднано в одне провадження з позовною заявою ОСОБА_1 до Арцизької міської ради Одеської області, за участю третьої - ОСОБА_2, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 позивачка за первісним позовом та відповідачка за позовом третьої особи та її представник в судове засідання не зявилися, але надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача за первісним позовом - Арцизької міської ради Одеської області, в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просив суд про розгляд справи у його відсутність, щодо заявлених позовних вимог покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи ОСОБА_2 яка заявляє самостійні вимоги, в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги третьої особи підтримали в повному обсязі, просив їх задовольнити, позовні вимоги ОСОБА_1 позивачка за первісним позовом не визнав просив суд відмовити у задоволенні її позову.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із цивільного законодавства, повязані із спадковим правом, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, народилася 11 квітня 1967 року, її батьками вказані ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідно до свідоцтва про народження серія І-ЯК № 352435 від 25.04.1967 р. (а.с. 6, 83). ОСОБА_4, померла 12.03.2009 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ЖД № 184807 від 13.03.2009 р., виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області (а.с. 12, 85). ОСОБА_3, помер 29.01.2014 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЖД № 361753 від 30.01.2014 р., виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області (а.с. 13, 84).

За життя ОСОБА_3 належав житловий будинок № 168, по вул. Пушкіна, м. Арциз Одеської області, на підтвердження вказаного, суду було надано, свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок від 25.09.1996р. (а.с. 103), технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 1996р. (а.с. 7, 8, 11, 97-100, 106), рішення виконавчого комітету Арцизької міської ради народних депутатів «Про затвердження самовільно збудованих будівель» № 455 від 22.11.1993р. (а.с. 9, 101), рішення виконавчого комітету Арцизької міської ради народних депутатів «Про оформлення права власності на буд. № 168 по вул.Пушкіна» № 461 від 29.11.1993р. (а.с. 9 з.б., 102), виписку із рішення № 346 від 14.10.1997р. «Про передачу безкоштовно в приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарчих будівель ОСОБА_3, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1» (а.с. 10, 104-105).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості житлового будинку, розташованого за адресою: м. Арциз Одеської області, вул.Пушкіна, буд. № 168, вартість вказаного житлового будинку становить 86 394,00 грн. (а.с. 107-137).

Позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 632/02-31 від 01.07.2016 року, виданою Арцизькою районною державної нотаріальною конторою Одеської області (а. с. 14).

Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 49603751 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та № 49603759 (заповіти/спадкові договори) від 25 жовтня 2017 року, листа № 1976/01-16 від 27.10.2017 року, виданих Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області щодо майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 відкрита спадкова справа за заявою ОСОБА_2 третьої особи яка заявляє самостійні вимоги, щодо предмета спору, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а. с. 21, 22, 23).

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не звернувся, на обґрунтування чого у позовній заяві зазначила, що такі причини пов'язані у звязку з тим, що одразу після смерті батька ОСОБА_3, вона до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини не звернулася, та як фактично прийняла спадщину і вважала, що усе майно батька переходить до неї як спадкоємця. Крім того, зазначила, що її батько ОСОБА_3 мешкав у будинку, розташованому навпроти її будинку, вона постійно за ним піклувалася, придбала ліки, готувала їжу, годувала його.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до положень ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» під час розгляду справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після смерті спадкодавця, у встановлений законом строк не звернувся, оскільки як вона зазначає фактично прийняла спадщину.

Суд зазначає, що в чинному ЦК України, відсутнє поняття фактичного прийняття спадщини.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку.

Доказів, які об'єктивно підтверджували б, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, ОСОБА_1 не надала.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що зазначені позивачем обставини для надання додаткового строку для прийняття спадщини не є об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали позивачу у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні положень ст. 1272 ЦК України.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін . Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі уразі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 26 вересня 2012 року, прийнятому у справі № 6-85цс12 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (ч.3 ст. 1272 ЦК України) у подібних правовідносинах, зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Дослідивши, всі докази у їх сукупності, суд вважає, що безспірних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач за первісним позовом ОСОБА_1 не надала. Крім того, суд зважує на те, що позивач проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 в одному місці, нікуди не виїжджала, не складає непереборні та істотні труднощі для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Суд критично ставиться до пояснень позивача ОСОБА_1 щодо фактичного успадкування спадкового майна, оскільки вказаного поняття ЦК України не передбачає.

Крім того, третьою особою яка заявляє самостійні вимоги, щодо предмета спору ОСОБА_2 було надано суду копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 632/02-31 від 01.07.2016 р. виданої Арцизькою нотаріальною конторою, відповідно до якої, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_3, у звязку з пропуском встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 54); копію позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом від 03.08.2016 р. (а.с. 55-56); копію рішення Арцизького районного суду Одеської області від 20.09.2016 р. про задоволення вищевказаного позову та визнання в порядку спадкування за ОСОБА_1 житлового будинку № 168, по вул. Пушкіна, м. Арциз Одеської області, після смерті ОСОБА_3 (а.с. 52-53, 89-90); копію рішення апеляційного суду Одеської області від 23.03.2017 р. про скасування рішення Арцизького районного суду Одеської області від 20.09.2016 р. (а.с. 59-61, 92-96).

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивачка за первісним позовом ОСОБА_1, подала заяву про прийняття спадщини після встановленого законом строку та якій нотаріусом у звязку з вказаним було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Проте позивачка в порушення норм чинного законодавства, звернулася до суд не з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом до неналежного відповідача. Оскільки вказані дії не принесли бажаного результату все ж таки позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, проте навіть не вказала та не надала жодного допустимого доказу поважної причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову позивачу ОСОБА_1 у задоволенні її позову у повному обсязі.

Що стосується позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, судом встановлено наступне.

ОСОБА_6 народилася 18.08.1985 року, матірю вказана ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЖД № 479640 від 16 червня 2016 року (а.с. 77). З свідоцтва про одруження серія І-ЖД № 113025 від 07.03.2003 року вбачається, що позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_8, у якої дошлюбне прізвище було «Делі» (а.с. 78). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 0 від 16.06.2016 року, ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Делі» (а.с. 80). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 6 від 16.06.2016 року, ОСОБА_7 розірвала шлюб з ОСОБА_9, після розірвання шлюбу змінила прізвище на дошлюбне «Мойсеєнко» (а.с. 81). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 7 від 16.06.2016 року, ОСОБА_1 народилася 11.04.1967 року, батьком вказаний ОСОБА_3 (а.с. 79).

Відповідно до рішення Арцизького районного суду Одеської області від 17.10.2016 р., ОСОБА_2 визначено додатковий строк у три місяці, з дня набрання чинності рішенням суду, для подачі заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3, який помер 29.01.2014 р., яке набрало законної сили від 28.10.2016 р. (а.с. 87-88). ОСОБА_2 26.11.2016 р. подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого 29.01.2014 р. (а.с. 91).

ОСОБА_2відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок № 168, розташований по вул. Пушкіна, м. Арциз Одеської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 792/02-14 від 26.04.2018 року, виданою Арцизькою районною державної нотаріальною конторою Одеської області (а. с. 150).

Судом встановлено, що в установлений законом строк, ОСОБА_2 звернулася до Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, в результаті чого державним нотаріусом була заведена спадкова справа № 534/2016.

Однак, Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно через відсутність правовстановлюючого документу на майно.

ОСОБА_2 вказує на те, що правовстановлюючі документи на житловий будинок № 168, розташований по вул. Пушкіна, м. Арциз Одеської області, знаходяться у ОСОБА_1, яка чинить опір у доданні вказаних документів задля того, щоб ОСОБА_2 була позбавлена можливості успадкувати, спадкове майно після смерті спадкодавця.

В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Судом досліджено надані докази та встановлено, як зазначається у рішенні Арцизького районного суду Одеської області від 20.09.2016 р.; рішенні апеляційного суду Одеської області від 23.03.2017 р., на підтвердження наявності спадкового майна у вигляді житлового будинку № 168, по вул.Пушкіна, м.Арциз Одеської області позивачка ОСОБА_1 надала правовстановлюючі документи на вказане майно. Крім того, ОСОБА_1 при звернення до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, було надано копії правовстановлюючі документи на спадкове майно та не заперечувалося позивачем про їх відсутність.

Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що прийняття спадщини ОСОБА_2 у вигляді житлового будинку № 168, по вул.Пушкіна, м.Арциз Одеської області, після смерті ОСОБА_3, померлого 29 січня 2014 року, встановлено в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_2 у встановленому законом порядку після смерті спадкодавця звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2, у звязку з чим суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на спадщину у вигляді житлового будинку № 168, по вул. Пушкіна, м. Арциз Одеської області, після смерті ОСОБА_3, померлого 29 січня 2014 року.

Суд вважає, що позов ОСОБА_2 обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені нею в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути 863,94 грн. сплаченого судового збору, відповідно до квитанції (а. с. 69).

На підставі ст.ст. 15, 1216, 1217, 1258, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст. ст. 7, 8, 19, 76-81, 206, 211, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Арцизької міської ради Одеської області, за участю третьої особи: ОСОБА_2, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити повністю.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за участю третьої особи: Арцизької міської ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визначити за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, право приватної власності в порядку спадкування на житловий будинок № 168 по вул. Пушкіна м. Арциз Одеської області, з прилеглими до нього господарськими спорудами, згідно технічної документації на зазначений житловий будинок, який залишився після смерті ОСОБА_3, померлого 29 січня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (11.04.1967 р. н., РНОКПП: НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3)на користь ОСОБА_2 (18.08.1985 р. н., РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3)судові витрати у розмірі 863 (вісімсот шістдесят три) гривні 84 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 07 березня 2019 року.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_10