ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року

м.Суми

Справа №591/5141/18

Номер провадження 22-ц/816/4618/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група»;

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 17 липня 2019 року в складі судді Клименко А.Я. постановлене у м. Суми, повний текст судового рішення складено 26 липня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у серпні 2018 року, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 44429 грн. 33 коп., в тому числі 34429 грн. 33 коп. збитки за наслідками дорожньо транспортної пригоди та 10 000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вирішити питання розподілу судових витрат. Уточнивши свої позовні вимоги позивач просив стягнути на його користь 43653 грн. 17 коп., в тому числі 33653 грн. 17 коп. збитки за наслідками дорожньо транспортної пригоди та 10 000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Свої вимоги мотивував тим, що 14.09.2017 року сталася дорожньо транспортна пригода за участю Geely з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням відповідача, транспортного засобу ВАЗ 2109 з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля Nissan Skyline з номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , в результаті якої, транспортний засіб позивача було пошкоджено. Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.12.2007 року, яку постановою Апеляційного суду Сумської області від 17.01.2018 року залишено без змін, відповідача було визнано винною у скоєнні ДТП. Зазначає, що цивілльно правову відповідальність відповідача, як власника автомобіля Geely з номерним знаком НОМЕР_1 було застраховано полісом ПАТ СК «Українська страхова група» № АК /6360487, в зв`язку з чим, ПАТ СК «Українська страхова група» виплатила страхове відшкодування позивачу в розмірі 32083 грн. 74 коп. Вказує, що йому належить право вибору особи, яка має відшкодувати завдану шкоду, зокрема, право пред`явлення вимоги або до відповідача або до ПАТ СК «Українська страхова група». Зазначає, що ним було витрачено на ремонт пошкодженого автомобіля 57 315 грн. 00 коп., в той час, як відшкодовано йому було грошову суму в розмірі 32083 грн. 74 коп. Таким чином, не відшкодованою залишається сума в розмірі 25231 грн. 26 коп. Крім того, зазначає, що він має право на відшкодування інфляційних збитків в розмірі 3 % річних та витрат понесених ним на правову допомогу в розмірі 6 000 грн. Таким чином, загальна сума спричинених йому збитків становить 34429 грн. 33 коп. Зазначає, що пошкодження майна позивача позбавило його можливості користуватися ним, а постійні думки про це не давали йому спокою. Вказує, що він переніс душевне потрясіння, внаслідок неправомірних дій відповідача, що завдало йому значного дискомфорту та психологічного дисбалансу. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17 липня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 33653 грн. 17 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 4000 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2504 грн. 80 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення в частині визначення розміру матеріальної шкоди, стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу і ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні цієї частини позовних вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не звернув увагу на те, що позивачем безпідставно включено до розміру збитків, що спричиненні скоєною ДТП вартість ремонту боковини лівого крила, про пошкодження якого у переліку пошкоджень, що зазначені в протоколі огляду та у висновку № 028/3017 автотоварознавчого дослідження не зазначено. Також, позивачем безпідставно включено до розміру збитків, що спричиненні скоєною ДТП вартість обслуговування автомобіля ТВ691ВТ та шино монтаж колес, оскільки ці витрати не відносяться до відновлювального ремонту автомобіля. Крім того, у розмір збитків, що спричиненні скоєною ДТП безпідставно включено вартість фарбування всіх чотирьох дисків колес, в той час, як внаслідок скоєння ДТП було ушкоджено лише диски двох колес. Також, до суми збитків, завданих внаслідок скоєння ДТП, судом першої інстанції безпідставно включено понесені позивачем витрати на правову допомогу, які не відносяться до збитків. Зазначає, що з неї безпідставно стягнуто на користь позивача розмір інфляційних збитків та 3 % річних, оскільки доказів того, що вона відмовлялась сплатити позивачу суму в розмірі 24731 грн. 26 коп. матеріали справи не містять. Більш того, в матеріалах справи міститься розписка позивача про те, що він не має до відповідача претензій. Вказує, що жодної вимоги позивач на адресу відповідача не направляв. Також зазначає, що розмір збитків завданих внаслідок ДТП в сумі 24731 грн. 26 коп. є завищеним та не відповідає дійсності. Серед іншого зазначає, що жодних доказів спричинення позивачу моральної шкоди матеріали справи не містять.

Позивач надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу в якому останній не погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі та вказує, що ліва бокова частина міститься в протоколі огляду ТЗ. Крім того, оскільки диски фарбуються без гуми, то і витрати понесені за послуги шиномантажу були взяті до розрахунку при обрахуванні розміру завданих внаслідок ДТП збитків. Необхідність фарбування всіх колісних дисків викликана тим, що Методикою визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, не передбачено підбір фарби для фарбування колісних дисків, а тому фарбування в один колір диску відбувається лише за умови фарбування всіх дисків в один колір. Зазначає, що витрати понесені на правову допомогу були зумовлені необхідністю відновлення порушеного права позивача, а тому також підлягають відшкодуванню. Вказує, що завдання майнової шкоди також є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків і породжує зобов`язання особи, яка завдала майнову шкоду перед особою, якій її було завдано, а тому відповідно до ст. 625 ЦК України у позивача виникло право на відшкодування завданої шкоди з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми. Крім того, зазначає, що він має також право на відшкодування моральної шкоди, викликаною мобілізацією додаткових коштів на запасні частини, ремонтні роботи, пошук спеціаліста тощо. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Третьою особою письмові пояснення з приводу поданої апеляційної скарги до суду надано не було.

Представник відповідача апеляційну скаргу в судовому засіданні підтримав. Просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечив. Просив у її задоволенні відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачу було завдано збитки в результаті дорожньо транспортної пригоди з вини відповідача ОСОБА_2 і дана обставина встановлена судом. Також, суд виходив з обґрунтованості обрахованих позивачем розміру завданих йому збитків. Крім того суд, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості вважав за необхідне стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 4000 грн. 00 коп.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи власником автомобіля Nissan Skyline з номерним знаком НОМЕР_3 , який зареєстрований в Грузії є ОСОБА_5 (том. 1 а.с. 83). Також з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 здійснював керування вказаним транспортним засобом на підставі довіреності виданої йому власником у 2016 році.

14.09.2017 року відповідач, виїжджаючи з прилеглої території по вул. Іллінській в м. Суми, біля буд. 24 не надала перевагу в русі та допустила зіткнення з автомобілем ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі. Внаслідок цього автомобіль ВАЗ 2109 виїхав на смугу зустрічного транспорту, де зіткнувся з автомобілем Nissan Skyline Coupe, за кермом якого перебував позивач. В результаті вказаної ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.12.2017 року по справі № 592/11836/17 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. (том. 1, а.с. 7-8)

Відповідно до страхового полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27.04.2017 року № АК /6360487 цивільно - правову відповідальність власника автомобіля Geely MR 7151 A застраховано у ПАТ СК «Українська страхова група». Ліміт страхового відшкодування по вказаному страховому полісу за завдання матеріальної шкоди визначено сумою в 100 000 грн.(том. 1 а.с. 91).

Відповідно до акту огляду транспортного засобу, проведеного експертом атотоварознавцем ОСОБА_6 в результаті ДТП було пошкоджено бампер передній, що підлягає ремонту та фарбуванню, лівий покажчик повороту в бампері, що підлягає заміні, ліве переднє крило, що відлягає заміні та фарбуванню, бризговик брудозахисний крила, що підлягає заміні, диск лівого переднього колеса, що підлягає ремонту та фарбуванню, дверка передня ліва, що підлягає заміні та фарбуванню, корпус дзеркала зовнішній лівий, що підлягає фарбуванню, петля ліва верхня дверки, що підлягає заміні та фарбуванню, петля ліва нижня дверки, що підлягає заміні та фарбуванню, ущільнювач нижній лівої дверки, що підлягає заміні, А- стійка боковини ліва, що підлягає ремонту та фарбуванню, порушення геометрії по прорізу двері, що потребує ремонту, В стійка боковини ліва, що потребує ремонту та фарбування, панель боковини зовнішня (крило) задня ліва, що потребує ремонту та фарбування, арка (бризговик) крила заднього, зовнішня ліва, що підлягає ремонту та фарбуванню, диск колеса заднього лівий, що підлягає ремонту та фарбуванню, бампер задній, що підлягає фарбуванню. (том. 1 а.с. 49).

Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження від 06.12.2017 року № 018/2017, виконаного експертом атотоварознавцем ОСОБА_6 вартість матеріальної шкоди, завданої позивачу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу на складові частини та деталі складає 39619 грн. 79 коп. без урахування ПДВ (том. 1, а.с.10-31).

15.09.2017 року позивач звернувся до ПАТ СК «Українська страхова група» із заявою про здійснення йому страхового відшкодування завданої відповідачем матеріальної шкоди.

28.02.2018 року позивачем отримано страхове відшкодування в сумі 32083 грн. 74 коп. від ПАТ СК «Українська страхова група». (том. 1 а.с. 9)

Відповідно до акту технічного огляду транспортного засобу від 25.11.2017 року, виконаного оцінювачем ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , транспортний засіб Nissan Skyline з номерним знаком НОМЕР_3 зазнав наступних пошкоджень: передній бампер, лівий передній повторювач повороту, лівий передній диск колеса, ліве дзеркало заднього виду, ліве переднє крило, ліва дверь, ліва боковина, лівий задній диск колеса, передня стойка лівих дверей, задня стойка лівих дверей, арки заднього лівого колеса, задній бампер, порог лівий, уплотнітель лівих дверей, петлі лівих дверей, тріщина лівого переднього колеса, перекос пройми дверей. (том. 1 а.с. 137).

Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження від 04.12.2017 року, виконаного оцінювачем ОСОБА_7 вартість матеріальної шкоди, завданої позивачу з урахуванням ПДВ складає 39100 грн. 49 коп., а без ПДВ складає 32583 грн. 74 коп. (том. 1, а.с. 98-131).

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» від 01.02.2018 року, сума страхового відшкодування за мінусом 500 грн. 00 коп. безумовної франшизи складає 32083 грн. 74 коп. (том. 1 а.с. 153).

03.04.2018 року відповідач виплатив на користь позивача франшизу в розмірі 500, 00 грн. (том. 2 а.с. 16)., а 28.02.2018 року позивачу була виплачена сума страхового відшкодування в сумі 32083 грн. 74 коп. (том. 1 а.с. 155).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування. Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені в статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого.

Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін. Відповідно до договору страхування АК 1750111 від 03.03.2017 страхова сума за ним складає 100 000 грн. (том. 1 а.с. 91), тобто ліміт відповідальності страховика не перевищує фактично завданої шкоди.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Однак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з матеріалів справи вбачається, що фактично позивачу було відшкодовано ПАТ СК «Українська страхова група» завдану матеріальну шкоду в розмірі 32083 грн. 74 коп., оскільки до суми відшкодування не ввійшли сума франшизи в розмірі 500 грн. 00 коп., яка була пізніше відшкодована відповідачем та сума ПДВ в розмірі 6516 грн. 75 коп. (а.с. 131).

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач поніс фактичні витрати по ремонту пошкодженого автомобіля в розмірі 57315 грн., що складається з відновлювальних ремонтних робіт, оплати послуг покраски та вартості запасних частин. Різниця між фактично сплаченими та відшкодованими позивачу ПАТ СК «Українська страхова група» страховими коштами складає 25231 грн. 26 коп.

Відновлювальний ремонт авто позивач проводив з грудня 2017 і на час написання відповідачем розписки 03.04.18 вже був завершеним.

Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, сума фактично виплачених грошових коштів позивачу ПАТ СК «Українська страхова група» в результаті настання страхового випадку, не була покрита в повному обсязі, хоча вона і не є вищою ліміту відповідальності страховика. Крім того, сума понесених позивачем витрат на надання йому правової допомоги, відшкодування 3 % річних з урахуванням індексу інфляції не входять до страхових виплат в результаті настання дорожньо транспортної пригоди, а тому не можуть бути відшкодовані ПАТ СК «Українська страхова група» і підлягають відшкодуванню особою, внаслідок винних дій якої було спричинено шкоду.

Також, колегія суддів відкидає доводи, що викладені в апеляційній скарзі стосовно безпідставності стягнення з відповідача на користь позивача індексу інфляції та 3 % річних, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З огляду на це колегія суддів приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем виникли деліктні зобов`язання, що не були своєчасно виконані відповідачем, оскільки на його звернення до відповідача про сплату фактично понесеної суми витрат на проведення відновлювального ремонту, остання 03.04.18 сплатила йому тільки 500 грн., суму франшизи на яку була зменшена сума страхового відшкодування.

Суд правильно встановив, що саме з цієї дати у відповідача виникає відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ст. 2 ст. 625 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідачем було відшкодовано позивачу грошову суму, яку він фактично поніс на відновлення свого пошкодженого автомобіля в сумі 25231 грн. 26 коп., і які не були відшкодовані позивачу страховою компанію. З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність відповідачем факту погашення завданих позивачу фактичних матеріальних збитків, що були спричинені в результаті скоєння відповідачем дорожньо транспортної пригоди.

Посилання відповідача, в якості доказів відсутності у нього заборгованості перед позивачем на розписку останнього про те, що позивач не має до відповідача майнових претензій (том. 2 а.с.16), колегія суддів вважає неспроможними, оскільки з її змісту вбачається, що вказана розписка стосується лише відшкодування франшизи в розмірі 500 грн. 00 коп. і не стосується інших майнових вимог позивача. Крім того, позивачем було зменшено розмір його майнових вимог на суму сплаченої франшизи.

Також, колегія суддів вважає неспроможними доводи відповідача, що викладені в його апеляційній скарзі щодо безпідставності включення судом першої інстанції до суми збитків вартості боковини лівого крила, лівого бамперу з підстав того, що вказані ушкодження не зазначені в протоколі огляду та у висновку № 028/3017.

Так, відповідно до акту технічного огляду транспортного засобу від 25.11.2017 року, виконаного оцінювачем ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , транспортний засіб Nissan Skyline з номерним знаком НОМЕР_3 зазнав пошкоджень: переднього бамперу, лівого переднього крила, лівої боковини (том. 1 а.с. 137). Відповідно до акту огляду транспортного засобу, проведеного експертом атотоварознавцем ОСОБА_6 в результаті ДТП підлягає ремонту та фарбуванню, А- стійка боковини ліва, В стійка боковини ліва, бампер передній, ліве переднє крило (том. 1 а.с. 49). Таким чином, всі ці пошкодження були зафіксовані в акті технічного огляду транспортного засобу від 25.11.2017 року та акті огляду транспортного засобу, проведеного експертом атотоварознавцем ОСОБА_6 .

Крім того, колегія суддів зазначає, що Методика визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, не передбачає підбір фарби для фарбування колісних дисків, а тому фарбування в один колір диску відбувається лише при умові фарбування всіх дисків в один колір. Крім того, саме фарбування дисків передбачає попередні роботи з демонтажу колес із автомобіля їх та шино монтаж (зняття шин). З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно необхідності включення вказаних витрат до суми завданих позивачу матеріальних збитків, зумовленими наслідками скоєної відповідачем ДТП.

Що стосується відшкодування витрат позивача пов`язаних з наданням юридичних послуг, відповідно до договору № 09/07-1 від 15 липня 2017 року, колегія суддів зазначає, що з аналізу акту виконаних робіт № 09/07-1 від 28.08.2018 року (том. 1 а.с. 74). вбачається, що вказані витрати були зумовлені необхідністю отримання позивачем юридичних послуг під час оформлення ДТП, з огляду на те, що останній є іноземцем (громадянином Російської Федерації) і полягали в: отриманні позивачем усних консультацій щодо вчинення необхідних дій для забезпечення відшкодування збитків, щодо дій під час взаємодії з ПАТ СК «Українська страхова група» для отримання страхового відшкодування, складання заяви до ПАТ СК «Українська страхова група» про необхідність проведення експертизи від 15.11.2017 року, отриманні консультації щодо участі у судовому засіданні 12.12.2017 року у справі про адміністративні правопорушення, складання документів, необхідних для отримання постанови по справі про адміністративне правопорушення № 592/11836/17. При цьому колегія суддів зазначає, що надання вказаної правової допомоги не відноситься до судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, що визначені ст. 137 ЦПК України, оскільки її надання лежить поза межами судового розгляду даної цивільної справи і охоплює процедурні питання отримання страхового відшкодування позивачем внаслідок завдання йому матеріальної шкоди спричиненої ДТП.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно розміру стягнутої з відповідача суми моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Колегія суддів визнає, що при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд керувався принципами розумності і справедливості та виходив з того, що фактично позивачу було завдано моральної шкоди, яка була спричинена лише пошкодженням автомобіля, який перебував в його користуванні. Інших доказів щодо завдання моральної шкоди, у настанні будь яких інших наслідків, що проявлялися у душевних стражданнях позивача, останнім доведено не було.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, стосовно того, що з відповідача підлягають стягненню суми відшкодування завданої позивачу матеріальної шкоди, яка не була покрита страховими виплатами та складається з коштів, які були витрачені позивачем на відновлення транспортного засобу та витрат пов`язаних з отриманням юридичної допомоги. Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно обґрунтованості стягнення з відповідача 3 х відсотків річних від простроченої суми заборгованості та в частині визначення розміру завданої моральної шкоди.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 17 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текс постанови складено 14 листопада 2019 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: Т.А. Левченко

О.І. Собина