Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1547/18

07 березня 2019 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Круль І.В.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області до ОСОБА_3 про стягнення 1800 грн. незаконно одержаної щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам,

в с т а н о в и в:

Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області звернулося в суд, предявивши позов до ОСОБА_3, в якому просить стягнути з відповідача 1800 грн. незаконно одержаної щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що Управління соціального захисту населення Богородчанської РДА надало ОСОБА_3 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Згідно рішень УСЗН Богородчанської РДА від 25 лютого 2016 року та від 28 квітня 2016 року відповідачу була призначена адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання за періоди з 25 лютого 2016 року по 19 квітня 2016 року, та з 28 квітня 2016 року по 26 жовтня 2016 року в розмірі 884 грн. щомісячно. Згідно відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_4, дружини відповідача ОСОБА_3, є два житлові приміщення: кв. № 124, загальною площею 69,54 кв.м., по вул. Сонячна, 9, в м. Маріуполь Донецької області та житловий будинок № 17а, загальною площею 52,1 кв.м., масив «Старе місто» в с. Старі Богородчани Богородчанського району Івано-Франківської області. В звязку з тим, що в добровільному порядку отримані кошти відповідач повернути не бажає, змушені звернутися до суду.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просить стягнути з відповідача на користь держави 1800 грн. незаконно одержаної щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та судові витрати.

Відповідач в судовому засіданні заявлений до нього позов не визнав, вважає його безпідставним, оскільки позивач не довів підставність позовних вимог. Ствердив, що заяви про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, він не писав, а звертався із заявами про переоформлення переведення виплати коштів, в тому числі і пенсій. Просив в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити.

За змістом ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що предметом спору є 1800 грн. незаконно одержаної щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, які позивач безпідставно нарахував та виплатив відповідачеві за періоди з 25 лютого 2016 року по 19 квітня 2016 року, та з 28 квітня 2016 року по 26 жовтня 2016 року в звязку з тим, що у власності ОСОБА_4, дружини ОСОБА_3, є два житлові приміщення квартира АДРЕСА_1 та житловий будинок № 17а, масив «Старе місто» в с. Старі Богородчани Богородчанського району Івано-Франківської області.

Позивачем будь-яких належних доказів щодо підставності позовних вимог суду не представлено.

Як ствердив в судовому засіданні відповідач, заяв (а.с. 11, зворот; а.с.12, зворот; а.с.13, зворот) про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, він не писав, підписи не його. Він звертався із заявами про переоформлення переведення виплат коштів, в тому числі і пенсій. Заяву про добровільне повернення коштів його змусив написати позивач, повідомляючи про десятикратне повернення коштів.

Позивачем також не представлено суду доказів про отримання ОСОБА_3 адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 1800 грн.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати підлягають покладенню на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В позові Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області до ОСОБА_3 про стягнення 1800 грн. незаконно одержаної щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам відмовити.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області на користь держави 162 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча І.В. Круль