справа №619/4720/18
провадження №2/619/300/19
УХВАЛА

05 березня 2019 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А.

Ім'я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_2;

відповідач: ОСОБА_3;

третя особа: Служба у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації Харківської області.

Суть питання, що вирішується ухвалою.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив визначити ОСОБА_2 з метою всебічного гармонійного розвитку і турботі про його здоров'я такий спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов'язати матір дитини передавати сина батькові кожного вівторка та четверга з 17 год 00 хв до 20 год 00 хв, в буденні дні, які є святкові, згідно з щорічним розпорядженням кабінету Міністрів України та у відповідності зі статтею 67 КЗпП, почергово через такий день, починаючи з першого такого дня року з 09 год 00 хв до 20 год 00 хв; кожну п'ятницю через тиждень, починаючи з першої п'ятниці року, з 17 год 00 хв до 20 год 00 хв наступної неділі з можливістю забирати сина з дошкільного навчального або іншого закладу; кожного року на два літніх тижні під час відпуски батька для спільного відпочинку та оздоровлення сина; у день народження сина та батька, 24 січня та 17 квітня кожного року з 09 год 00 хв до 15 год 00 хв, якщо день вихідний або з 17 год 00 хв до 20 год 00 хв якщо день буденний; зобов'язати матір дитини погоджувати з батьком дитини форми та методи виховання дитини, щеплення дитини, відвідування дошкільних навчальних закладів, розвивальних кружків секцій та всі заходи, пов'язані з психологічним фізичним культурним соціальним розвитком дитини; визначити батькові вільне спілкування з сином в дошкільних, шкільних та інших навчальних, розвивальних закладах у час вільний від навчального процесу; визначити спосіб участі батька з сином без присутності матері; зобов'язати матір дитини повідомляти батька дитини про захворювання дитини, відвідування лікаря, поставленому діагнозу, стану дитини, необхідним лікам, о запланованому наступному відвідуванні лікаря дитиною, адреси лікарні впродовж доби з моменту виявлення хвороби.

Ухвалою судді від 06 лютого 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Залучено Службу у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації у Харківській області до участі у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Призначено підготовче засідання на 10 год 00 хв 05 березня 2019 року в залі судових засідань №2 приміщення Дергачівського районного суду Харківської області.

05 березня 2019 року до канцеляріїї суду надійшла заява ОСОБА_2 про відвід судді Болибока Є.А. у зв'язку з обставинами, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості, а також в зв'язку з розглядом справи між тими жсторонами та з аналогічного ж предмету, який суддя розглядав по справі №619/3051/17, яке в подальшому було частково скасовано. Так22 лютого 2018 року суддею було розглянуто справу №619/3051/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Дергачівської РДА про усунення перешкод та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Позов та зустрічний позов було задоволено частково. 18 липня 2018 року зазначене рішення суду було частково змінено на користь позивача ОСОБА_2 Апеляційним судом Харківської області, постановою касаційного суду від 28 січня 2019 року по цій же справі залишено без змін рішення апеляційної інстанції. Сумніви в об'єктивності суду виникли після ознайомлення з матеріалами справи та обґрунтовуються наступним.У рішенні по справі №619/3051/17 суддя виклав інформацію, яка ганьбить позивача, порушує його честь та гідність, тобто всі ганебні неправдиві висловлювання відповідача відображені в рішення суду. Також позивач ОСОБА_2 по справі №619/3051/17 звертався до суду з клопотання від 23 січня 2018 року про перенесення слухання по справі в зв'язку з зайнятістю його захисника, але суддя не переніс слухання по справі та допитав свідків з боку відповідача ОСОБА_5 Коли на засіданні від 22 лютого 2018 року позивач усно у залі судових засідань клопотав про ознайомлення з показаннями свідків, суддя йому відмовив в цьому, чим порушив статтю 6 ЦПК України про рівність перед законом і судом. Також було порушено право на справедливий суд в контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Отже, згідно зі ст.36 п.5 ч.1 ЦПК України, вищенаведені обставини викликають сумнів в неупередженості та об'єктивності судді.

У судовому засіданні ОСОБА_2 просив задовольнити заяву про відвід з підстав, які зазначені у ній.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд.

Доводи ОСОБА_2 про відвід судді є необґрунтованими з наступних мотивів.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Обставини, які зазначені у заяві про відвід, є необґрунтованими. Заява не містить вмотивованих обставин, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що сумніви у об'єктивності і неупередженості у заявника виникли саме у зв'язку з розглядом суддею іншої справи.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З урахуванням вимог ч.4 ст.36 ЦПК України, посилання не незгоду з процесуальним рішенням є безпідставним.

Таким чином, ОСОБА_2 не зазначені обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

Так як суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, то з урахуванням вимог ч.3 ст.40 ЦПК України суд зупиняє провадження.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до вирішення питання про відвід.

Згідно ч.2 ст.258 ЦПК України, процедурні питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Згідно п.14 ч.1 ст.353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст.36, 40, 258-261, 351, 352, 354, пунктами 8, 15.5 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд

постановив:

Визнати необґрунтованими доводи ОСОБА_2 про відвід головуючого - судді Болибока Євгена Анатолійовича.

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації Харківської області, про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, до вирішення питання про відвід судді Болибока Є.А.

Вирішення питання про відвід судді Болибока Є.А. та розгляд заяви позивача ОСОБА_2 про відвід судді передати іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п'ятнадцяти днів з дня складення судового рішення.

В іншій частині ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повне судове рішення складено 06 березня 2019 року.

Суддя Є. А. Болибок