Провадження 2/522/4454/19
УХВАЛА

27 лютого 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні без повідомлення сторін заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування.

Ухвалою суду від 26.12.2018 року позов було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позову. 31.01.2019 року недоліки позову позивач усунув, надавши до суду позовну заяву в новій редакції.

Ухвалою суду від 04.02.2019 року провадження у справі було відкрито.

Разом із позовом було подано заяву про забезпечення позову, якою позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказано квартири.

В обґрунтування заяви вказано, що в серпні 2018 року ОСОБА_2 запропонувала мені свої послуги у наданні позивачу грошової допомоги. Замість цього відповідачка попросила відписати їй належну позивачу квартиру АДРЕСА_2. Позивач погодився та 14.08.2018 року уклав з відповідачем у приватного нотаріусу ОСОБА_3 договір, тексту якого не читав, вважаючи, що в ньому передбачені всі права і обовязки, про які сторони домовлялися. Також позивач зазначає, що помилився щодо правової природи правочину. Адже договір дарування є вкрай невигідним правочином для нього, оскільки на даний час позивачу 60 років та він постійно потребує сторонньої допомоги та підтримки. Відповідач не є близькою особою для позивача, що додатково підтверджує той факт, що відповідачка вела ОСОБА_4 в оману щодо правової природи договору дарування. Також позивач просив врахувати, що договір дарування був укладений під впливом тяжкої обставини, а саме хвороби та безпомічного стану. Договір дарування не відповідає внутрішній волі позивача та життєвим обставинам, що склалися. 14.08.2018 року ОСОБА_2 також надала позивачу розписку, в якій зазначила. Що зобовязується повернути подаровану квартиру згідно договору дарування в якості застави за надану матеріальну допомогу. Також у вказаній розписці відповідачка, вказала, що зобовязується вказану квартиру за адресою: АДРЕСА_3, не продавати, не дарувати, не використовувати за прямим призначенням, однак протягом останнього місяця від ОСОБА_2 надходить інформація яка містить погрози про переоформлення та продажу стороннім особам вказаної квартири. У звязку з загрозою відчуження нерухомого майна, просив накласти арешт на зазначену квартиру.

У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд звертає увагу на те, що станом на час вирішення даного питання внаслідок автоматизованого розподілу у провадженні судді Домусчі Л.В. вже знаходиться приблизно 700 цивільних справ.

Із урахуванням надмірного навантаження, яке виходить за межі фізичних можливостей, недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 16 до 8), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування тих суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.), суд позбавлений можливості вирішити питання забезпечення позову у строки, передбачені процесуальним кодексом.

Дослідивши матеріали справи, подане клопотання, суд прийшов до висновку про його задоволення.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст.149ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.151ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.150ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст.150ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до абз.1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від22.12.2006року №9«Про практикузастосуваннясудамицивільногопроцесуальногозаконодавстваприрозглядізаявпро забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, щопредметом спору є вимоги про визнання договору дарування квартири АДРЕСА_4, укладений 14.08.2018 року.

Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі ОСОБА_1 отримав спадщину після смерті дружини ОСОБА_5.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підставою виникнення права власності квартири АДРЕСА_5 за ОСОБА_1 є свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності квартири за адресою АДРЕСА_6 зареєстровано за ОСОБА_6

Таким чином, беручи до уваги предмет спору та підстави, з яких він заявлений, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо забезпечення позову в обраний ним спосіб, оскільки з матеріалів справи вбачається наявність об'єктивного спору між сторонами та з метою усунення загрози неможливості або утруднення виконання судового рішення у разі задоволення позову.

При забезпеченні позову суддя бере до уваги те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання майбутнього рішення суду.

Суд звертає увагу відповідача, що забезпечення позову шляхом арешту майна не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Також суд вважає за можливе, керуючись положеннями ч.ч.1, 2 ст.154 ЦПК України, не вирішувати на даному етапі питання про визначення зустрічного забезпечення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4,10,149-153,157,258-261,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов до розгляду справи по суті шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_7

Копію ухвали для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного Департаменту ОМР та сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 27.02.2019 року.

Суддя Домусчі Л.В.