Ухвала

07 березня 2019 року

м. Київ

справа № 757/67111/17-ц

провадження № 61-4194 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бураковського Дениса Романовича, на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до суду, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила солідарно стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 74 143,99 грн та моральну шкоду у розмірі 90 тис. грн., завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року у складі судді Соколова О. М. позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 74 143,99 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 90 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь держави 1 409,60 грн у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року у складі колегії суддів: Шкоріної О. І., Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М., апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бураковського Д. Р., задоволено частково.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди, моральної шкоди та судового збору скасовано. У цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди змінено. Зменшено суму, яка підлягає стягненню в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, з 74 143,99 грн до 61 181,73 грн. В іншій частині заочне рішення залишено в силі.

У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

представника ОСОБА_1 - адвоката Бураковського Д.Р., на зазначені судові рішення, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення в частині стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір стягнення в частині відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_3, відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в частині стягнення в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на її користь.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Отже, ціна позову у даній справі становить 164 143,99 грн (74 143,99 грн+90 тис. грн), яка станом на 1 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921*100=192 100).

Таким чином, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 - адвокат Бураковський Д. Р., подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 175, 176 ЦПК України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бураковського Дениса Романовича, на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник