Провадження №2/522/8833/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шкамерди К.С.

за участю секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Державного підприємства національна енергетична компанія «Укренерго в особі Відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство національна енергетична компанія «Укренерго в особі Відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ДП «НЕК» в особі відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» вартість відновлювального ремонту в сумі 49 381,50 грн., витрати за виготовлення висновку з визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу в розмірі 1250,грн.., та судового збору в розмірі 1762,00 грн..

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання ним судової повістки, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 червня 2018 року о 19 годині 45 хвилин, відповідач ОСОБА_2, керуючи а/м ГАЗ р.н. НОМЕР_1, на трасі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, Новомиколаївської дороги №5, не вибрав безпечну швидкість руху, не був уважним та не вибрав безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Субару», номерний знак НОМЕР_2, після чого продовжив рух та скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_3, чим порушив п. 12.1, 13.1, 2.3б ПДР. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси, від 02.08.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №446/08-18 від 13.08.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Subaru Legacy Outback», реєстраційний номер НОМЕР_4, без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить 49 381,50 грн.

За складання Звіту від 13.08.2018 року позивач сплатив суму у розмірі 1250,00 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок, що підтверджується платіжним дорученням.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобовязання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обовязок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобовязанні ним є страховик).

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду України від у справі № 6-192цс16 від 29.06.2016 р.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З огляду на це, саме на Відповідача покладається обовязок по відшкодуванню шкоди.

Приписами ст.1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною 5 статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;(частина 1 статті 1188 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Враховуючи положення вищенаведених норм права, а також зважаючи на обставини спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що Позивачем доведено право на відшкодування матеріальної шкоди Відповідачем ОСОБА_3, оскільки надано докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю Відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди та особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Тому з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 49 381,50 грн..

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує чи повязані ці витрати з розглядом справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує в тому числі чи повязані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову (ч.2 ст.141 ЦПК України).

Так, до витрат, повязаних з розглядом зазначеної справи, з врахуванням розрахунку, поданого представником позивача, відносяться: витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн., та витрати за виготовлення висновку з визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу в розмірі 1250,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн., та витрати за виготовлення висновку з визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу в розмірі 1250,00 грн.

Керуючись ст.ст. 1-2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, 141, ч.1 ст. 223, 258-259, 263-264, 265, 268, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державного підприємства національна енергетична компанія «Укренерго в особі Відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_5, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ДП «НЕК» в особі відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» вартість відновлювального ремонту в сумі 49 381,50 грн. (сорок девять тисяч триста вісімдесят одну грн.. 50 коп.), витрати за виготовлення висновку з визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу в розмірі 1250,00 грн.(одну тисячу двісті пятдесят грн.. 00 коп), та суму сплаченого судового збору 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений та підписаний суддею 28.02.2019 року.

Суддя К.С. Шкамерда