Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/42/19-ц
УХВАЛА

05 березня 2019 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про заміну стягувача, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»(далі - заявник) звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з заявою про заміну стягувача.

Обґрунтовуючи заяву, заявник зазначив, що заочним рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2009 року по справі № 2-06-128/2009 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ЕрстеБанк» заборгованість за кредитним договором № 014/2292/73/04595 від 14 вересня 2007 року в сумі 184 609, 92 гривень, заборгованість по відсоткам- З 733, 79 гривень, пеню за порушення строків сплати відсотків в сумі 76, 11 гривень, судовий збір в сумі 1700, 00 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30, 00 гривень, а всього 190 149, 82 гривень. Згідно витягу зі Статуту ПАТ «Фідобанк» є правонаступником ВАТ «Ерсте Банк». 07.11.2018 року між Банком та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» було укладено Договір б/н про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (надалі - Договір відступлення). За умовами Договору відступлення Банк, за результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу майнових прав, оформлених протоколом електронного аукціону № UА-ЕА-2018-09-21-000016-b, передав, а Новий кредитор прийняв у власність право вимоги за Кредитним договором. З урахуванням викладених обставин, виникла необхідність заміни сторони виконавчого провадження.

У судове засідання заявник не з'явився, з поданого до суду одночасно з заявою клопотання слідує, що заявник підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу без участі його представника.

Боржник ,у судове засідання не з'явився.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали цивільної справи № 480/900/15-ц, суд дійшов такого.

29 липня 2009 року по справі № 2-06-128/2009 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ЕрстеБанк» заборгованість за кредитним договором № 014/2292/73/04595 від 14 вересня 2007 року в сумі 184 609, 92 гривень, заборгованість по відсоткам -З 733, 79 гривень, пеню за порушення строків сплати відсотків в сумі 76, 11 гривень, судовий збір в сумі 1700, 00 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30, 00 гривень, а всього 190 149, 82 гривень.(а.с.103-104)

Згідно витягу зі Статуту ПАТ «Фідобанк» є правонаступником ВАТ «Ерсте Банк».(а.с.112-113)

07.11.2018 року між Банком та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» було укладено Договір б/н про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (надалі - Договір відступлення). За умовами Договору відступлення Банк, за результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу майнових прав, оформлених протоколом електронного аукціону № UА-ЕА-2018-09-21-000016-Ь, передав, а Новий кредитор прийняв у власність право вимоги за Кредитним договором.(а.с.116-117)

Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 15 Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, зокрема, п. п. 1), 2) ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб'єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Обов'язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов'язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України Про виконавче провадження, зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім цього, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява є обґрунтованою, і такою що підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 1 ст. 260, ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про заміну стягувача - задовольнити.

Замінити сторону стягувача ВАТ «ЕрстеБанк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» у справі № 2-06-128/09 за позовом ВАТ «Ерсте Банк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/2292/73/04595 від 14 вересня 2007 року в сумі 184 609, 92 гривень, заборгованість по відсоткам - 3733, 79 гривень, пеню за порушення строків сплати відсотків в сумі 76, 11 гривень, судовий збір в сумі 1700, 00 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30, 00 гривень, а всього 190 149, 82 гривень.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Войнарівський

05.03.2019