Справа № 550/988/19
Провадження № 2/645/2029/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Алтухової О.Ю.,

секретар судового засідання - Волкова А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації), -

в с т а н о в и в :

Позивач, ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 50700,35 грн. та витрати на оплату судового збору.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «СК» ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ 101487 , предметом якого є страхування автомобіля «VW Caddy», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . 08.06.2016 року у м.Харкові, по вул. 50 років СРСР трапилась ДТП за участю застрахованого автомобіля «VW Caddy» під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «ВАЗ 21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 Постановою суду відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Позивач, на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_2 в розмірі 50700,35 грн., що підтверджується платіжним дорученням. На адресу відповідача було направлено вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування, проте відповідач станом на 26.06.2019 року суму страхового відшкодування не повернув, в зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду.

Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 20 серпня 2019 року вказана цивільна справа передана до Фрунзенського районного суду м.Харкова для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20 вересня 2019 року справу прийнято до провадження судді Алтухової О.Ю., розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено дату судового розгляду.

Представник позивача - Гірчак А.М., який діє на підставі довіреності в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом своєчасно та належним чином. Через канцелярію надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, справу розглядати без участі представника позивача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (Вх.№ЕП 2506 від 11.11.2019 року).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Через канцелярію надав суду заяву, в якій позовні вимоги не визнав в повному обсязі, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки його цивільна відповідальність була застрахована, тому вважає позов безпідставним та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. (Вх.№25354 від 16.10.2019 року, а.с. 94).

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Відповідно до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №101487 від 30 вересня 2015 року страховик -ПрАТ «СК» ПЗУ Україна» уклав договір страхування з страхувальником - Підприємством з іноземною інвестицією «Імперіал Тобако Юкрейн». Відповідно до п.5 вказаного договору перелік застрахованих ТЗ згідно з Додатком №1 до особливих умов страхування. Строк дії договору вказано 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу державний реєстраційний номер НОМЕР_2 власником ТЗ вказано «Імперіал Тобако Юкрейн» (а.с. 9).

Відповідно до Заяви про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО серії АМ №101487 вбачається, що в результаті ДТП транспортний засіб «VW Caddy», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 2010 року випуску, під керуванням ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження. Компанію було повідомлено про подію телефоном. В розділі 2-ий учасник у відомостях про пошкоджений ТЗ вказано автомобіль 2000 року випуску з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 (а.с.11).

З Довідки №93341918 від 16.03.2017 року про дорожньо-транспортну пригоду виданої ВДАІ Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області вбачається, що 08 червня 2016 року об 11.40 год. сталася ДТП, зіткнення автомобіля «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , та «VW Caddy», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 Перевірка на стан сп`яніння обом водіям не проводилась через відсутність ознак сп`яніння (а.с.17-18).

Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16 вересня 2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення. Постанова набрала законної сили 27 вересня 2016 року (а.с.19-20).

Відповідно до додатку №1 до Звіту про результати огляду місця ДТП, який складено аварійним комісаром Мороз С.Н . вбачається, що цивільна правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_3 , застрахована відповідно до полісу серії АЕ/ 9091191 СК «ВУСО».

Таким чином судом встановлено, що позивачу станом на час складання аварійним комісаром додатку №1 до звіту про результати огляду місця ДТП та зверненні з позовом до суду було відомо, що цивільна правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 21093» державний номерний знак НОМЕР_3 , застрахована відповідно до полісу серії АЕ/ 9091191 СК «ВУСО».

Відповідно до Актуалізованого звіту №PZU/1585/16-168757 від 23 липня 2016 року про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу вбачається , що вартість майнової шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу «VW Caddy», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 без урахування ВТВ складає 25 239,29 грн., а вартість відновлювального ремонту 52018,76 грн.(а.с.24).

Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 21093» 1989 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , була застрахована у ПАТ СК «ВУСО» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29 квітня 2016 року, серії АЕ № 9091191. Страхувальником вказано відповідача по справі - ОСОБА_1 (а.с.95).

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, сторона позивача посилається на те, що позивач вільно на власний розсуд може обирати спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди , про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди.

Так, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000,00 грн. на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15 вказала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 постанови від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, з викладеного вбачається, що обов`язок страховика відшкодувати заподіяну страхувальником шкоду виникає із самого факту заподіяння застрахованою особою у результаті ДТП такої шкоди. При цьому, зобов`язаною особою, внаслідок заподіяних ОСОБА_1 у результаті ДТП збитків, є страховик відповідача - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО».

Таким чином, враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час настання страхового випадку була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» на підставі полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/9091191 від 29 квітня 2016 року, то, у даному випадку, позивач мав самостійно звернутись до ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

в и р і ш и в :

У задоволені позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «ПЗУ Україна»» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації) - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», , м.Київ, вул.Січових Стрільців, б.40;

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 13 листопада 2019 року.

Суддя: