22-ц/804/3032/19
221/6635/19

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
„12 листопада 2019 року місто Маріуполь Донецької області
Єдиний унікальний номер 221/6635/19
Номер провадження 22-ц/804/3032/19
Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого: Зайцевої С.А.
суддів: Гаврилової Г.Л., Пономарьової О.М.
за участю секретаря: Єфремової О.В.
учасники справи :
заявник ТОВ «Донецькі енергетичні послуги»
боржник Байшер С. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» на ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 05 вересня 2019 року головуючого судді Писанець Н.В. із складанням повного тексту судового рішення 05 вересня 2019 року по цивільній справі за заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту електричну енергію,-
У серпні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (далі - ТОВ «Донецькі енергетичні послуги») звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 суми боргу за спожиту електричну енергію у розмірі 3 328,24 грн, суми судового збору у розмірі 192,10 грн.
Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 05 вересня 2019 року ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» у видачі судового наказу про стягнення боргу за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 відмовлено на підставі п.1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.
В апеляційній скарзі ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права. В обґрунтування доводів скарги посилаючись на Закон України «Про житлово-комунальні послуги», Закон України «Про ринок електричної енергії», Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, ст. 633 ЦК України, зазначено, що ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» є єдиним постачальником електроенергії у Донецькій області.Зауважено, що в заяві про видачу судового наказу заявником визначено вимоги і обставини на яких вони ґрунтуються, додано документи, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, що вказують на розмір заборгованості за фактично спожиту боржником електричну енергію, також додано копію договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії до умов якого боржник приєднався шляхом фактичного споживання обсягів електричної енергії за період з січня 2019 року по квітень 2019 року, в який було спожито 2 393 кВт/г та сплачено боржником 26 березня 2019 року суму 380 грн. Тому, фактичне споживання ОСОБА_1 відповідних обсягів електричної енергії, оплата за спожиту електричну енергію, відсутність зауважень до постачальника, щодо не згоди з укладенням договору свідчить про те, що між постачальником та споживачем на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання електричної енергії.
Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 368 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції справа розглядається за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою, в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу.
Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пункті 1 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги ,апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення ,виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції, виходив з того, що заява не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, а саме: до заяви не додано договору, укладеного між споживачем та підприємством, а долучений лише бланк договору.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір (ч.2 ст.161 ЦПК України).
Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у ст. 163 ЦПК України.
Зокрема, п.3 ч.3 ст. 163 ЦПК України встановлено ,що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.
Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.
Судом встановлено ,що у серпні 2019 року ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 суми боргу за спожиту електричну енергію у розмірі 3 328,24 грн, суми судового збору у розмірі 192,10 грн.
Матеріали справи свідчать про те,що до заяви про видачу судового наказу ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» додано копію типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії ( а.с. 9-14).
Разом з заявою заявником було надано копію свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 05 липня 2002 року, з якого вбачається, що квартира, яка заходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних частинах. Приватизація квартири проведена згідно Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду « (а.с. 8).
Також, матеріали справи містять розрахунок заборгованості за спожиту електричну енергію за особовим рахунком № НОМЕР_2 , з якого вбачається, що у побутового споживача за адресою побутового споживання: АДРЕСА_1 , за період з січня 2019 року по квітень 2019 року існує заборгованість на показники приладу обліку 016632 кВтгод у розмірі 3328,24 грн , та, з вказаної довідки вбачається, що 26 березня 2019 року за особовим рахунком сплачено 380 грн (а.с. 7).
Наказне провадження один із видів проваджень цивільного судочинства, у якому без розгляду справи по суті на підставі безспірних вимог та доказів, поданих заявником, видається судовий наказ, згідно з яким з боржника стягуються грошові кошти.
Одними з характерних ознак наказного провадження є : спрощена, оскільки має місце «урізана» цивільна процесуальна форма: -на нього не поширюються принципи гласності, усності, безпосередності, змагальності; -не може бути пред*явлено зустрічний позов;- урізана модель стадійності цивільного процесу - немає попереднього судового засідання, судового розгляду справи по суті; - сторони не повідомляються про видачу судового наказу; -судовий наказ видається за відсутності сторін, та документарна видача судового наказу здійснюється лише на підставі безспірних письмових доказів, поданих заявником.
Поданий заявником розрахунок заборгованості за спожиту електричну енергію за особовим рахунком № НОМЕР_2 ,із зазначенням проведеної 26 березня 2019 року оплати 380 грн., не є доказом сплати по розрахункам за спожиту електроенергію саме боржником ОСОБА_1 .
Посилання в апеляційній скарзі на те, що надання заявником типового договору, який в свою чергу, на думку заявника, є договором приєднання, що свідчить про те, що боржник ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до п.3 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.
Оскільки, в порушення ст. 163 ЦПК України, заявником не надано до суду договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі з боржником, який свідчив би про те, що саме ОСОБА_1 є споживачем послуг, та що саме з нього підлягає стягненню заборгованість за невиконання вимог договору.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та ґрунтується на законі. В апеляційній скарзі не наведені обставини та докази, які б ставили під сумнів законність ухвали суду першої інстанції.
В зв`язку з вищевикладеним, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у відкритті провадження у справі, застосувавши п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, оскільки заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Відтак, доводи апеляційної скарги щодо обмеження у доступі до суду не є слушними з юридичної точки зору.
Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, апеляційна скарга заявника не містить.
Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі заявника зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала є обґрунтованою, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними , у зв`язку з чим вона повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 374,376,381,382 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» залишити без задоволення.
Ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 05 вересня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 14 листопада 2019 року .

Судді: