У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року м. Київ

Справа №761/31495/18-ц

Резолютивна частина ухвали оголошена 27 лютого 2019 року

Повний текст ухвали складено 28 лютого 2019 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Махлай Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

сторони: позивач ОСОБА_2

відповідач Державна казначейська служба України, ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Міністра закордонних справ України ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Справа №761/31495/18-ц
№ апеляційного провадження:06.08/824/86/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
30 липня 2018 року позивач ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Державної казначейської служби України, міністра закордонних справ України ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просив стягнути з державного бюджету України матеріальну моральну шкоду в розмірі 4170 грн. 83 коп.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року у відкриті провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до Державної казначейської служби України, міністра закордонних справ України ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції посилаючись на порушення судом норм матеріального права, з підстав неповного та поверхневого з'ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задоволено.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року скасовано справу направлено для подовження розгляду до суду першої інстанції.

22 листопада 2018 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення. Свої вимоги мотивував тим, 13 листопада 2018 року до Київського апеляційного суду ним було подано заяву про розподіл судових витрат понесених ним у зв'язку з розглядом справи відповідно до ст. 141 ЦПК України, в якій просив розглянути дану заяву після закінчення розгляду справи по суті у зв'язку з тим, що на момент розгляду справи не мав можливості надати зазначені докази, оскільки не знав точної суми його витрат, які будуть понесені після розгляду апеляційної скарги.

14 листопада 2018 року скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Державної казначейської служби України, міністра закордонних справ України ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У зв'язку з чим просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на його користь суму понесених судових витрат при розгляді апеляційної скарги пов'язаних з його явкою до суду, яка складає 93,17 грн. вартість квитка Вінниця - Київ, оплата кімнати відпочинку -260 грн. та оплата в зворотному напрямку Київ-Вінниця 200,41 грн., а всього 553 грн. 58 коп.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_7 заперечував проти задоволення заяви.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за його відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України).

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦК України).

Ухвалення додаткового рішення є процесуальним способом усунення неповноти рішення суду, постановленого по суті спору.

Відповідно до вимог п.6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що Київський апеляційний суд не ухвалював рішення по суті спору, а перевіряв законність та обґрунтованість ухвали суду про відмову у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення, а тому заява ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 264, 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Махлай

О.І.Шкоріна