Дата документу 26.02.2019 Справа № 554/9838/18
Провадження №2/554/165/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого-судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Садошенко М.П.,

за участю учасників справи:

відповідач : ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Приватбанк» у грудні 2018 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 06.09.2011 року відповідач ОСОБА_1 став клієнтом АТ КБ «Приватбанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», згідно якої отримав кредит у розмірі 7400.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Однак, всупереч норм закону та умов договору, ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 23.10.2018 року має заборгованість у сумі 59844,82 гривень, яка складається із 7502,87 гривень тіло кредиту; 31046,87 гривень нараховано відсотків за користування кредитом; 17969,14 гривень нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500, 00 гривень штрафу (фіксована частина), 2825,94 гривень штрафу (процентна складова). Відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязань і заборгованість по договору не погашає, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом.

Ухвалою суду від 14.12.2018 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи позивач повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності свого представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Вказав, що дійсно він взяв кредит, борг тільки збільшується, оскільки він не має змоги його погашати. Він платить аліменти, не згоден платити відсотки і штрафи.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.09.2011 року відповідач ОСОБА_1 став клієнтом АТ КБ «Приватбанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», згідно якої отримав кредит у розмірі 7400.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зі змісту ч.1 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки, зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, то з огляду на приписи ст.ст.207,634,639,642 ЦК України письмова форма даного правочину дотримана.

Як вбачається з матеріалів справи,відповідач ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 23.10.2018 року має заборгованість.

Згідно умов Договору позичальник зобовязується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов (а.с.7-30).

Заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБАНК» на 23.10.2018 року становить 59844,82 гривень, яка складається із 7502,87 гривень тіло кредиту; 31046,87 гривень нараховано відсотків за користування кредитом; 17969,14 гривень нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500, 00 гривень штрафу (фіксована частина), 2825,94 гривень штрафу (процентна складова), що підтверджується наявними в справі банківськими розрахунково-платіжними документами, які є належними та допустимими доказами по справі, та не оспорені відповідачем.

ОСОБА_1, всупереч положенням ст.81 ЦПК України, не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов'язань.

Водночас, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року по справі №6-1374цс17 відповідно дост.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Виходячи з аналізу п.2.1.1.7.6, п.2.1.1.12.6.1 кредитного договору (Умови і правила надання банківських послуг, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»), в ньому в порушення вимог ст.61 Конституції України передбачено сплату пені в процентному відношенні при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту чи процентів, а також штраф при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж 30 днів, тобто фактично за одне і те ж порушення передбачено подвійну відповідальність одного виду (цивільно-правову) у виді як пені, нарахування якої передбачено ч.3 ст.549 ЦК України, так і штрафу, визначення розміру якого сторони передбачили в твердій грошовій сумі та у відсотковій складовій.

Отже, стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків сплати по кредиту, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

За умовами кредитного договору передбачено за його невиконання стягнення пені та штрафів за порушення строків виконання грошових зобовязань, що є порушенням конституційної норми. Тому, суд вважає, що з метою недопущення подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, з відповідача слід стягнути тільки заборгованість по штрафу (процентна та фіксовані складові), що становить 3325,94 гривень.

У задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені в сумі 17969,14 гривень слід відмовити з вищенаведених підстав.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість по кредиту у сумі 41875,68 гривень. Також, стягненню з відповідача підлягає сплачений позивачем судовий збір (мінімальний розмір передбачений законом для подачі позову юридичною особою)- 1762 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,211,259,263-265,267,268 ЦПК України, ст.ст.526,530,1054 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою: 36002 м.Полтава, вул.Гребінки,92, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001 м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, , заборгованість за кредитним договором №б/н від 06.09.2011 року у розмірі 41875,68 гривень, повернення судового збору в сумі 1762 гривень.

В задоволенні інших вимог позивачу відмовити.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст судового рішення складено 07.03.2019 року.

Суддя: А.М.Чуванова