ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/79/19 Справа № 211/4637/17 Суддя у 1-й інстанції - Ніколенко Д.М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Голуб О.О.,

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» (у теперішній час акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «ПРИВАТБАНК»),

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 травня 2018 року, яке постановлено суддею Ніколенко Д.М. у м. Кривому Розі та повне судове рішення складено 14 травня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «ПриватБанк», у теперішній час акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «ПриватБанк», (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач 31.03.2011 року отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, у звязку з чим підписала заяву № б/н від 31.03.2011 року.

Відповідач підтвердила своїм підписом у Заяві свою згоду на те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг.

При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

В порушення умов укладеного кредитного договору та ст.ст. 526, 530 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. У зв'язку із чим, станом на 21.09.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 21719,90 грн., яка складається з наступного: 62,57 грн. заборгованість за кредитом; 6572,22 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5003,21 нарахована пеня; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 581,90 грн. штраф (процентна складова), 500,00 грн. штраф ( фіксована частина) яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 травня 2018 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором 11638 грн., судовий збір в розмірі 1463 грн. 91 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зокрема, відповідач зазначає, що матеріали справи не містять заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 31.03.2013 року, на яку посилається суд першої інстанції, задовольняючи позов. Заяву щодо оформлення платіжної картки кредитки «Універсальна» та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку вона не підписувала, в звязку з чим відсутні підстави створення для неї будь-яких обовязків та юридичних наслідків. Крім того, анкета-заява на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 31.03.2011 року складена з бажанням оформити лише зарплатну картку без оформлення платіжної картки кредитки «Універсальна».

Представник позивача ОСОБА_3 надав відзив на апеляційну скаргу та надав Анкету-заяву та витяг з Приват 24 про використання кредитних коштів і поповнення карти за період з 01.07.2014 року по 01.10.2014 рік.

Заслухавши суддю - доповідача, представника позивача акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» - ОСОБА_3, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31 березня 2011 року, ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з базовою відсотковою ставкою 3% відсотків в місяць на залишок суми заборгованості. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банківських послуг складає між нею і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. По суті вказаний Договір є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за укладеним договором, станом на 21.09.2017 року, відповідач ОСОБА_2 має заборгованість в сумі 11638,00 грн., яка складається з наступного: 62,57 грн. заборгованість за кредитом; 6572,22 грн. заборгованість по відсотками за користування кредитом; 5003,21 грн. нарахована пеня (а.с.6-7 розрахунок).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «ПриватБанк», суд першої інстанції, керувався обовязком відповідача повернути отримані кошти із нарахованими відсотками за користування кредитом та штрафними санкціями, та дійшов висновку про доведеність заявлених вимог та розмір кредитної заборгованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Договір є зобовязанням і, відповідно, підставою для виникнення цивільних прав та обовязків (ст. 11 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитним договором є сукупність документів, що містять умови надання кредиту, а саме: заява від 31 березня 2011 року, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054 ЦК є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

В силу положень ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно умов договору та вимог закону.

Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до укладеного договору № б/н від 31 березня 2013 року, ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з базовою відсотковою ставкою 3% відсотків в місяць на залишок суми заборгованості. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки (а.с. 8, 9 копія заяви, витягу з тарифів).

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банківських послуг складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Пунктами 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг сторони погодили, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання цього договору являється прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, встановлених договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, позичальник зобовязаний на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди банку.

Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту згідно п. 1.1.2.7. Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно п. 1.1.3.2.2. Умов, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором.

Пунктом 1.1.7.11 Умов сторони погодили, що договір діє на протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (а.с. 9, 10-24 копії тарифів, витягу з Умов та правил).

З огляду на наведене вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача у звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 31.03.2013 року, на яку посилається суд першої інстанції, задовольняючи позов, оскільки в даному випадку помилкове зазначення судом першої інстанції року, в якому було укладено кредитний договір, не спростовує факту отримання відповідачем кредитних коштів 31.03.2011 року, що підтверджується активним використовуванням відповідачем кредитних коштів. Так, відповідно до виписки по кредитному рахунку ОСОБА_2, відповідач з червня 2014 року по листопад-грудень 2016 року активно користувалася вказаною кредитної карткою, здійснюючи переводи по картковим рахункам, знімаючи кошти з картки та періодично погашаючи кредитну заборгованість. Крім того, відповідач по справі не заперечує проти підписання нею анкети-заяви на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку 31.03.2011 року.

Також використовуванням відповідачем кредитної картки, зокрема здійсненням переводів по картковим рахункам, зніманням коштів з картки та періодичним погашенням кредитної заборгованості, спростовуються доводи апеляційної скарги відповідача про те, що заяву щодо оформлення платіжної картки кредитки «Універсальна» та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку вона не підписувала, в звязку з чим відсутні підстави створення для неї будь-яких обовязків та юридичних наслідків.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що анкета-заява на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 31.03.2011 року складена з бажанням оформити лише зарплатну картку без оформлення платіжної картки кредитки «Універсальна», не спростовує факту отримання відповідачем кредитки «Універсальна» та використовування кредитних коштів, що підтверджено випискою по кредитному рахунку ОСОБА_2

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду, як таке, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 04 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: