Справа № 569/6912/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача приватне підприємство «Босна» про визнання договору про надання споживчого кредиту припиненим,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача приватне підприємство «Босна» про визнання договору про надання споживчого кредиту припиненим звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та визнати договір про надання споживчого кредиту №0, який укладений між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» 25 квітня 2008 року припиненим з 15 серпня 2009 року.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнав, просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

В судовому засіданні представник третьої особи заявлені позовні вимоги позивача підтримав та просить суд їх задоволити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення.

Судом встановлено, що 25 квітня 2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (надалі кредитний договір), відповідно до п.1.1. якого банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті, долар США, в сумі 145000,00 (сто сорок пять тисяч доларів США 00 цнт.), що дорівнює еквіваленту 732250,00 гривень за курсом НБУ на день укладення договору, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. При цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту зазначається в договорі лише в разі надання банком кредиту в іноземній валюті.

Відповідно до п.п.1.2.2. п.1.2. кредитного договору позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, згідно додатку №1 до договору але в будь-якому випадку не пізніше 24 квітня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін.

Відповідно до п.п.3.2.2. п.3.2. кредитного договору позичальник має право: достроково погашати кредит, попередивши про це банк не пізніше ніж за 12 календарних днів до дати дострокового погашення, якщо інше не передбачено договором.

Відповідно до п.6.1. кредитного договору: сторони, керуючись чинним законодавством України, зокрема, статтями 525, 611 Цивільного кодексу України, погодили, що банк має право: п.6.1.2. визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з пункту 1.2.2. цього договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.

Відповідно до п.6.2. кредитного договору в разі застосування банком права, передбаченого пунктом 6.1.2. договору, порядок строкового повернення всієї суми кредиту та дострокової сплати плати за кредит є наступним, а саме: банк повідомляє позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за користування таким кредитом за договором шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою (цінним листом з описом та повідомленням про вручення) за адресою позичальника; терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит та плата за кредит обовязковим до повернення і сплати в повному обсязі банку з 32 календарного дня, рахуючи з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту за умови, якщо: а) банк направив за адресою позичальника повідомлення (вимогу) про порушення зобовязань позичальника за договором та про дострокове повернення кредиту і плати за кредит, а б) позичальник не усунув зазначених банком порушень зобовязань позичальника за договором протягом 31 календарного дня зх. дати одержання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку; терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит обовязковим до повернення і сплати в повному обсязі банку з 41 календарного дня, рахуючи з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту та плати за кредит, у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку внаслідок зміни позичальником адреси (без попереднього про це письмового підтвердження банку) або з інших підстав протягом 40 календарних днів, рахуючи з дати направлення позичальнику повідомлення (вимоги) банку); не пізніше дати дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит позичальник зобовязується виконати в повному обсязі й інші власні грошові зобовязання передбачені договором; в разі порушення позичальником нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої ним суми кредиту та/або сплати плати за кредит за договором, вважається, що такий позичальник користується кредитом понад строк, встановлений договором при цьому, починаючи з наступного робочого дня, сума такого кредиту вважається простроченою сумою основного боргу, а сума плати за кредит відповідно простроченими процентами та/або простроченими комісіями.

16 липня 2009 року відповідач скористався своїм правом наданим йому статтею 611 ЦК України, умовами кредитного договору та направив позивачу повідомлення (вимогу) за вихідним №9 від 16 липня 2009 року, в якій вимагав дострокового повернення кредиту та плати за кредит.

Зокрема, у вимозі відповідач зазначив, що «На підставі п.6.1. кредитного договору ставимо ОСОБА_2 до відома, що строк повернення кредиту вважається таким, що настав. ОСОБА_2 в строк до 15 серпня 2009 року погасити прострочку по кредиту в сумі 850,87 доларів США, прострочку по відсотках у сумі 551,54 доларів США, кредит в сумі 138 452,20 доларів США».

Враховуючи вищевикладене, відповідач відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства України змінив терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку визначеному розділом 6 цього договору.

Дані обставини встановленні рішенням Рівненського міського суду від 02 листопада 2017 року у справі №569/6506/17 за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсиббанк», третя особа ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою, яке залишено без змін постановою апеляційного суду Рівненської області від 30 січня 2018 року, зокрема рішенням встановлено наступне: відповідно до вимоги за вих. №9 від 16 липня 2009 року адресовано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідач (ПАТ «Укрсиббанк») ставить до відома, що строк повернення кредиту вважається таким, що настав, встановив строк виконання зобовязань та просить в строк до 15 серпня 2009 року погасити: прострочку по кредиту в сумі 850,87 доларів США, прострочку по відсотках в сумі 551,54 доларів США, кредит в сумі 138452,20 доларів США; «Відповідно порука по договору поруки припинилася 15 лютого 2010 року через шість місяців після 15 серпня 2009 року, яку встановив відповідач (ПАТ «Укрсиббанк»), як строк виконання основного зобовязання».

Враховуючи наведене, після направлення ОСОБА_1 вимоги про дострокове погашення всієї заборгованості, кредитний договір припинив свою дію.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові Верховного Суду України у справі №564/2199/15-ц від 14 лютого 2018 року, в якій зокрема зазначено, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Універсал банк» в частині стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за відсотками та підвищеними відсотками в сумі 17000,86 доларів США, суд першої інстанції правильно виходив із того, що направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором».

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру з допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений статтею 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідач всупереч наведеному вважає, що кредитний договір не припинив свою дію та звернувся до господарського суду Рівненської області із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки №14402 від 25 квітня 2008 року.

З огляду на наведене, звернення позивача до суду із позовом про визнання договору припиненим є засобом правового захисту, не забороненого законом, а ПП «Босна» є особою на права чи обовязки якої вплине рішення суду у цій справі.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими представником відповідача, в тому вони підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. згідно квитанції, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача приватне підприємство «Босна» про визнання договору про надання споживчого кредиту припиненим задоволити.

Визнати договір про надання споживчого кредиту №0, який укладений між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» 25 квітня 2008 року припиненим з 15 серпня 2009 року.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», м.Київ, вул.Андріївська, 2/12, , МФО 351005 на користь ОСОБА_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн..

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», м.Київ, вул.Андріївська, 2/12, , МФО 351005.

Третя особа: Приватне підприємство «Босна», м.Рівне, вул.Будівельників, 6-В, і.к.32745019.

Суддя :