ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/796/19 Справа № 185/3977/17 Суддя у 1-й інстанції - Гаврилов В.А. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Синенку Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Совтур", треті особи: ОСОБА_2, приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" про відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Совтур" про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Позов мотивований тим, що 27 вересня 2015 року в с. Вербки Павлоградського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_2, який знаходився у трудових відносинах з ТОВ «АТП «Совтур», керуючи технічно справним автобусом ПАЗ - 4230, порушив правила дорожнього руху України та скоїв наїзд на її доньку, малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в результаті чого остання померла. Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2016 року водія ОСОБА_2 було засуджено за ч.2 ст.286 КК України до шести років позбавлення волі. У зв'язку зі смертю дитини позивачка зазнала моральні страждання, які оцінює в 400 000,00 грн..

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року позов. задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 100 000,00 грн..

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції керуючись принципами виваженості, розумності та справедливості, враховуючи обсяг спричинених страждань, характер душевних страждань, внаслідок смерті доньки позивачки під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце через винні дії водія ОСОБА_2, вважав, що справедливим буде визнано розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 100 000 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду змінити, стягнувши з відповідача на її користь 400 000,00 грн..

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на її користь, суд першої інстанції не в повній мірі врахував, що її донька померла відразу на місці ДТП після того, як автомобіль відповідача переїхав її своїми колесами. Втрата доньки є найтяжчим душевним випробуванням, її трагічна загибель завдала позивачці непоправимої шкоди.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду змінити, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 27 вересня 2015 року в с. Вербки Павлоградського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_2, який знаходився у трудових відносинах з ТОВ !АТП «Совтур", керуючи технічно справним автобусом ПАЗ - 4230, порушив правила дорожнього руху України та скоїв наїзд на малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в результаті чого остання померла.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2016 року водія ОСОБА_2 було засуджено за ч.2 ст.286 КК України до шести років позбавлення волі.

27 березня 2017 року позивачка звернулась до ПрАТ «СК «Уніка» з заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

25 квітня 2017 року позивачка отримала кошти у розмірі 13 179,68 грн. та 16 372,28 грн..

Встановлено, що відповідач добровільно сплатив позивачці всі витрати у зв'язку з похованням померлої дитини на загальну суму 23 403,60 грн..

Статтею 1172 ЦК України передбачено, що відповідальність за шкоду, завдану фізичній чи юридичній особі рішеннями, діями або бездіяльністю працівника під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків покладається на юридичну особу, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням майна, в фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушені права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушені нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних,психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо заподіяння моральної шкоди ОСОБА_1 вказала, що внаслідок вчинення даного кримінального правопорушення вона зазнала важких моральних страждань, які обґрунтовує: стражданнями, яких вона зазнала у зв'язку з смертю доньки, душевними стражданнями, пережитими у зв'язку із самою подією; хвилюваннями тощо.

Встановивши обсяг спричинених страждань, характер душевних страждань, яких позивачка зазнала внаслідок смерті доньки під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце через винні дії водія ТОВ "АТП «Совтур" ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про справедливість заявлених позивачкою вимог щодо стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди.

При цьому, колегія суддів беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань позивачки, незворотність негативних наслідків, спричинених смертю доньки, - вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, збільшивши її зі 100 000,00 грн. до 200 000,00 грн..

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнутої моральної шкоди підлягає зміні, шляхом збільшення суми.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року - змінити в частині стягнутої моральної шкоди, збільшивши суму з 100 000,00 грн. до 200 000,00 грн..

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко