Справа № 2/1519/8232/11
Провадження № 2/521/75/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року

Малиновський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Целух А. П .

при секретарі Корнієнко Л. В .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про визнання договору поруки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2011 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (після зміни назви - Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 214173 cred від 13.03.2008 року, з урахуванням уточнених позовних вимог від 22.11.2018 року, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість станом на 10.10.2018 року в сумі 7016,84 долари США, що складає 197 032 грн. 87 коп.

Позовні вимоги мотивовано тим, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 214173 cred від 13.03.2008 року, відповідно до умов якого йому було надано кредит в сумі 5000 доларів США шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 26% річних, терміном повернення до 11.09.2009 року, проте в порушення взятих на себе зобов`язань позичальник умови договору не виконав, станом на 10.10.2018 року існує заборгованість в сумі 7016, 84 долари США, в т.ч. заборгованість за кредитом - 1270,14 доларів США, заборгованість зі сплати відсотків-5746,70 доларів США, яку позивач просить солідарно стягнути з відповідачів, оскільки між позивачем та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 було укладено відповідні договори поруки, за умовами яких вони поручились за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за укладеним ним з позивачем кредитним договором.

ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним договору поруки № 207285cred від 11.02.2008 з підстав укладення його внаслідок введення його в оману та застосування до нього психічного тиску з боку позичальника ОСОБА_1 Зустрічний позов мотивовано тим, що 01.02.2008 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 , посилаючись на своє скрутне матеріальне становище, повідомив його про те, що хоче взяти в банку кредит, проте йому потрібен поручитель, ввів його в оману, повідомивши, що кредит він сплачуватиме сам та поверне його дуже скоро.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором та обов`язок поручителів сплатити борг солідарно з ним.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не надали.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується копією актового запису про смерть № 1452 від 20.03.2010 року.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні первісний позов не визнала, зустрічний позов підтримала, посилаючись на недійсність договору поруки № 207285cred від 11.02.2008 та припинення поруки за договором № 214173cred від 13.03.2008 року внаслідок непред`явлення до поручителя вимоги про сплату боргу в спосіб, встановлений договором та у встановлений законом строк та на обґрунтованість зустрічного позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена, надав відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні первісного позову відмовити, посилаючись на припинення поруки внаслідок непред`явлення до поручителя вимоги про сплату боргу у встановлений законом строк, недоведеність факту видачі кредиту позичальнику, невідповідність кредитного договору вимогам законодавства в частині попередження позивальника про валютні ризики, не зазначення сукупної вартості кредиту, просить зменшити розмір неустойки співмірно заборгованості по кредиту.

Також 23.01.2019р. відповідач ОСОБА_4 надала до суду заяву про застосування позовної давності до заявлених вимог, заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про часткове задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 214173cred від 13.03.2008, копія якого знаходиться в матеріалах справи, відповідно до умов якого ПАТ «КБ «Приватбанк» зобов`язалось надати ОСОБА_1 кредит в сумі 5 000 доларів США строком до 11.09.2009 року (п. 1.3., 1.4. договору) зі сплатою 26 % річних (п. 3.1. договору) шляхом перерахування коштів на картковий рахунок, відкритий відповідно до умов договору № 207285 від 11.02.2008 (п. 1.1. Договору).

З розрахунку заборгованості, доданого до уточненої позовної заяви від 22.11.2018 року вбачається, що 13.03.2008 року банком було надано ОСОБА_1 кредит в сумі 5 000 доларів США, проте останній у встановлений договором термін кредит в повному обсязі не повернув, станом на 10.10.2018 року заборгованість за кредитом складає 7016, 84 долари США, в т.ч. заборгованість за кредитом-1270,14 доларів США, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом-5746,70 доларів США.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання .

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, шляхом примусового виконання обов`язку в натурі.

Доводи представника відповідача ОСОБА_4 . про відсутність доказів надання кредиту відповідачу ОСОБА_1 відхиляються судом, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач ОСОБА_1 здійснював погашення наданого йому кредиту, що свідчить про його надання відповідно до умов укладеного кредитного договору.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 7016, 84 долари США, в т.ч. заборгованість за кредитом-1270,14 доларів США, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом-5746,70 доларів США.

Водночас суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову в частині вимог до про стягнення заборгованості за кредитом з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Позивачем до первісної позовної заяви додано копії договорів поруки № 207285cred від 11.02.2008 року з яких вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 були прийняті на себе зобов`язання відповідати перед ПАТ «КБ «Приватбанк» за виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за іншим кредитним договором № 207285cred від 11.02.2008 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, відповідно до умов якого, ПАТ «КБ «Приватбанк» зобов`язалось надати ОСОБА_1 кредит в сумі 6 000 доларів США строком до 11.08.2009 року (п. 1.3., 1.4. договору) зі сплатою 27 % річних (п. 3.1. договору) шляхом перерахування коштів на картковий рахунок, відкритий відповідно до умов договору № 207285-CARD від 11.02.2008 (п. 1.1. Договору).

Позивачем за первісним позовом не надано суду належних та допустимих доказів укладення з відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_7 договорів поруки, відповідно до умов яких вони прийняли на себе зобов`язання відповідати за виконання ОСОБА_1 його зобов`язань за кредитним договором № 214173cred від 13.03.2008.

За таких обставин позовні вимоги АТ «КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

Також судом встановлено, що між позивачем за первісним позовом та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 214173cred від 13.03.2008 року (а.с. 9 т.2), відповідно до умов якого ОСОБА_3 поручився за виконання ОСОБА_1 його зобов`язань за кредитним договором № 214173cred від 13.03.2008.

Доводи ОСОБА_3 про те, що вказаний договір підписаний не ним спростовуються висновком судової почеркознавчої експертизи № 0125 від 19.09.2017 року, виконаним експертом Одеської філії Київської незалежної судово-експертої установи у формі Товариства з обмеженою відповідальністю та відхиляються судом.

Відповідно до п. 5,6 вказаного договору поруки, у випадку невиконання боржником будь-якого обов`язку передбаченого кредитним договором, кредитор (ПАТ «КБ «Приватбанк») направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного обов`язку, яку поручитель зобов`язується виконати протягом 5 днів з дня її отримання.

Відповідно до п. 11 зазначеного договору поруки, позовна давність за вказаним договором встановлена протягом 5 років.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції, що діяла на момент укладення договору поруки на звернення позивача із позовом про стягнення заборгованості за кредитом), порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

З договору поруки № 214173cred від 13.03.2008 року не вбачається, що сторони встановили в ньому відповідний строк, у зв`язку із чим суд доходить висновку про застосування до правовідносин сторін, що випливають із вказаного договору строку, встановленого законом (ч. 4 ст. 559 ЦК України)

Суд відхиляє доводи позивача за первісним позовом про те, що сторонами вказаного договору встановлено строк дії поруки 5 років з посиланням на п. 11 вказаного договору, оскільки вказаним пунктом сторони договору дійшли згоди про збільшення позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність та строк дії поруки не є тотожними поняттями. Строк дії поруки не є строком для захисту порушеного права, а є строком існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя по його закінченні припиняються, жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Такий висновок суду відповідає усталеній практиці Верховного суду, зокрема, правовим висновкам, викладеним в постанові від 24.10.2018 року по справі № 409/2342/15-ц)

Позивачем за первісним позовом пред`явлено позов до ОСОБА_3 в листопаді 2011 року, тобто після спливу строку дії поруки, доказів направлення йому письмових вимог про погашення заборгованості відповідно до п. 5, 6 договору поруки № 214173cred від 13.03.2008 року до часу пред`явлення позову суду позивачем за первісним позовом не надано.

За таких обставин суд доходить висновку про припинення дії поруки ОСОБА_3 за договором поруки № 214173cred від 13.03.2008 року зі спливом шести місяців з кінцевої дати повернення кредиту за кредитним договором № 214173cred від 13.03.2008 року, тобто з 12 березня 2010 року.

Враховуючи викладене, позовні вимоги АТ «КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Доводи представника ОСОБА_4 . про застосування позовної давності до вимог АТ «КБ «Приватбанк» відхиляються судом, оскільки відповідно до п. 5.6. кредитного договору № 214173cred від 13.03.2008, п. 11 договору поруки № 214173cred від 13.03.2008, укладеного між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 , сторони за домовленістю збільшили строк позовної давності до 5 років, в т.ч. щодо вимог про стягнення кредиту та відсотків за користування кредитом, Банк звернувся із позовом до спливу зазначеного строку, тобто в межах позовної давності.

Також суд доходить висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову, оскільки обставини, на які посилається позивач за зустрічним позовом в його обґрунтування не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, не свідчать про введення позивача за зустрічним позовом в оману в розумінні ст. 230 ЦК України та укладення ним спірного договору поруки внаслідок психічного тиску з боку відповідача ОСОБА_1 (ст. 231 ЦК України).

Враховуючи часткове задоволення первісного позову, відмову в задоволенні зустрічного позову, відповідно до ст.. 141 ЦПК України, суд доходить висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Приватбанк» судових витрат-- судового збору, сплаченого за подання позову в сумі 211 грн. 37 коп. за платіжним дорученням № UDAGB092280381 від 22.09.2011 р. в сумі 2744 грн. 12 коп. за платіжним дорученням № UDAG2B003BJ від 23.11.2018 р. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. 00 коп. за платіжним дорученням № від 22.09.2011 р., всього - 3075 гривень 49 копійок.

Керуючись ст. 15, 16, 526, 559, 1054 ЦК України, ст. 141, 263-266, 268, 272, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНКОПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м.Київ, вул. Грушевскього, буд.1Д, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) заборгованість за кредитним договором № 214173 cred від 13 березня 2008 року станом на 10 жовтня 2018 року в сумі 7016 (сім тисяч шістнадцять) доларів 84 центи США, яка складається з заборгованості за кредитом - 1270,14 доларів США, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом - 5746,70 доларів США.

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним договору поруки № 207285cred від 11 лютого 2008 р. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНКОПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м.Київ, вул. Грушевскього, буд.1Д, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) судові витрати в сумі 3075 (три тисячі сімдесят п`ять) гривень 49 копійок, в т.ч. судовий збір в сумі 2955 грн. 49 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354, 355 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси.

Суддя А. П . Целух