Справа № 202/6899/18
Провадження № 2/202/697/2019
05 березня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Некрасової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відповідно до якої просила стягувати з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка продовжує навчання у Новомосковському коледжі Дніпровського державного аграрно-економічного університету в розмірі 1/4 частки від доходу щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою; стягувати з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на її користь додаткові витрати на оплату навчання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка продовжує навчання у Новомосковському коледжі Дніпровського державного аграрно-економічного університету в розмірі 1/2 витрат на навчання, згідно з договором про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 двадцятитрьохрічного віку - у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою.
Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. З відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка перебувала в шлюбних відносинах з 22.06.2000 р. по 20.12.2006 р. Шлюб між ними розірвано рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2006 року. Від даного шлюбу у них є донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Новомосковському коледжі Дніпропетровського аграрно-економічного університету, навчається на ІІ курсі та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, вона щороку сплачує за навчання 5 000 грн. згідно з договором про надання освітніх послуг.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2018 року вказану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача, ОСОБА_3.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просила здійснювати розгляд цивільної справи у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав.
Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 червня 2000 року. Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину, ОСОБА_3, 15.10.2000 р.н, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 107073, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська.
20 грудня 2006 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 11).
Відповідно до довідки № 623 від 08 жовтня 2018 року, виданої Новомосковським коледжем Дніпровського державного аграрно-економічного університету, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається на ІІ курсі технологічного відділення (заочна форма навчання), спеціальність 204 «Технологія виробництва і переробки продукції тваринництва», контрактна форма навчання (а.с.10).
Згідно з Довідкою виданою Новомосковським коледжем Дніпровського державного аграрно-економічного університету від 12.02.2019 року №115 ОСОБА_3 дійсно зарахована в Новомосковський коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету з 01.09.2016 року на денну форму навчання, форма фінансування бюджетна. З 01.09.2018 року переведена за сімейними обставинами на заочну форму навчання, форма фінансування контрактна. Термін закінчення навчання 01.07.2020 року.
Відповідно до Контракту підготовки молодших спеціалістів з денної та заочної форми навчання у Новомосковському коледжі Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету №51 від 04.09.2018 року, коледж здійснює навчання ОСОБА_3 з 01.09.2018 року по 01.07.2020 року. Вартість за кожен рік навчання складає 4000 гривень.
Статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Статтею 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що повнолітня ОСОБА_3, яка продовжує навчання, знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується доказам по справі.
Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки не надає.
Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення аліментів на повнолітню доньку.
При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Суд враховує, що спільна дитина позивача та відповідача навчається на контрактній формі, обопільний обов'язок батьків з утримання дитини, відсутність у відповідача інших утриманців та визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме: 01 листопада 2018 року і до закінчення навчання.
Разом з тим, суд вважає, що до задоволення не підлягають вимоги позивача про стягнення додаткових витрат у вигляді 1/2 витрат згідно з договором про надання освітніх послуг, до закінчення навчання, виходячи із такого.
Встановлено, що позивач просила стягнути половину коштів за навчання дочки у вищому навчальному закладі на підставі статті 185 СК України.
Але на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).
У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).
Отже, правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину, передбачені ст. 185 СК України, не може бути розповсюджені на права між повнолітньою дитиною та її батьками.
Витрати на навчання дитини у вищому навчальному закладі не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами (необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо), а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.16, 182, 184, 191, 198, 199, 200, 201 СК України та керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265,280-282,430 ЦПК України, суд, -
Право на утримання (стягнення аліментів) припиняється у разі припинення навчання.
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.П. Слюсар