Справа № 182/448/18
Провадження № 2/0182/324/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.03.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кобеляцької Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

за участю представників позивача ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_4 звернувся до ПАТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву № б/н від 20.04.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 10 100.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. ОСОБА_6 з "Умов та правил надання банківських послуг" та ОСОБА_6 з "Тарифів Банку" додаються до позовної заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. Овердрафт (п.1.1.1.63 Договору) - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті (www.privatbank.ua) ПАТ КБ "Приватбанк", що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року, керуючись законодавством України, банк публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме "Умови та правила надання банківських послуг" та "Тарифи Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується й відповідач. Заявою відповідача ОСОБА_4 підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ "Приватбанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. У відповідності з ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому, окрім листів та телеграм, можуть використовуватися й інші засоби звязку, наприклад, електронний або інший інтернет/SМS-ресурс. Частиною 2 статті 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому, акцептуючи пропозицію банку, відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані банком умови користування послугами банку. Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використанням кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч.2 ст.642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дії, відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), які засвідчують її бажання укласти договір, ці дії є прийняттям пропозиції. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору для ПАТ КБ "Приватбанк" передбачена можливість зміни тарифів та інших невід'ємних частин Договору. При цьому у сторін Договору виникають обов'язки:

- у кредитора - інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Договору;

- у позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п.1.1.2.1.5 Договору).

На підставі п.1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов'язань за даним Договором. Згідно п.п.1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору, зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв'язку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SМS - повідомлення клієнтам про зміни даних правил клієнтські виписки, інші канали інформування. У разі незгоди зі змінами "Умов та правил надання банківських послуг" або "Тарифів Банку" клієнт має право надати банку заяву про розірвання Договору, виконавши умови п.2.1.1.5.4 Договору. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, хоча ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідач зобов'язався:

- на підставі п.2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором;

- слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов'язань за Договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Пунктом 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов'язаннями. Відповідно до п.2.1.1.3.3 Договору, відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов'язань, згідно п.п.2.1.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку (у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань, у тому числі мінімального обов'язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. На підставі п.2.1.1.12.2 Договору, сплату процентів за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання). Якщо на дату нарахування процентів клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов'язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.2.1.1.12.2 Договору, в разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування, та викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/kredity/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом, згідно п.2.1.1.12.2.1 Договору, клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту, згідно п.2.1.1.12.6.1 Договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/kredity/. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до ч.1,2 ст.549 ЦК України та п.2.1.1.7.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500.00 грн. (в еквіваленті 500.00 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову. Відповідно до п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6. Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань, за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 25.12.2017 року має заборгованість 72 077,19 грн., з яких:

31 195,29 грн. - тіло кредиту;

13 961,91 грн. - нараховано відсотків за користуванням кредитом;

23 011,55 грн. - нараховано пені;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

500.00 грн. - штраф (фіксована частина);

3 408.44 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п.1.1.7.11. Договору, Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Пунктом 1.1.7.43 Договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках Договору, або підпадаючого під дію Договору, також при закінченні використання послуг банка, передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по Договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ "Приватбанк". Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.9 ст.28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). За таких обставин звернулись до суду і просять стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість у розмірі 72 077,19 грн. за кредитним договором № б/н від 20.04.2010 року та судові витрати у розмірі 1 762,00 грн.

27 березня 2018 року від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву (а.с.48-50), в якому відповідач заперечував проти предявлених позовних вимог, вважав їх необґрунтованими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства, посилаючись на наступне. Згідно до вимог ч.1 ст.16 ЦК України, суд захищає порушені нематеріальні та матеріальні права та інтереси. Так, згідно до первинної позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» стверджує що ним було отримано споживчий кредит № б/н від 20.04.2010 року. Тому, відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів», він є споживачем, і до даної справи повинні застосовуватись також норми даного закону. Позивач в поданій до суду позовній заяві стверджує що він 20.04.2010року підписав заяву №б/н від 20.04.2010 року про надання йому кредитних коштів. Кредитні кошти надаютьсябанками, згіднодовимогст.1054 ЦК України. Згідно до вимог ст.1055 ЦК України, ч.1 ст.208 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. Він ніякого кредитного договору від 20.04.2010 року з ПАТ КБ «Приватбанк» не укладав та кредитні кошти від банку ПАТ КБ «Приватбанк» не отримував. Банк в позовній заяві стверджує, що він від банку отримав пластикову картку. Однак, він від банку ніякої пластикової картки на кредитні кошти не отримував. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти: правочини між фізичною та юридичною особою, що дублюється в ч.2 ст.1047 ЦК України. З відповідної вимоги випливає що банк при передачі йому картки повинен був би відібрати в нього розписку про те, що йому було передано співробітниками банку пластикову картку для отримання кредитних коштів. Вимоги ч.4 ст.203 ЦК України носять імперативний характер. Даного документу банк до суду не надав, бо розписки про те, що ним отримано пластикову картку, не існує, ніякої пластикової картки від співробітників банку він не отримував, так як не отримував і кредитних коштів. Він подавав 20.04.2010 року до банку ПАТ КБ «Приватбанк» документи на отримання пластикової картки для отримання заробітної плати від ТОВ «Будівельного управління № 215», яке знаходилось за адресою: Херсонська, 3 в м.Нікополь через ПАТ КБ "Приватбанк". Відповідно до вимог ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Враховуючи вимоги ч.2 ст.1047 ЦК України, де зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей, банк розписки до суду не надав та надати не може, оскільки він ніяких коштів від банку не отримував. Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Банк не надав до суду кредитного договору № б/н від 20.04.2010 року взагалі, що свідчить про те, що він ніякого кредитного договору з банком не укладав та його не підписував. В позовній заяві, наданій до суду, банк ПАТ КБ «Приватбанк» стверджує що він підписав «Умови та правила надання банківських послуг», «Тарифи Банку». Однак, даних документів він не підписував. Згідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Будь-яку частину договору, на яку є посилання у договорі, але не підписану споживачем, якщо її можна вилучити або змінити без його відома, за відсутності доказів отримання її споживачем в оригіналі, слід вважати нікчемною через недотримання письмової форми (пункт 2 статті 207 ЦК України). Банк не надав до суду письмову вимогу про усунення порушень про виконання кредитного договору № б/н від 20.04.2010 року. Оскільки банк кредитного договору з ним не укладав, будь-які вимоги висувати до нього також не може. На відміну від загальної норми цивільного законодавства, що регулює застосування наслідків спливу позовної давності (пункти 3 та 4 статті 267 ЦК), Законом України "Про захист прав споживачів", що діяв при укладенні угоди, встановлено спеціальний порядок застосування давності у споживчих правовідносинах. Зазначеним Законом встановлена пряма заборона на задоволення вимог, що подаються після спливу давності. Тому, у разі подання позову про погашення боргового зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту із пропуском строків позовної давності, в порядку, передбаченому частиною 13 пункту 7 статті 11 Закону України "Про захист к споживачів", що діяв при укладенні угоди, суд застосовує позовну давність без заяви сторони у спорі. Наведене також стосується спеціальної позовної давності в один рік, встановленої частиною 1 пункту 2 статті 258 ЦК, що застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Також, суд повинен врахувати вимоги ч.4 ст.42 Конституції України та ч.2 ст.22 Конституції України і рішення Конституційного суду України № 15-рп/2011 від 10.11.2011 року, прийняте у справі № 1-26/2011 року. Згідно до вимог Постанови правління НБУ № 280 від 17.06.2004 року, зареєстрованої в МЮ України за № 918/9517 від 26.07.2004 року, банк повинен був відкрити йому банківський рахунок № 2625****** **. Повинен був бути укладений договір про відкриття карткового рахунку, який укладається письмово, згідно до вимог п.2 ч.1 ст.208 ЦК України. Банк не надав до суду виписку про рух коштів по вище зазначеному рахунку. Наданий банком документ: «розрахунок заборгованості за договором № б/н від 20.04.2010 року, укладеного між Приватбанком та клієнтом - ОСОБА_4, станом на 31-05-2015 року», підписаний невідомим співробітником банку без зазначення посади та П.І.Б. Цей документ не може бути визнаний дійсним, згідно до вимог ч.2 ст.207 ЦК України. Тому просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі і судові витрати стягнути з винної особи

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги банку підтримала та просила суд їх задовольнити. Суду пояснила, що відповідач при приєднанні до умов і послуг банку отримав і картку. Спочатку він своєчасно вносив плату за кредитом. Картка тричі перевипускалась і відповідач про це був обізнаний і карткою користувався. Ніяких заперечень з його боку не було. Картками він активно користувався з 2010 року, знімав гроші в терміналах, розраховувався в магазинах тощо. Наприклад, відповідач двічі розраховувався в магазин6ах с.Олексіївка на загальну суму більше 1 500 грн. Дві кредитні картки відповідачем були закриті і він отримав інші. Останній раз відповідач розраховувався в магазині «Фокстрот» і борг не погасив. 08.06.2017 року відповідачем в терміналі по пр.Трубників, 36 було внесено 200 грн. на погашення боргу. Розписки про те, що відповідачем був укладений кредитний договір з банком, в них немає. Але той факт, що відповідач активно користувався кредитними коштами, свідчить про те, що він знав про укладений договір. Видання картки ОСОБА_4 підтверджується й тим, що ним неодноразово вводився пін-код, який знав лише відповідач. Якщо клієнт не міг самостійно на сайті банку знайти суму своєї заборгованості, він може звернутись до банку. Однак, відповідач був підключений до «Приват 24», а значить знав про заборгованість і про кредитний договір. Строк позовної давності ними не порушено, оскільки в червні 2017 року в терміналі по пр.Трубників,36 в м.Нікополі відповідач підключив послугу «оплата частинами». Тому просить задовольнити позов в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги також підтримав і погодився з доводами колеги ОСОБА_1

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 предявлені позовні вимоги не визнав, послався на поданий ним відзив та заперечення. Додатково суду пояснив, що жодної з 3-х карток, які видавались його довірителю, він не брав. Якщо ж припустити, що картки перевипускались, то карток повинно бути не 3, а 4, бо вони пере випускаються кожні 2 роки. Оскільки його довіритель не отримував жодної картки в банку, той розписки про те, що ОСОБА_4 брав гроші, в банку немає. З боку позивача є зловмисне порушення ст.208,238 ЦК України, бо вони не можуть ознайомитись з умовами кредиту і не можуть визначитись, коли ж минув строк позовної давності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 звернувся до ПАТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву № б/н від 20.04.2010 року (а.с.9), згідно якої отримав кредит у розмірі 10 100.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.9 зв). ОСОБА_6 з "Умов та правил надання банківських послуг" та ОСОБА_6 з "Тарифів Банку" додано до позовної заяви (а.с.10-25). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті (www.privatbank.ua) ПАТ КБ "Приватбанк", що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року, керуючись законодавством України, банк публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами є "Умови та правила надання банківських послуг" та "Тарифи Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується й відповідач. Заявою відповідача ОСОБА_4, копія якої міститься на арк.спр.9, підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ "Приватбанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

У відповідності з ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно зі ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому, окрім листів та телеграм, можуть використовуватися й інші засоби звязку, наприклад, електронний або інший інтернет/SМS-ресурс.

Тому суд не бере до уваги посилання представника відповідача на ту обставину, що у банку немає розписки про взяття грошових коштів його довірителем, оскільки договір кредиту між його довірителем та банком було укладено у визначеній вище формі.

Частиною 2 статті 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Тому, відповідач своїм підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнав та погодився на запропоновані банком умови користування послугами банку. Крім того, дія Договору підтверджується й фактом користування відповідачем картковим рахунком та використанням кредитних коштів.

Відповідно до ч.2 ст.642 ЦК України, особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дії, відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), які засвідчують її бажання укласти договір, ці дії є прийняттям пропозиції.

Згідно з п.1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов'язань за даним Договором.

ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Згідно ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Станом на 25.12.2017 року відповідач по справі ОСОБА_4 має заборгованість в сумі 72 077,19 грн., з яких: 31 195,29 грн. - тіло кредиту; 13 961,91 грн. - нараховано відсотків за користуванням кредитом; 23 011,55 грн. - нараховано пені; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 3 408.44 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги неналежне виконання відповідачем ОСОБА_4 умов кредитного договору та наявність непогашеної заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому на користь АТ «КБ «Привтбанк» необхідно стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Керуючись ст.512, 514, 517, 526, 530, 554, 629, 1050, 1054, 1077-1079, 1082 ЦК України, ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором б/н від 20 квітня 2010 року в розмірі 72 077,19 грн. (з яких: 31 195,29 грн. - тіло кредиту; 13 961,91 грн. - нараховано відсотків за користуванням кредитом; 23 011,55 грн. - нараховано пені; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3 408,44 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати по справі в розмірі 1 762 грн. 00 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_7