Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2926/19 Головуючий у 1-й інст. Моголівець І. А.
Категорія 29 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання: Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 279/2926/14-ц за позовом Керівника Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області до ОСОБА_1 про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину

за апеляційною скаргою Керівника Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 липня 2019 року, яка постановлена суддею Моголівець І.А. в м. Коростені

встановив:

У червні 2019 року прокурор в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути з нього кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 .

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 липня 2019 рокупозовну заяву прокурора повернуто на підставі п.4 ч.4 ст. 185 ЦПК України через відсутність підстав для звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування доводів скарги, зокрема, зазначає, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Пред`явивши позов в інтересах вказаного органу прокуратура мала на меті стягнути кошти, які були витрачені закладом охорони здоров`я, який частково фінансується за рахунок коштів місцевого бюджету, на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Так як ні фінансовим управлінням виконавчого комітету Коростенської міської ради, ні Коростенською міською радою та її виконавчим комітетом заходи цивільно-правового характеру шляхом звернення до суду з позовом про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину не вживалися, це стало підставою звернення прокурора до суду з вказаним позовом. Тому вважає, що при поданні позову прокурором у повній мірі виконано вимоги ст.23 Закону України «Про прокуратуру», а також рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року у справі № 3-рп/99, зокрема визначено підстави подання позову, сказано в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовано необхідність їх захисту.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

В судовому засіданні прокурор доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Відповідач доводи апеляційної скарги визнав, вважає, що вона підлягає до задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.12.2018 р. у справі № 279/993/18 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілим.

Кримінальне провадження № 0002281 відносно ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України закрито.

Через отримані тілесні ушкодження потерпілий ОСОБА_2 у період із 26 грудня 2017 року по 03 січня 2018 року перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Коростенської центральної міської лікарні. Витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину за 8 ліжко/днів склали 5650,77 грн.

З урахуванням вищевикладеного, прокурор просив стягнути з ОСОБА_1 на користь фінансового управління виконавчого комітету Коростенської міської ради вказану суму коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 липня 2019 рокупозовну заяву повернуто прокурору на підставі п.4 ч.4 ст. 185 ЦПК України через відсутність підстав для звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави. При цьому суд виходив з того, що прокурором необґрунтовано наявність підстав для представництва інтересів держави у даній сфері, а саме не наведено обставин нездійснення уповноваженим органом наданих йому повноважень та причини, які перешкоджають захисту інтересів держави суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Проте такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного.

Згідно ч.4 ст. 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

В частині четвертій рішення від 08.04.1999 по справі №3-рп99 Конституційний Суд України зазначив, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

В ч.1 рішення Конституційний Суд констатував право прокурора або його заступника самостійно визначати і обґрунтовувати в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави.

У даному випадку, не здійснення позивачем, Фінансовим управлінням виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, дій, направлених на повернення до бюджету затрачених коштів закладами охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілих від злочину осіб, є порушенням майнових інтересів держави, на що і вказав прокурор у своєму позові. Ненадходження даних коштів створює передумови до невиконання соціально-економічних заходів на території м. Коростеня (виплати зарплати працівникам бюджетної сфери, фінансування бюджетних програм, недовиконання бюджету в цілому, тощо) а тому вимагає заходів реагування.

Таким чином, прокурор при поданні позову у повній мірі виконав вимоги ст.23 Закону України «Про прокуратуру», а також рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року у справі № 3-рп/99, зокрема визначив підстави подання позову та зазначив в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтував необхідність їх захисту.

У зв`язку з чим, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви через відсутність підстав для звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави є помилковим.

Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги слід визнати обґрунтованими, а оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Керівника Коростенської місцевої прокуратури Житомирської областізадовольнити.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 липня 2019 рокускасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 листопада 2019 року.

Головуючий: Судді: