Провадження №2/760/2293/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря - Гаєвської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Київський міський центр зайнятості в листопаді 2017 р. звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, в якому просив стягнути з відповідача кошти в розмірі 9423,49 грн.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду позивач Київський міський центр зайнятості посилається на наступне.

Так, 23.03.2016 р. ОСОБА_2 звернувся до Солом'янського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю, в якій вказав, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.

Наказом Солом'янського РЦЗ № НТ 160325 від 25.03.2016 р. відповідачу поновлено статус безробітного з 23.03.2016 р. та згідно наказу Солом'янського РЦЗ № НТ 160330 від 30.03.2016 р. призначено допомогу по безробіттю з 23.03.2016 р. відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.1 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності».

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики, Державної податкової служби України №60/62 від 13.02.2009р. (далі - Порядок), центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань: проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України, шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами (п. 4 Порядку).

Позивач посилається на те, що згідно отриманої інформації від ДФС України було виявлено, що під час перебування на обліку в Солом'янському РЦЗ ОСОБА_2 перебував у цивільно-правових відносинах з розрахунковим департаментом ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал».

З метою підтвердження зазначеної інформації Деснянським районним центром зайнятості було проведено перевірку достовірності даних з файлу у страхувальника.

Згідно Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» № 174 від 20.10.2016 р., гр. ОСОБА_2 підписав цивільно-правовий договір № 238 від 25.07.2016 р. з Розрахунковим департаментом ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», який набрав чинності з дня підписання та діє до 24.10.2016 р.

14.07.2016 р. ОСОБА_2 подав до Солом'янського РЦЗ м. Києва заяву про направлення на навчання за професією, спеціальністю «Іноземна мова (Англійська)» до Національного педагогічного університету імені Драгоманова.

Між Солом'янським РЦЗ м. Києва та ОСОБА_2 14.06.2016 р. був підписаний договір № 00008 про направлення останнього до Національного педагогічного університету імені Драгоманова для проходження навчання за професією, спеціальністю «Іноземна мова (Англійська)» зі строком навчання з 18 липня 2016 р. до 12 жовтня 2016 р.

Відповідно до листа Київського міського центру зайнятості від 14.12.2016 р. № 07-12569, вартість навчання ОСОБА_2 в Національному педагогічному університеті імені Драгоманова з 25.07.2016 р. по 12.10.2016 р. становить 4959 грн. 05 коп.

Згідно бухгалтерської довідки від 18.04.2017 р. № 1767 зазначено, що сума допомоги по безробіттю, що підлягає поверненню відповідачем з 25.07.2016 р. по 31.08.2016 р. становить 4464 грн. 44 коп. та сума за навчання в Національному педагогічному університеті імені Драгоманова з 25.07.2016 р. по 12.10.2016 р. становить 4959 грн. 05 коп.

Загальна сума повернення становить 9423,49 грн.

Таким чином, як зазначає позивач, під час реєстрації в Солом'янському РЦЗ, відповідач своєчасно не надав відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, а саме факт перебування у цивільно-правових відносинах і незаконно отримував допомогу по безробіттю.

Наказом Солом'янського РЦЗ № 632 від 01.11.2016 р. було прийнято рішення про повернення відповідачем незаконно отриманих коштів протягом 15 календарних днів з дня ознайомлення з цим наказом.

Солом'янським РЦЗ на адресу відповідача було надіслано лист - повідомлення від 16.12.2016 р. № 4358 про необхідність добровільно повернути незаконно отримані кошти в сумі 9423,49 грн.

Крім того, ОСОБА_2 29.11.2016 р. був особисто ознайомлений щодо повернення суми незаконно отриманих коштів, про що свідчить підпис на корінці відправлення листа.

Разом з тим, кошти відповідачем повернуто не було, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом.

Ухвалою суду від 01.12.2017 р., відкрито провадження в цивільній справі за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів, та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача Київського міського центру зайнятості в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позовом задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, врахувавши їх доводи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що 23.03.2016 р. ОСОБА_2 звернувся до Солом'янського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю, в якій вказав, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.

Наказом Солом'янського РЦЗ № НТ 160325 від 25.03.2016 р. відповідачу поновлено статус безробітного з 23.03.2016 р. та згідно наказу Солом'янського РЦЗ № НТ 160330 від 30.03.2016 р. призначено допомогу по безробіттю з 23.03.2016 р. відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.1 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності».

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики, Державної податкової служби України №60/62 від 13.02.2009р. (далі - Порядок), центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань: проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України, шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами (п. 4 Порядку).

Згідно отриманої інформації від ДФС України було виявлено, що під час перебування на обліку в Солом'янському РЦЗ ОСОБА_2 перебував у цивільно-правових відносинах з розрахунковим департаментом ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал».

Згідно Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» № 174 від 20.10.2016 р., гр. ОСОБА_2 підписав цивільно-правовий договір № 238 від 25.07.2016 р. з Розрахунковим департаментом ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», який набрав чинності з дня підписання та діє до 24.10.2016 р.

Встановлено, що 14.07.2016 р. ОСОБА_2 подав до Солом'янського РЦЗ м. Києва заяву про направлення на навчання за професією, спеціальністю «Іноземна мова (Англійська)» до Національного педагогічного університету імені Драгоманова.

Між Солом'янським РЦЗ м. Києва та ОСОБА_2 14.07.2016 р. був підписаний договір № 00008 про направлення останнього до Національного педагогічного університету імені Драгоманова для проходження навчання за професією, спеціальністю «Іноземна мова (Англійська)» зі строком навчання з 18 липня 2016 р. до 12 жовтня 2016 р.

Відповідно до листа Київського міського центру зайнятості від 14.12.2016 р. № 07-12569, вартість навчання ОСОБА_2 в Національному педагогічному університеті імені Драгоманова, згідно додаткового договору № 181/8 від 05.07.2016 р., за період з 25.07.2016 р. по 12.10.2016 р. становить 4959 грн. 05 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції від 01.01.2016 р. чинної на момент надання відповідачу статусу безробітного) до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або в іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Згідно ч. 3 ст. 3 вищевказаного Закону України зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентується трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 43 вказаного Закону, статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Також п. 8 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов'язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 цього Закону (зокрема, зайнятість особи).

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 45 Закону, з інших підстав, передбачених порядком реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, припиняється реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Відповідно до абз. 4 п.п. 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 20.03.2013 р., центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).

Згідно п. 2 ч. 1 Розділу V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України №613 від 15.06.2015 р. та зареєстрованого Міністерством юстиції України 09.07.2015 р. за №821/27266, виплата допомоги по безробіттю припиняється в разі припинення реєстрації безробітного з підстав, передбачених Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 р. № 198 (з дня припинення реєстрації або в разі невідвідування без поважних причин центру зайнятості).

Як вбачається з цивільно-правового договору №238, укладеного 25.07.2016 р. між ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» (Замовник), в особі директора Розрахункового департаменту ПАТ «АК «Київводоканал», та ОСОБА_2, Замовник замовляє та оплачує, а Виконавець приймає на себе зобов'язання виконувати протягом строку дії цього Договору роботи згідно з переліком, визначеним у Додатку №1 та Додатку №2 до цього Договору, що є невід'ємною частиною Договору (п. 1.1 Договору).

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 було укладено з ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» оплатний цивільно-правовий договір №238 від 25.07.2016 р. на строк до 24.10.2016 р., та відповідач не повідомив про це позивача.

Заперечуючи проти позову, відповідач в судовому засіданні пояснив, що ним було укладено цивільно-правовий договір №238 від 25.07.2016 р. з ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» (Замовник), в особі директора Розрахункового департаменту ПАТ «АК «Київводоканал». Проте, ним не було одержано жодних коштів (винагороди) у період, коли він перебував на обліку в якості безробітного.

Разом з тим, підставою припинення статусу безробітного, виплати допомоги по безробіттю та повернення допомоги по безробіттю є факт укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).

Факт отримання чи неотримання відповідачем коштів, в якості винагороди не змінює його обов'язку повідомити центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення.

Суд звертає увагу на вказані норми закону та враховує, що наведені норми припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку пов'язують із укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду.

Згідно бухгалтерської довідки Солом'янського районного центру зайнятості від 18.04.2017 р. № 1767, сума допомоги по безробіттю, що була виплачена відповідачу ОСОБА_2 за період з 25.07.2016 р. по 31.08.2016 р. становить 4464,44 коп., сума за навчання в Національному педагогічному університеті імені Драгоманова за напрямом «Іноземна мова (англійська) згідно договору № 18/18 від 05.07.2016 р. за період з 25.07.2016 р. по 12.10.2016 р. становить 4959 грн. 05 коп.

Наказом Солом'янського РЦЗ № 632 від 01.11.2016 р. було прийнято рішення про повернення ОСОБА_2 незаконно отриманих коштів протягом 15 календарних днів з дня ознайомлення з цим наказом.

Солом'янським РЦЗ на адресу відповідача було надіслано лист - повідомлення від 01.11.2016 р. № 3855 про необхідність добровільно повернути незаконно отримані кошти в сумі 9423,49 грн.

Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_2 26.12.2016 р. був особисто ознайомлений щодо повернення суми незаконно отриманих коштів, про що свідчить підпис на корінці відправлення листа.

Проте, кошти відповідачем не були сплачені.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідачем не надано суду належних та достовірних доказів в підтвердження своїх заперечень та в спростування зазначеного позивачем.

Суд враховує, що відповідачем під час розгляду справи не заперечувалося отримання допомоги по безробіттю в зазначеній сумі і проходження навчання в Національному педагогічному університеті імені Драгоманова за напрямом «Іноземна мова (англійська) згідно договору № 18/18 від 05.07.2016 р. за період з 25.07.2016 р. по 12.10.2016 р.

Доводи відповідача про те, що відсутність доходу навіть за виконання особою певної роботи свідчить про те, що така особа не належить до зайнятого населення, не ґрунтуються на вимогах закону та не приймаються до уваги судом, оскільки відповідно до вимог Закону зазначене не звільняє особу, яка перебуває на обліку як безробітна, повідомляти центр зайнятості про укладення цивільно-правового договору про надання послуг, за виконання яких передбачено отримання грошової винагороди.

Отже, укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов'язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення із відповідача на користь позивача суми виплаченого забезпечення за період з 25.07.2016 р. по 31.08.2016 р. в розмірі 4464,44 грн. та відшкодувати вартість навчальної програми у сумі 4959,05 грн. Загальна сума повернення становить 9423,49 грн.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір в сумі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач при подачі позовної заяви звільнений від його сплати на підставі закону.

Керуючись Законом України «Про зайнятість населення», статтями, ст.ст. 610, 611 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-81, 89, 258, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) на користь Київського міського центру зайнятості (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська. буд 47-Б) кошти у розмірі 9423 (дев'ять тисяч чотириста двадцять три) грн. 49 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 березня 2019 року.

Суддя: С.І. Кушнір