Постанова

Іменем України

13 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 645/9101/15-ц

провадження № 61-4109св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

представники позивача: Августова Марина Владиславівна, Остапенко Юлія Юріївна,

відповідач - ОСОБА_5,

представник відповідача - ОСОБА_6,

третя особа - ОСОБА_7,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Кружиліної О. А., Кіся П. В., Хорошевського О. М.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2015 року публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі -

ПАТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_7, про звернення стягнення на предмет застави.

Позовна заява мотивована тим, що 04 лютого 2008 року між закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі - ЗАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_7, укладено кредитний договір № 490056679, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 27 800,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення кредиту 04 лютого 2015 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором,

ОСОБА_7 було передано банку в заставу транспортний засіб Honda Civic, 2007 року випуску, колір - чорний, державний номерний знак НОМЕР_1,

№ кузова НОМЕР_2, тип - легковий седан-В, що належав на праві власності ОСОБА_7

ОСОБА_7, в порушення умов договору, своїх зобов'язань належним чином не виконала, у результаті чого її заборгованість перед ПАТ «Альфа-Банк» за кредитом згідно з кредитним договором від 04 лютого 2008 року № 490056679 станом на 09 жовтня 2015 склала 25 865,52 доларів США боргу за тілом кредиту, що за курсом НБУ станом на 09 жовтня 2015 року складало 550 917,24 грн,

12 550,72 доларів США боргу за відсотками, що за курсом НБУ станом на

09 жовтня 2015 року складало 267 321,44 грн.

Постановою Господарського суду Харківської області від 05 січня 2011 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03 листопада 2011 року, фізичну особу-підприємця ОСОБА_7

(далі - ФОП ОСОБА_7) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

В ході ліквідаційної процедури предмет застави - транспортний засіб Honda Civic, 2007 року виписку, колір - чорний, державний номерний знак НОМЕР_1, № кузову НОМЕР_2, тип - легковий седан-В, знято з обліку та зареєстровано за ОСОБА_5.

Заставодержатель (банк) на відчуження транспорту згоди не надавав, на момент звернення до суду із позовом власником автомобіля є ОСОБА_5.

З урахуванням викладеного, ПАТ «Альфа-Банк»просило суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 04 лютого 2008 року

№ 490056679, яка станом на 09 жовтня 2015 року становила 818 238,68 грн, звернути стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб Honda Civic, 2007 року випуску, колір - чорний, державний номерний знак НОМЕР_1,

№ кузова НОМЕР_2, тип - легковий седан-В, що належить на праві власності ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа-Банк» шляхом надання

ПАТ «Альфа-Банк» прав від імені ОСОБА_5 укладати договір купівлі-продажу указаного транспортного засобу за ціною, встановленою за згодою між заставодавцем та заставодержателем, а за відсутності згоди, на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, з наданням ПАТ «Альфа-Банк» усіх прав та повноважень у зв'язку з цим; з метою збереження предмету застави, примусово вилучити у відповідача та передати в управління позивачу предмет застави, а саме вищевказаний транспортний засіб, а також свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу та його ключі на період до його реалізації; до моменту продажу вищевказаного транспортного засобу доручити органам Державної виконавчої служби, здійснити пошук, вилучення та передачу в управління

ПАТ «Альфа-Банк» зазначеного транспортного засобу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 березня 2016 року в задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що в рамках провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_7 спірний автомобіль був реалізований у порядку, встановленому для виконання судових рішень, тому цей автомобіль не може бути витребувано від добросовісного набувача ОСОБА_5.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2016 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 04 лютого 2008 року № 490056679, яка станом на 09 жовтня 2015 року становила

818 238,68 грн, а саме: за кредитом 550 917,24 грн, за відсотками 267 321,44 грн, звернуто стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб Honda Civic, 2007 року випуску, колір - чорний, державний номерний знак НОМЕР_1,

№ кузову НОМЕР_2, тип - легковий седан-В, що належить на праві власності ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа-Банк» шляхом надання ПАТ «Альфа-Банк» прав від імені ОСОБА_5 укладати договір купівлі-продажу транспортного засобу Honda Civic, 2007 року випуску, колір чорний, державний номерний знак НОМЕР_1, № кузову НОМЕР_2, тип - легковий седан-В, за ціною, встановленою за згодою між заставодавцем та заставодержателем, а за відсутності згоди, на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, з наданням ПАТ «Альфа-Банк» усіх прав та повноважень у зв'язку з цим.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що реалізація майна, що є предметом застави, яка проведена в межах ліквідаційної процедури, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернуто стягнення з підстав, передбачених статтями 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2016 рокуОСОБА_5 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції або передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції керувався Законом України «Про заставу», який має нижчу юридичну силу ніж Конституція України, як норма прямої дії та не застосував закон, який підлягав застосуванню. Крім того, вважав, що позивачем пропущено строк позовної давності.

У лютому 2017 року ПАТ «Альфа-Банк»подало заперечення на касаційну скаргу, вказуючи на те, що рішення суду апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судами встановлено, що 04 лютого 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 490056679, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 27 800,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення кредиту 04 лютого 2015 року.

Згідно з пунктом 2.11 кредитного договору, на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, ОСОБА_7 було передано банку в заставу транспортний засіб Honda Civic, 2007 року випуску, колір - чорний, державний номерний знак НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2, тип - легковий седан-В, (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 видане 01 лютого

2008 року ВРЕР № З ГУМВСУ Харків), що належав на праві власності

ОСОБА_7

Відповідно до пункту 4.1 кредитного договору виконання зобов'язання позичальником перед кредитором, в тому числі повернення кредиту, сплати процентів за його користуванням, штрафних санкцій у розмірі, передбаченому кредитним договором, а також виконання інших зобов'язань позичальника за кредитним договором забезпечується заставою транспортного засобу.

Відповідно до пункту 4.4.1 кредитного договору банк має право зареєструвати заставу, що виникла згідно з договором у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна

від 05 лютого 2008 року № 16822096 відбулася реєстрація обтяження автомобіля легкового Honda Civic, 2007 року випуску, колір - чорний,

№ кузову НОМЕР_2, тип - легковий седан-В, обтяжувачем якого є ЗАТ « Альфа-Банк», боржником - ОСОБА_7

Постановою Господарського суду Харківської області від 05 січня 2011 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03 листопада 2011 року, ФОП ОСОБА_7 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Постановою Вищого господарського суду України від 17 січня 2012 року касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задоволено частково. Постанову Господарського суду Харківської області від 05 січня

2011 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду

від 03 листопада 2011 року скасовано, справу направлено на розгляд господарського суду Харківської області.

У ході ліквідаційної процедури предмет застави - транспортний засіб Honda Civic, 2007 року виписку, колір - чорний, державний номерний знак НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2, тип - легковий седан-В знято з обліку та на підставі біржової угоди № Т1-2 зареєстровано за ОСОБА_5.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом та випискою по особовому рахунку за період з 04 лютого 2008 року по 09 жовтня 2015 рік у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_7 умов кредитного договору

від 04 лютого 2008 року № 490056679 станом на 09 жовтня 2015 року загальна сума заборгованості складає 25 865,52 доларів США боргу по тілу кредиту, що за курсом НБУ станом на 09 жовтня 2015 року складає 550 917,24 грн та

12 550,72 доларів США боргу за відсотками, що за курсом НБУ станом на

09 жовтня 2015 року складає 267 321,44 грн.

На адресу позичальника банком надсилалися вимоги про усунення порушень, які залишилися без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до положень статті 572 ЦК України та статті 1 Закону України «Про заставу» застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з частиною 2 статті 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджуватися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

У разі ліквідації юридичної особи заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов'язання, забезпеченого заставою.

Згідно з частиною першою статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Реалізація майна, що є предметом застави, яка проведена в межах ліквідаційної процедури, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених статтями 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року № 6-168цс14, в яких були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини.

Отже, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд, враховуючи те, що невиконання ОСОБА_7 зобов'язання за кредитним договором від 04 лютого 2008 року № 490056679, забезпеченого заставою, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, дійшов правильного висновку про звернення стягнення на підставі частини першої статті 589 ЦК України та статей 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини 3 статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Враховуючи те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 січня 2017 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2016 року до закінчення касаційного провадження, тому виконання рішення на підставі частини 3 статті 436 ЦПК України підлягає поновленню.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, немає.

Керуючись статтями 400, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2016 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2016 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. М. Коротун

В. І. Крат

В. П. Курило