Провадження № 2/428/371/2019
09 грудня 2019 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Посохова І.С.,
за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Корнілова Лева Олександровича в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Корнілов Лев Олександрович в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «ПЗУ Україна» (надалі - Позивач) і ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ № 7828539 від 06.08.2016 року (надалі - Поліс), за яким страховик зобов`язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля ВАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
08.10.2016 року в місті Сєвєродонецьк сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля під управлінням ОСОБА_1 , а також за участю транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під управлінням ОСОБА_2 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Chevrolet Aveo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Відповідно до постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.12.2016 року, особою винною в настанні ДТП визнано ОСОБА_1 та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до Висновку № 161 від 11.01.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 37 757 грн. 91 коп.
У зв`язку з тим, що Відповідач на момент настання ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у Позивача виникло право вимоги до Відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). 10.01.2018 року Відповідачу було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди, однак вимога повернулась за закінченням терміну зберігання.
У поданому позові представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму завданої майнової шкоди в розмірі 32 635 грн. 84 коп., а також витрати на оплату судового збору.
Представник позивача Корнілов Л.О. в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором (полісом) № АЕ/7828539 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06.08.2016, укладеним між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_1 , страховик - ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» взяла на себе ризики страхувальника ОСОБА_1 і зобов`язалася відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля ВАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Згідно з копією заяви про настання страхового випадку по договору страхування ОСЦПВВНТЗ, Авто КАСКО та ЗК від 08.10.2016, ОСОБА_3 повідомив про настання страхового випадку, а саме пошкодження транспортного засобу марки Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 161 від 11.01.2017 матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , склав 37 757 грн. 91 коп.
Згідно з платіжним дорученням № 2228 від 13.03.2017 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виплатило ОСОБА_3 в якості страхового відшкодування 32 635 грн. 84 коп. Проведено банком 14.03.2017.
10.01.2018 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» поштовим відправленням направило на адресу ОСОБА_1 вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди.
Однак відповідач ОСОБА_1 суму завданої майнової шкоди ПрАТ СК «ПЗУ Україна» не відшкодував.
Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу відшкодування відповідачем страхувальнику завданої матеріальної шкоди в порядку регресу. Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Законом України «Про страхування».
Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до абз. «а» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Отже, з матеріалів справи судом встановлено, що 08 жовтня 2016 року відповідач ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, спричинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої завдав матеріальної шкоди власнику автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_2 . Вказані обставини встановлені постановою суду та не підлягають доказуванню. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», яка згідно із зобов`язаннями, взятими на себе відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7828539 від 06.08.2016, відшкодувала потерпілій особі страхове відшкодування у сумі 32 635 грн. 84 коп., внаслідок чого відповідно до наведених вище норм закону набула права регресної вимоги до відповідача ОСОБА_1 .
За таких обставин суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому вважає, що позов Корнілова Лева Олександровича в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Корнілова Лева Олександровича в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму завданої майнової шкоди в порядку регресу у розмірі 32 635 (тридцять дві тисячі шістсот тридцять п`ять) грн. 84 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» витрати по сплаті судового збору у сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, ;

- представник позивача: Корнілов Лев Олександрович, місце роботи: 02068, м. Київ, вул. Кошиця, буд. 7-а, офіс 8;

- відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І. С. Посохов