Справа № 450/2152/19 Провадження № 2/450/1297/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньобілківської сільської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач 26.06.2019 року звернулася до суду з вищевказаним позовом, який 29.08.2019 року уточнила, та просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті батька, ОСОБА_5 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,5222 га, яка розташована на території Верхньобліківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Окрім цього позивач просить встановити факт родинних відносин, а саме що вона являється дочкою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_5 , до складу спадкової маси після смерті якого увійшло право власності на вказаний вище житловий будинок та земельну ділянку. Батько своїм майном на випадок смерті не розпорядився, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом почергово. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 окрім позивача, являються його дружина, ОСОБА_2 , та діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , однак такі на спадкове майно не претендують.

Позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги майна померлого, яка прийняла спадщину та претендує на спадкове майно, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки спадкодавець за життя не виготовив правовстановлюючі документи на житловий будинок, а оригінал державного акту був втрачений, окрім цього існують розбіжності в написанні імені батька, яке вказане у свідоцтві про смерть як « ОСОБА_6 », та у свідоцтві про народження позивача, в якому його ім`я вказано як « ОСОБА_7 ». Виправити вказані розбіжності у позасудовому порядку відсутня можливість, тому з метою реалізації спадкових прав, вона змушена звертатися до суду.

У судове засідання позивач та її представник ОСОБА_8 , не з`явилася, однак остання через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, та простить такі задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, та зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, на спадщину після смерті, ОСОБА_5 , не претендують та не заперечують проти задоволення позову.

Представник відповідача - Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву про визнання позову та розгляду справи у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, на спадщину після смерті батька не претендує та не заперечує проти задоволення позову.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» за змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічне положення закріплене також в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14.

Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Прийняти або не прийняти спадщину це право, а не обов`язок спадкоємця.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 25.09.1961 року; копію паспорта громадянина України, який виданий 06.07.1999 року; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 31.05.2019 року; копію паспорта громадянина України, який виданий 10.03.1998 року; свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 01.10.1959 року; свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 08.04.1966 року; свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 22.10.2004 року; витяг зі Спадкового реєстру № 55774470 від 18.04.2019 року; витяг зі Спадкового реєстру № 55774501 від 08.04.2019 року; довідку, видану Верхньобілківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області № 318 від 08.04.2019 року та № 268 від 22.03.2019 року; копію рішення Пустомитівського районного суду Львівської області віл 21.09.2006 року № 2-0-11/2006; лист-відповідь ЛОКП «БТІ та ЕО» № 2092 від 16.04.2019 року; копію технічного паспорта на будинок садибного типу АДРЕСА_1 ; копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 065139 від 31.12.2014 року; клопотання відповідачів та третьої особи про визнання заявлених позивачем позовних вимог, що свідчить про визнання ними обставин викладених позивачем у позовній заяві, а отже такі у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказування не потребують, та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ним позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивач на час відкриття спадщини проживала разом з спадкодавцем та вважається такою, що прийняла спадщину; те що позивач являється єдиним спадкоємцем за законом, яка претендує на спадкове майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що відповідач та третя особа визнали позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 12, 76, 81, 82, 247, 258-259, 263-265, 273, 315-319, 352-355 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, що ОСОБА_5 доводиться батьком ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 76,3 кв. м., житловою площею - 37,3 кв., допоміжною площею - 39,0 кв., що складається з веранди, коридору, комори, житлової кімнати, житлової кімнати та кухні.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,5222 га, яка розташована на території Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, яка складається з двох земельних ділянок: ділянка №1 - площею 0,0976 га кадастровий номер :12:000:0398 та ділянка №2 - площею 0,4246 га кадастровий номер :06:000:0020, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ЛВ № 065139 від 31.12.2004 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

СуддяМ. О. Кіпчарський