ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 листопада 2019 року

м. Харків

справа № 639/5728/16-ц

провадження № 22-ц/818/5422/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 вересня 2019 року, постановлену під головуванням судді Труханович В.В., в залі суду в місті Харкові, -

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 вересня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду від 18 вересня 2019 року про залишення її позову без розгляду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду; крім того позивачка просить визнати її заперечення на ухвалу від 29.01.2019 року в частині розгляду справи в спрощеному порядку обгрунтованими, а таке рішення невмотивованим, таким, що порушує вимоги ст. 24 Конституції України.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що процесуальні обов`язки позивачка виконує належним чином, підстави залишення її позову без розгляду відсутні, оскільки вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи призначену на 25.02.2019 року, на 14.05.2019 року, на 12.06.2019 року, на 25.07.2019 року та на 18.09.2019 року. ОСОБА_1 вказує, що за загальним змістом термін «повідомлення» включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання цією особою зазначених відомостей. При цьому повернення відділенням зв`язку судової повістки у зв`язку із закінченням терміну зберігання, не можна вважати належним повідомленням особи, яка бере участь у справі, оскільки це не відповідає вимогам ст. 76 ЦПК України. Позивачка вважає, що вона не затягує розгляд справи, про поважні причини своєї неявки завчасно повідомляє суд. Проте суд першої інстанції у порушення вимог закону залишив її позов без розгляду. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що вона заперечує проти ухвали від 29.01.2019 року в частині рішення про розгляд її позову в порядку спрощеного провадження.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачка неодноразово належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, проте до суду не з`являлася, заяв про розгляд справи за її відсутності не подавала. Вказане свідчить про неналежне здійснення нею своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Судом встановлено, що ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 28 липня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди (а.с.5 т.1).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 29 січня 2019 року справа за вищевказаним позовом прийнята до провадження судді Жовтневого районного суду м.Харкова Труханович В.В. Визначено, що справу слід розглянути в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до розгляду на 25.02.2019 року, в судове засідання вирішено викликати сторони по справі (а.с.210-211 т.1).

Справа за вищевказаним позовом неодноразово відкладалася з різних причин, в тому числі і у зв`язку з тим, що у судове засідання не з`явилися усі особи, які беруть участь у справі.

Пунктом 1 ч.2 ст. 223 ЦПК України встановлено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, призначені на 25.07.2019 року та на 18.09.2019 року. Повідомлення про вручення поштового відправлення поверталося до суду «як не вручене, інші причини» (а.с. 249-250, 254-255 т.1).

Такі відомості не свідчать про відмову позивачки від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду (правова позиція Постанови Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі № 127/2871/16-ц).

Цивільним процесуальним законом можливість залишення позову без розгляду внаслідок неявки позивача в судове засідання пов`язується передусім із належним повідомленням позивача про час і місце розгляду справи та неподанням ним заяви про розгляд справи за його відсутності, що є обов`язковими умовами законності відповідного судового рішення. При цьому, у разі надходження від позивача заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення в судове засідання розгляд справи по суті може мати місце лише, якщо остання обставина не перешкоджає розгляду справи.

Поряд із цим, цивільний процесуальний закон вказує на необхідність врахування й такої обставини, як повідомлення чи неповідомлення позивачем суду про причини неявки в судове засідання, а також не виключає врахування за наявності для того підстав поважності чи неповажності причини неявки відповідача в судове засідання (ст. 223 ч. 5, ст. 257 ч. 1 п. 3 ЦПК України).

Вирішуючи питання про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, суд помилково не врахував того, що позивачка не була належним чином повідомлена про розгляд справи, призначений на 25.07.2019 року та на 18.09.2019 року, - що унеможливлює застосування положень п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги в частині відсутності підстав для залишення позову без розгляду, - спростовують висновки суду першої інстанції.

Разом з тим колегія суддів не приймає заперечення позивачки на ухвалу від 29.01.2019 року в частині рішення про розгляд її позову в порядку спрощеного провадження, оскільки ухвала суду від 29.01.2019 року наразі не є предметом апеляційного розгляду, а заперечення на вказану ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до вимог ч.2 ст. 353 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Ухвала суду від 18 вересня 2019 року постановлена з порушенням норм процесуального права, які привели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У зв`язку з цим, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 вересня 2019 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 12.11.2019 року.