Постанова

Іменем України

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 587/1626/15-ц

провадження № 61-26200 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Погрібного С. О., Ступак О. В., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач, відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1,

відповідач, позивач за зустрічним позов - ОСОБА_2,

представник відповідача, позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_3

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на постанову Апеляційного суду Сумської області від 27 лютого 2018 року у складі колегії суддів: Собини О. І., Кононенко О. Ю., Ткачук С. С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл спадкового майна.

На обгрунтування позовних вимог зазначала, що після смерті матері вони з відповідачем успадкували по 1/2 частці спадкового майна житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_1, розташованого на приватизованій земельній ділянці, що належала спадкодавцеві: 1/2 частка на підставі свідоцтва про право власності та 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданих Сумською районною державною нотаріальною конторою 27 грудня 1988 року, реєстраційні номери: № 2179 та № 2181.

Житловий будинок має загальну площу 58,4 кв. м, житлову площу 39,1 кв. м та складається з тамбура І площею 4,3 кв. м, сіней ІІ площею 8,2 кв. м, кухні 1 площею 6,2 кв. м, житлової кімнати 2 площею19,8 кв. м, житлової кімнати 3 площею 6,6 кв. м, житлової кімнати 4 площею 12,7 кв. м, та господарські будівлі: літ. «п/г» - погріб, літ. «б» - навіс, літ. «Б» - сарай, літ. «Г» - вбиральня, № 1-4 - огорожа. Газопостачання та водопостачання у будинку відсутні. Домоволодіння використовується спадкоємцями як дача. При цьому, згідно порядку, що склався, позивач користується житловою кімнатою 3 площею 6,6 кв. м та житловою кімнатою 4 площею 12,7 кв. м., у яких зусиллями її сім'ї проведено косметичні ремонтні роботи, а відповідач - кімнатою 19,8 кв. м.

Після отримання свідоцтва про право на спадщину, вона та відповідач набули у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства та для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 їй на праві власності належить земельні ділянка площею 0,0440 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована по АДРЕСА_1 та на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 - земельна ділянка площею 0,1050 га для ведення особистого селянського господарства.

Посилаючись на те, що між нею та відповідачем виникають суперечки щодо користування спільною частковою власністю, зокрема відповідач чинить їй перешкоди у користуванні житловим будинком та господарськими будівлями, ОСОБА_1 просила провести розподіл домоволодіння по АДРЕСА_1, виділивши їй у власність у натурі веранду ІІ площею 8,2 кв. м, житлову кімнату 3 площею 6,6 кв. м, житлову кімнату 4 площею 12,7 кв. м, а також частину надвірних споруд, що відповідає 1/2 частці належного їй спадкового майна, припинивши право спільної часткової власності на зазначений житловий будинок та надвірні споруди.

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до

ОСОБА_1 про розподіл спадкового майна.

На обгрунтування зустрічної позовної заяви зазначала, що на момент отримання свідоцтва про право на спадщину вони з ОСОБА_1 користувалися житловим будинком спільно, порядок користування кімнатами не визначався.

У подальшому між ними виникли суперечки, в результаті яких відповідач заборонила їй користуватися кухнею, а також самовільно без її згоди перенесла всі її речі з житлових кімнат, які вони займали спільно, до житлової кімнати 2 площею 19,8 кв. м, а тому на час звернення до суду вона вимушена користуватися лише сінями ІІ площею 8,2 кв. м. та половиною житлової кімнати 2 площею 19,8 кв. м, у якій також знаходяться речі відповідача.

Зазначила, що ремонтні роботи у житловій кімнаті 3 площею 6,6 кв. м та житловій кімнаті 4 площею 12,7 кв м. було здійснено за життя спадкодавця та за її рахунок.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_2 просила провести розподіл домоволодіння по АДРЕСА_1, виділивши їй у власність веранду ІІ площею 8,2 кв. м, житлову кімнату 3 площею 6,6 кв. м, житлову кімнату 4 площею 12,7 кв. м, а також частину надвірних споруд, що відповідає 1/2 частці належного їй спадкового майна, припинивши право спільної часткової власності на зазначений житловий будинок та надвірні споруди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сумського міськрайонного суду Сумської області від 17 липня

2017 року позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Проведено розподіл житлового будинку та надвірних будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до ІІ варіанту розподілу, визначеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 60 від 04 грудня 2015 року, виділивши у власність:

- ОСОБА_1 приміщення 1, площею 6,8 кв.м, приміщення 2, площею 19,8 кв.м, загальною площею 26,6 кв.м, а також, погріб літ. «п/г», 1/2 сараю

літ. «Б», 1/2 навісу літ. «б», убиральню літ. «Г», 1/2 воріт №1, огорожу №2, огорожу №4;

- ОСОБА_2 приміщення 3, площею 6,6 кв. м, приміщення 4, площею

12,7 кв. м, приміщення ІІ, площею 8,2 кв. м, приміщення І, площею 4,3 кв. м, загальною площею 31,8 кв.м, а також 1/2 сараю літ. «Б», 1/2 навісу літ. «б», погріб літ. «п/г», 1/2 воріт №1, огорожу №3.

Проведено розподіл земельної ділянки у рівних частинах, по 1/2 кожному співвласнику, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до ІІ варіанту розподілу, визначеного у висновку судової земельно-технічної експертизи № 71 від 24 березня

2016 року, додатком №1 листа 2, де зеленим кольором виділено частку

ОСОБА_2, а жовтим кольором виділено частку ОСОБА_1, встановлено земельний сервітут площею 5,0 кв. м для можливості обслуговування і здійснення поточного ремонту стінки житлового будинку літ. «А-І», першим співвласником ОСОБА_2) в додатку № 1 лист 2 показаного штрихом по жовтому; сервітут, площею 1,4 кв. м для можливості обслуговування і здійснення поточного ремонту стіни прибудови літ. «а», другим співвласником ОСОБА_1), в додатку № 1 лист 2 показаногоштрихом по зеленому; також встановлено земельний сервітут на земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства, яка належить ОСОБА_2;сервітут, площею 3,0 кв.м, для обслуговування та поточного ремонту стіни сараю літ. «Б» першим співвласником ОСОБА_1).

Ухвалою Сумського міськрайонного суду Сумської області від 26 липня

2017 року виправлено описки у рішенні Сумського районного суду Сумської області від 17 липня 2017 року шляхом зазначення у його резолютивній частині:

«Провести реальний розподіл житлового будинку та надвірних будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, відповідно ІІ варіанту розподілу визначеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 60 від 04 грудня 2015 року, виділивши у власність:

- ОСОБА_1 приміщення 3, площею 6,6 кв. м, приміщення 4, площею 12,7 кв. м, приміщення ІІ, площею 8,2 кв. м, приміщення І, площею 4,3 кв. м, загальною площею 31,8 кв. м, а також 1/2 сараю літ. «Б», 1/2 навісу літ. «б», погріб літ. «п/г», 1/2 воріт №1, огорожу №3;

- ОСОБА_2 приміщення 1, площею 6,8 кв. м, приміщення 2, площею

19,8 кв. м, загальною площею 26,6 кв.м, а також погріб літ. «п/г», 1/2 сараю

літ. «Б», 1/2 навісу літ. «б», убиральню літ. «Г», 1/2 воріт №1, огорожу №2, огорожу №4.»

Додатковим рішенням Сумського міськрайонного суду Сумської області від

11 грудня 2017 року визначено, що частка ОСОБА_1 після розподілу домоволодіння становить 52/100, вартістю 59 142,00 грн, а частка ОСОБА_2 - 48/100, вартістю 55 127,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2008,00 грн грошової компенсації, як різницю у вартості часток.

Для здійснення розподілу зазначеного у ІІ варіанті висновку судової будівельно-технічної експертизи № 60 від 04 грудня 2015 року, необхідно провести наступні переустаткування:

1) закласти дверні отвори між приміщеннями 2 та 4, поклавши ці роботи на ОСОБА_1;

2) влаштувати тамбур, глибиною не менше 1,4 м; влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1 та 2; влаштувати дверний проріз з частини віконного в приміщенні 1, поклавши ці роботи на ОСОБА_2

Розподіл горищного приміщення проведено по лінії розподілу житлового будинку без зведення перегородки.

Ухвалою Сумського міськрайонного суду Сумської області від 11 грудня

2017 року виправлено описки у рішенні Сумського районного суду Сумської області від 17 липня 2017 року, з урахуванням ухвали Сумського районного суду Сумської області від 26 липня 2017 року про виправлення описки у рішенні суду, а також у додатковому рішенні Сумського районного суду Сумської області від 11 грудня 2017 року.

Зазначено про необхідність вказати в описовій частині рішення Сумського районного суду Сумської області від 17 липня 2017 року -виділивши у власність:

- ОСОБА_1 приміщення 3, площею 6,6 кв. м, приміщення 4, площею 12,7 кв. м, приміщення ІІ, площею 8,2 кв. м, приміщення І, площею 4,3 кв. м, загальною площею 31,8 кв. м, а також 1/2 сараю літ. «Б», 1/2 навісу літ. «б», погріб літ. «п/г», 1/2 воріт №1, огорожу №3;

- ОСОБА_2 приміщення 1, площею 6,8 кв. м, приміщення 2, площею

19,8 кв. м, загальною площею 26,6 кв. м, а також 1/2 сараю літ. «Б», 1/2 навісу літ. «б», убиральню літ. «Г», 1/2 воріт №1, огорожу №2, огорожу №4.

У резолютивній частині додаткового рішення Сумського районного суду Сумської області від 11 грудня 2017 року вказати - виділивши у власність:

- ОСОБА_1 (52/100 частки майна, вартістю 59142,00грн) приміщення 3, площею 6,6 кв. м,приміщення 4, площею 12,7 кв. м, приміщення ІІ, площею

8,2 кв. м, приміщення І, площею 4,3 кв. м, загальною площею 31,8 кв. м, а також 1/2 сараю літ. «Б», 1/2 навісу літ. «б», погріб літ. «п/г», 1/2 воріт №1, огорожу №3;

- ОСОБА_2 (48/100 частки майна, вартістю 55 127,00 грн) приміщення 1, площею 6,8 кв. м, приміщення 2, площею 19,8 кв. м, загальною площею

26,6 кв. м, а також 1/2 сараю літ. «Б», 1/2 навісу літ. «б», убиральню літ. «Г»,

1/2 воріт №1, огорожу №2, огорожу №4.

Рішення суду першої інстанції з урахуванням ухвали Сумського районного суду Сумської області від 26 липня 2017 року, додаткового рішення Сумського районного суду Сумської області від 11 грудня 2017 року, ухвали Сумського районного суду Сумської області від 11 грудня 2017 року мотивовано тим, що з урахуванням на низку поліпшень, здійснених у спірному домоволодінні ОСОБА_1 та членами її родини, що підтверджено поясненням свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також фактичного порядку користування житловими приміщеннями у будинку, що склався між співвласниками, суд дійшов висновку про необхідність проведення реального розподіл будинку та надвірних споруд, а також земельної ділянки, відповідно до ІІ варіанту розподілу, визначеного висновком судової будівельно-технічної експертизи № 60 від

04 грудня 2015 року та ІІ варіанту, визначеного висновком судової земельно-технічної експертизи № 71 від 24 березня 2016 року.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 27 лютого 2018 року апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Сумського районного суду Сумської області від 17 липня

2017 року, ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 26 липня

2017 року, додаткове рішення Сумського районного суду Сумської області від

11 грудня 2017 року, ухвалу Сумського районного суду Сумської області від

11 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов

ОСОБА_1 задоволено повністю, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Проведено розподіл житлового будинку та надвірних будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до ІІ варіанту, визначеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи №60 від 04 грудня 2015 року та виділено у власність:

- ОСОБА_2 - 48/100 частки майна вартістю 55 127,00 грн, а саме: приміщення 1 площею 6,8 кв. м, приміщення 2 площею 19,8 кв. м, загальною площею 26,6 кв. м, а також 1/2 сараю літ. «Б», 1/2 навісу літ «б», убиральню

літ. «Г», 1/2 воріт №1, огорожу №2, огорожу №4;

- ОСОБА_1 - 52/100 частки майна вартістю 59 142,00 грн, а саме: приміщення 3 площею 6,6 кв. м, приміщення 4 площею 12,7 кв. м, приміщення ІІ площею 8,2 кв. м, приміщення І площею 4,3 кв. м, загальною площею 31,8 кв. м, а також погріб літ. «п/г», 1/2 сараю літ. «Б», 1/2 навісу літ. «б», 1/2 воріт №1, огорожу №3.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 008,00 грн грошової компенсації, як різницю у вартості часток.

Для здійснення розподілу, зазначеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 60 від 04 грудня 2015 року, необхідно провести наступні перепланування:

1) закласти дверні отвори між приміщеннями 2 та 4, 1 - ІІ, поклавши ці роботи на ОСОБА_1;

2) влаштувати тамбур, глибиною не менше 1,4 м; влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1 та 2; влаштувати дверний проріз з частини віконного в приміщенні 1, поклавши ці роботи на ОСОБА_2

Розподіл горищного приміщення проведено по лінії розподілу житлового будинку без зведення перегородки.

Проведено розподіл земельної ділянки площею 0,0440 га, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_1, між ОСОБА_1 та

ОСОБА_2, надавши кожній по 1/2 частці за ІІ варіантом судової земельно-технічної експертизи.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею

220 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, на плані земельної ділянки у додатку № 1 лист 2 позначена зеленим кольором.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею

220 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 на плані земельної ділянки у додатку № 1 лист 2 позначена жовтим кольором.

Встановлено земельний сервітут площею 5,0 кв. м, для можливості обслуговування і здійснення поточного ремонту стіни житлового будинку

літ. «А-І» першим співвласником ОСОБА_2 в додатку № 1 лист 2 показано штрихом по жовтому; сервітут, площею 1,4 кв. м, для можливості обслуговування і здійснення поточного ремонту стіни прибудови літ. «а» другим співвласником ОСОБА_1 в додатку №1 лист 2 показано штрихом по зеленому.

Встановлено земельний сервітут на земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства, яка належить ОСОБА_2, площею

3,0 кв. м для обслуговування та поточного ремонту стіни сараю літ. «Б» першим співвласником ОСОБА_1 в додатку №1 лист 2 показано штрихом по білому.

Межа, яка розділяє земельні ділянки співвласників показана червоним кольором і проходить по точках А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З:

-від точки А до Б на відстані 5,30 м;

-від точки Б до В на відстані 7,50 (5,49+2,01) м;

-від точки В до Г на відстані (ломана лінія) 2,91 (0,73+2,18) м;

-від точки Г до Д на відстані 8,04 (2,18+5,86) м;

-від точки Д до Е на відстані 6,05 (4,05+2,0) м;

-від точки Е до Ж на відстані 10,20 м;

-від точки Ж до З на відстані 7,42 (1,50+1,52+4,40) м.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд виходив з того, що визначений судом першої інстанції варіант розподілу житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки, фактично не відповідав ІІ варіанту, викладеного у висновках експертизи. Подальші спроби суду усунути недоліки судового рішення шляхом виправлення описок та ухвалення додаткового рішення, призвели до зміни змісту рішення суду першої інстанції, що є неприпустимим.

Апеляційний суд вважав доцільним проведення розподілу домоволодіння та земельної ділянки за ІІ варіантом визначеним експертом, з посиланням на те, що саме такий варіант розподілу, як будинку так і земельної ділянки, буде сприяти вирішенню спірних питань, що виникли між сторонами. При цьому апеляційний суд зважив на встановлені судом першої інстанції обставини, зокрема що позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 та членами її родини за життя спадкодавця було проведено ремонт у житлових кімнатах площею 12,7 кв. м та 6,6 кв. м, відновлено будинок після пожежі, у кімнаті площею 12,7 кв. м мешкав син позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_6 Зазначив, що за І варіантом розподілу земельної ділянки будуть порушуватися права першого співвласника ОСОБА_1 на проїзд та прохід до земельної ділянки, оскільки згідно пояснень допитаного у судовому засіданні судового експерта, під час виконання експертного дослідження нею не досліджувалось питання щодо можливості облаштування проходу та проїзду по земельній ділянці шириною 3,19 м, розташованої за будинком, що межує із земельною ділянкою АДРЕСА_3

Узагальнені доводи касаційної скарги та аргументів інших учасників справи

У травні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, у якій вони просили скасувати постанову Апеляційного суду Сумської області від 27 лютого 2018 року та ухвалити нове рішення, яким провести розподіл спадкового майна - житлового будинку і надвірних будівель і споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до І варіанту, визначеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи №60 від 04 грудня 2015 року, виділивши у власність ОСОБА_2 приміщення 3 площею 6,6 кв. м, приміщення 4 площею 12,7 кв. м, приміщення ІІ площею 8,2 кв. м, приміщення І площею 4,3 кв. м, загальною площею 31,8 кв. м, 1/2 сараю літ. «Б», 1/2 навісу літ. «б», 1/2 воріт №1, огорожу №2, №3, ворота № 4, а також поділ земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до І варіанту розподілу, визначеного у висновку судової земельно-технічної експертизи №71 від 24 березня 2016 року.

Касаційна скарга обгрунтована посиланнями на те, що під час розподілу спадкового майна, суд апеляційної інстанції не взяв до уваги порушення ОСОБА_1 порядку користування житловими приміщеннями, що склався на дату смерті спадкодавця, оскільки вона самовільно зайняла приміщення 1 площею 6,8 кв. м, а перед зверненням з позовом до суду перенесла речі

ОСОБА_2 до житлової кімнати 2 площею 19,8 кв. м, що не може свідчити про те, що між співвласниками склався саме такий порядок користування житловим будинком, як стверджувала ОСОБА_1 Надаючи перевагу ІІ варіанту поділу земельної ділянки, визначеного судовою земельно-технічною експертизою № 71 від 24 березня 2016 року, суд не врахував, що згідно цього варіанту розподілу, територія двору для кожного із співвласників розподілена окремими ділянками, тоді як І варіант розподілу, на думку судового експерта, є найбільш оптимальним, передбачає виділення кожній стороні площі двору одним цілим, продовженням якого є земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Висновок суду про те, що у випадку проведення розподілу земельної ділянки за Iваріантом, будуть порушені права ОСОБА_1 на прохід та проїзд до земельної ділянки виділеної під двором, не є обгрунтованими, оскільки за обома запропонованими експертом варіантами поділу земельної ділянки, одній із сторін доведеться користуватися для зазначених цілей земельною ділянкою шириною 3,19 м.

Крім того, незважаючи на те, що питання про припинення права спільної часткової власності на домоволодіння судом залишилось не вирішеним, що свідчить про часткове задоволення позовних вимог за первісним позовом, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

У відзиві на касаційну скаргу, що надійшов до Верховного Суду у серпні

2018 року, ОСОБА_1 посилалася на обгрунтованість висновків суду апеляційної інстанції щодо проведення розподілу домоволодіння та земельної ділянки відповідно до ІІ варіанту висновків судових експертиз. Апеляційний суд мотивовано не погодився з доводами ОСОБА_2 щодо проведення розподілу за І варіантом висновків судових експертиз, оскільки саме варіант ІІ розподілу буде сприяти вирішенню спірних питань, що виникли між сторонами.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи.

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлені судами фактичні обставини справи

Судами попередніх інстанцій установлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 лютого 2012 року, ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 належить по 1/2 частці спадкового майна, що складається з житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1, розташованого на приватизованій земельній ділянці, що належала спадкодавцеві: 1/2 частка на підставі свідоцтва про право власності та 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданих Сумською районною державною нотаріальною конторою 27 грудня 1988 року за реєстраційними номерами, відповідно, № 2179 та

№ 2181.

Житловий будинок з господарськими будівлями: літ. «п/г» - погріб, літ. «б» - навіс, літ. «Б» - сарай, літ. «Г» - вбиральня, № 1-4 - огорожа, має загальну площу 58,4 кв. м, житлову площу 39,1 кв. м, та складається з тамбура І площею 4,3 кв. м, сіней ІІ площею 8,2 кв. м, кухні 1 площею 6,2 кв. м, житлової кімнати 2 площею19,8 кв. м, житлової кімнати 3 площею 6,6 кв. м, житлової кімнати 4 площею 12,7 кв. м.

Після отримання спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули у приватну власність земельну ділянку площею 0,0440 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також земельні ділянки площею 0,1050 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані по АДРЕСА_1.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 60 від 04 грудня 2015 року, експертом запропоновано два варіанти розподілу житлового будинку та надвірних будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до І варіанту:

- ОСОБА_2 запропоновано виділити у власність у натурі приміщення 1 площею 6,8 кв. м, приміщення 2 площею 19,8 кв. м, загальною площею 26,6 кв. м, а також погріб літ «п/г», 1/2 сарая літ «Б», 1/2 навісу літ. «б», 1/2 воріт №1;

- ОСОБА_1 запропоновано виділити у власність у натурі приміщення 3 площею 6,6 кв. м, приміщення 4 площею 12,7 кв. м, приміщення ІІ площею

8,2 кв. м, приміщення І площею 4,3 кв. м, загальною площею 31,8 кв. м, а також 1/2 сарая літ. «Б», 1/2 навісу літ. «б», убиральню літ «Г», 1/2 воріт №1, огорожу №2, огорожу №3, ворота №4.

Відповідно до ІІ варіанту:

- ОСОБА_2 запропоновано виділити у власність у натурі приміщення 1 площею 6,8 кв. м, приміщення 2 площею 19,8 кв. м, загальною площею 26,6 кв. м, а також 1/2 сарая літ «Б», 1/2 навісу літ. «б», убиральню літ. «Г», 1/2 воріт №1, огорожу №2, огорожу №4;

- ОСОБА_1 пропоновано виділити у власність у натурі приміщення 3 площею 6,6 кв. м, приміщення 4 площею 12,7 кв. м, приміщення ІІ площею 8,2 кв. м, приміщення І площею 4,3 кв. м, загальною площею 31,8 кв. м, а також 1/2 сарая літ. «Б», 1/2 навісу літ. «б», погріб літ. «п/г», 1/2 воріт №1, огорожу №3.

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 71 від 24 березня 2016 року, експертом запропоновано два варіанти розподілу земельної ділянки, зазначених у додатках № 1 та № 2 схеми експертного дослідження.

Відповідно до І варіанту межа, яка розділяє земельні ділянки співвласників показана червоним кольором і проходить по точках А, Б, В, Г, Д, Е, Ж:

- від точки А до Б на відстані 4,43 м;

- від точки Б до В на відстані 8,04 (5,86 + 2,18) м;

- від точки В до Г на відстані (ломана лінія) 2,44 (2,0 + 0,44) м;

- від точки Г до Д на відстані 6,82 м;

- від точки Д до Е на відстані 1,80 м;

- від точки Е до Ж на відстані 6,92 (1,0+1,52+4,40) м.

Відповідно до ІІ варіанту межа, яка розділяє земельні ділянки співвласників показана червоним кольором і проходить по точках А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З:

-від точки А до Б на відстані 5,30 м;

-від точки Б до В на відстані 7,50 (5,49+2,01) м;

-від точки В до Г на відстані (ломана лінія) 2,91 (0,73+2,18) м;

-від точки Г до Д на відстані 8,04 (2,18+5,86) м;

-від точки Д до Е на відстані 6,05 (4,05+2,0) м;

-від точки Е до Ж на відстані 10,20 м;

-від точки Ж до З на відстані 7,42 (1,50+1,52+4,40) м.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скаргаОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Частиною другою статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України, дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимогОСОБА_1 повністю, а позов ОСОБА_2 частково, апеляційний суд правильно виходив з того, що запропонований судовим експертом варіант ІІ розподілу спірного житлового будинку та надвірних споруд найбільше відповідає ідеальним часткам співвласників, зокрема 48/100 - ОСОБА_2 та 52/100 - ОСОБА_1, сприяє вирішенню спірних питань, що виникли між сторонами та відповідає фактичному порядку користування, що склався між співвласниками після успадкування ними спірного домоволодіння з урахуванням того, поліпшення у житлових кімнатах 3 площею 6,6 кв. м та 4 площею 12,7 кв. м, здійснювалися родиною ОСОБА_1,

різниця у вартісному виразі ідеальних часток складає 2 008,00 грн.

Інший варіант поділу житлового будинку та господарських споруд, який заявник вважає доцільним застосувати при поділі спадкового майна, передбачає більший відступ від ідеальних часток та розмір грошової компенсації

(3 414,00 грн).

Оскільки внаслідок виділу майна в натурі відбулося незначне відхилення від розміру ідеальних часток співвласників, апеляційний суд обгрунтовано стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за зменшення її частки в житловому будинку з надвірними спорудами у розмірі 2 008,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Твердження ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 про те, що визначений, за наслідками проведення судової земельно-технічної експертизи, варіант І передбачає максимальне ізолювання виділеної ОСОБА_2 частини земельної ділянки, від виділеної ОСОБА_1 земельної ділянки, не є переконливими, оскільки згідно вказаного варіанту розподілу, земельна ділянка під приміщенням 1 та житловою кімнатою 2, виділених у власність

ОСОБА_2, згідно запропонованих експертом варіантів судової будівельно-технічної експертизи, помилково виділена у власність ОСОБА_1

Наведене дає підстави для висновку про те, що апеляційний суд за відсутності клопотань сторін про призначення у справі додаткового експертного дослідження з метою усунення вищезазначених недоліків судової експертизи, правильно обрав, як найбільш оптимальний варіант ІІ розподілу земельної ділянки, визначений судовою земельно-технічною експертизою № 71 від

24 березня 2016 року.

Викладені у касаційній скарзі доводи щодо невідповідності обраних судом варіантів розподілу домоволодіння та земельної ділянки інтересам співвласників фактично зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Посилання заявника, що не зазначення у судовому рішенні висновку за наслідками розгляду вимог позову ОСОБА_1 про припинення права спільної часткової власності, що на думку заявника, свідчить про часткове задоволення вимог за первісним позовом, не є дає підстав вважати його незаконним та необгрунтованим, оскільки правильне по суті і законне рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань(частина друга статті 410 ЦПК України). Відповідно до положень статті 270 ЦПК України, сторони мають право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення суду в частині позовної вимоги, з приводу якої вони подавали докази і давали пояснення, однак рішення не було ухвалено.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Аналізуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що рішення апеляційного суду є законними та обгрунтованими, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3

Щодо поновлення дії судового рішення

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Оскільки ухвалою судді Верховного Суду від 04 липня 2018 року зупинено дію постанови Апеляційного суду Сумської області від 27 лютого 2018 року до закінчення касаційного провадження, її необхідно поновити.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 415, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Сумської області від 27 лютого 2018 року залишити без змін.

Поновити дію постанови Апеляційного суду Сумської області від 27 лютого

2018 року.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

С.О. Погрібний

О.В. Ступак

Г. І. Усик