ЄУН № 337/249/19
Провадження №4-с/337/18/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

за участю секретаря Голівщук Т.М.

представника заявника адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя справу за скаргою ОСОБА_1, який дії від імені та в інтересах боржника ОСОБА_2, на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, зацікавлена особа ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

До суду надійшла скарга, яку заявник мотивує тим, що 19.11.2009 року головним державним виконавцем Заводського ВДВС Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_4 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 15962786 на підставі виконавчого листа №2-1954/2009, виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вважає дану постанову неправомірною, оскільки вона винесена державним виконавцем з порушенням вимог ст. 18, 24 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час її постановлення. Так, підставою для прийняття виконавчого листа до виконання та відкриття виконавчого провадження є відповідність виконавчого документа вимогам ст. 19 Закону, подання його з дотриманням строку предявлення до виконання та до органу ДВС за належним місцем виконання. У випадку недотримання даних норм державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. В той же час поданий державному виконавцю виконавчий лист №2-1954/2009 не відповідав вимогам ст.19 Закону, оскільки в ньому не зазначено строк його предявлення до виконання, дата набрання рішенням суду законної сили. Крім того, за зазначеною в листі адресою місця проживання боржника ОСОБА_2 АДРЕСА_1, останній ніколи не мешкав. Вказана адреса взагалі відсутня в м. Запоріжжі. Згідно ст.20 Закону виконавчі дії проводяться за місцем проживання, перебування, роботи або за місцезнаходження його майна. Право вибору місця виконання належить стягувачу. Однак в матеріалах виконавчого провадження відсутня заява стягувача про здійснення виконавчих дій Заводським ВДВС м. Запоріжжя, тому посилання в постанові про відкриття виконавчого провадження на те, що така заява подана 18.11.2009 року, є безпідставним. За відсутності заяви стягувача виконавчий документ повинен був виконуватись за місцем реєстрації боржника, яке зазначено у виконавчому документі. Державний виконавець Малюк А.О. на зазначені обставини уваги не звернув, виконавчий лист на відповідність вимогам Закону не перевірив та незаконно відкрив виконавче провадження. Також зазначив, що скарга подається з дотриманням встановленого ст. 449 ЦПК України строку, оскільки ОСОБА_2 не отримував від державного виконавця копію постанови про відкриття виконавчого провадження, в системі АСВП відомості про відкрите виконавче провадження відсутні. Утримання аліментів з боржника не є тією підставою, з якою сторона обізнана про текст та підстави винесення державним виконавцем процесуального документа, без його отримання. З матеріалами виконавчого провадження, зокрема, тестом постанови про відкриття виконавчого провадження, він як представник безпосередньо був ознайомлений 15.01.2019 року, у звязку з чим перебіг 10-денного строку оскарження такої постанови починається саме з цього моменту.

Просить скасувати постанову головного державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_4 від 19.11.2009 року про відкриття виконавчого провадження ВП 15962786.

В судовому засідання заявник ОСОБА_1 скаргу підтримав повністю з підстав, викладених в ній та додаткових письмових поясненнях, просить її задовольнити.

Представник Заводського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність, подав відгук на скаргу, в якій зазначив, що вона є необґрунтованою, оскільки під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем були дотримані вимоги діючого на той час законодавства, в т.ч. перевірено його на відповідність вимогам ст.19 Закону, усі реквізити у виконавчому листі були наявні. Адрес місця проживання боржника була зазначена у виконавчому листі судом, який видав його. Щодо дати набрання чинності вказано, що рішення підлягає негайному виконанню. Щодо строків предявлення до виконання, то рішення про стягнення періодичних платежів - стягнення аліментів можуть бути предявлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Виконавчий лист було предявлено до Заводського ВДВС м. Запоріжжя, оскільки з 2009 р. по 2017 р. боржник ОСОБА_2 працював на ПАТ «Запоріжсталь», що є територією Заводського ВДВС м. Запоріжжя. Крім того, у період з 2009 р. аліменти з боржника ОСОБА_2 утримувались з його заробітної плати бухгалтерією підприємства, жодного разу боржник з приводу утримання аліментів до ВДВС не звертався. Просять прийняти за скаргою рішення відповідно до закону.

Зацікавлена особа стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, заперечень щодо скарги або письмових пояснень не подала.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність неприбувших осіб.

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріли справи, вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 124, 129 Конституції України, ст.18 ЦПК України, ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Примусове виконання судових рішень в Україні на момент винесення оскаржуваної постанови регулювалось Законом України «Про виконавче провадження» №606-XIVвід 21.04.1999р. (далі Закон №606).

Відповідно до ст.18 Закону №606 державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа , зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону.

Відповідно до ст.24 цього Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Постанову про відкриття виконавчого провадження державний виконавець виносить у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа. Копія постанови не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами начальнику відповідного органу державної виконавчої служби або до відповідного суду у 10-денний строк.

Вимоги до виконавчого документа зазначені в ст.19 Закону №606. Так, у ньому повинно бути зазначено: 1) назва документа, дата видачі та найменування органу,

посадової особи, що видали документ; 2) дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ; 3) найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище,

ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи(для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання чинності рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Виконавчий документ має бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою.

Відповідно до ст.20 Закону №606 виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Відповідно до ч.4 ст.21 Закону №606 рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом

чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Відповідно до ст.26 Закону №606 пропуск встановленого строку пред'явлення документів до виконання (п.1), а так само пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або підвідомчістю виконання рішення (п.4), а так само невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим ст.19 цього Закону (п.6 ) є підставами для винесення державним виконавцем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Згідно з ст.447-449 ЦПК України в редакції, чинній на час звернення з цією скаргою до суду, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Судом встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2009 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 липня 2009 року і до повноліття дитини.

На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист №2-1954/2009, який первісно було предявлено до примусового виконання до Заводського ВДВС м. Запоріжжя.

19.11.2009 року головним державним виконавцем Заводського ВДВС Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_4 було винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 15962786 з виконання зазначеного виконавчого листа.

Відомостей про направлення копії вказаної постанови сторонам виконавчого провадження та її отримання ними матеріали справи не містять.

З матеріалами виконавчого провадження, в т.ч. постановою про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2009 року, представник боржника ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 ознайомився 15.01.2019 року в Хортицькому ВДВС м. Запоріжжя, на виконанні якого на той момент перебувало зазначене виконавче провадження.

З даною скаргою заявник як представник боржника ОСОБА_2 звернувся до суду 19.01.2019 року (штамп на поштовому конверті), тобто з дотриманням встановленого 10-денного строку.

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно усі обставини даної справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів заявника щодо неправомірності дій державного виконавця при відкритті виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-1954/2009, виданого 20.08.2009 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя.

Зокрема, дослідивши копію виконавчого листа, який міститься в матеріалах справи, суд вважає, що він за змістом відповідає вимогам ст.19 Закону №606, містить усі необхідні реквізити, заповнений за формою, що була визначена Інструкцією з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженою наказом ДСА України від 27.06.2006р. № 68.

Доводи заявника про те, що у виконавчому листі невірно зазначена адреса місця проживання боржника ОСОБА_2, не є підставою для прийняття державним виконавцем рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки на цій стадії він не зобовязаний перевіряти вірність даних, внесених у виконавчий лист.

Крім того, суд встановив, що виконавчий лист було предявлено за вибором стягувачки до Заводського ВДВС м. Запоріжжя за місцем роботи боржника ОСОБА_2 ПАТ «Запоріжсталь», яке також було вказано у виконавчому листі при його оформленні. Відомості про подання стягувачкою відповідної заяви містяться в постанові про відкриття виконавчого провадження. Ненадання суду в межах розгляду даної скарги копії такої заяви не є підтвердженням доводів заявника про предявлення виконавчого листа до неналежного органу ВДВС.

Також суд встановив, що виконавчий лист був виданий на виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, до повноліття дитини. З урахуванням ч.4 ст.21 Закону №606 строк предявлення такого листа до примусового виконання спливає 02.05.2023 року. Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження виконавчий лист було подано державному виконавцю 18.11.2009 року, тобто з дотримання строку предявлення для виконання.

Таким чином, суд вважає, що при відкритті виконавчого провадження державний виконавець діяв з дотриманням вимог ст.18,24 Закону №606, оскільки поданий йому виконавчий лист відповідав вимогам, передбаченим ст.19 Закону, згідно з ст.20 Закону був пред'явлений до виконання до органу ДВС за місцем роботи боржника та з дотриманням визначеного ст.21 Закону строку пред'явлення до виконання.

Підстав вважати, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець діяв не в межах наданих повноважень, не в спосіб та порядок, передбачений Законом №606, і відповідно винесена ним постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2009 року є незаконною, у суду немає, у звязку з чим в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.19,124,129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження» №606 від 21.04.1999р., ст.2,4,5,12,13,76-82,89,258-260,263,447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, який дії від імені та в інтересах боржника ОСОБА_2, на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, зацікавлена особа ОСОБА_3, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя:

Повний текст ухвали складений 04.03.2019 року.

Суддя: