Справа № 697/1264/19
Провадження № 2-о/697/33/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Русакова Г.С.

за участю секретаря судового засідання Десятник О.А.

представника заявника ОСОБА_1

представника зацікавленої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Каневі цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , зацікавлені особи: Територіальна громада м. Канева в особі Канівської міської ради, Канівська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю на момент смерті спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся в суд з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю на момент смерті спадкодавця, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири по АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві власності. 13.04.2018 Канівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа до майна ОСОБА_4 , останнє місце проживання спадкодавця зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 . 03.05.2019 заявник звернувся до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/2 квартири по АДРЕСА_1 , проте йому було відмовлено, оскільки

на момент смерті ОСОБА_4 заявник проживав разом з ним, але був зареєстрований за іншою адресою. Встановлення даного факту заявнику необхідно для вступу в права спадкоємця після смерті ОСОБА_4 в зв`язку з цим він змушений з даним позовом звернутись до суду.

Представник заявника в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи Територіальної громади м. Канева в особі Канівської міської ради в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заявлених вимог.

Представник Канівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами справи.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, письмові пояснення свідків, вважає, що заява підлягає до задоволення на підставі ст.315 ЦПК України.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , житель м. Канева, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема двокімнатна квартира з верандою на першому поверсі одноповерхового будинку по АДРЕСА_1 , що вбачається з Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Заявник звернувся до державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 , однак нотаріус повідомив йому про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 та рекомендовано звернутись до суду.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Яблунівської сільської ради від 30.10.2017 № 546 ОСОБА_3 поховав на Яблунівському цвинтарі за власний рахунок ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В матеріалах справи міститься договір купівлі-продажу квартири від 13.02.2013 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 придбали по 1/2 частині квартири по АДРЕСА_1 .

З інформації Канівської державної нотаріальної контори щодо спадкової справи ОСОБА_4 від 26.09.2019 № 1519/02-14, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв ОСОБА_3

Факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем з 2013 року до часу відкриття спадщини підтвердили свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які надали письмові пояснення, які знаходяться в матеріалах справи ( а.с.26-42).

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розяснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт проживання заявника однією сім`єю із ОСОБА_4 з 2013 року до дня смерті останнього знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення якого має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати право на спадкове майно.

Керуючись ч.2 ст. 315, ст.ст. 317, 319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 , зацікавлені особи: Територіальна громада м. Канева в особі Канівської міської ради, Канівська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю на момент смерті спадкодавця - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2013 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.11.2019.

Головуючий Г . С . Русаков