Справа №521/4012/17
Провадження №2/521/208/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» лютого 2019 року місто Одеса Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П .,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року до Малиновського районного суду м.О деси звернулася позивач ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

17.03.2017 року Малиновським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про відкриття провадження у справі.

21.07.2017 року Малиновським районним судом м. Одеси за клопотанням представника позивача постановлена ухвала про витребування з Хмельницького відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області відомостей щодо факту порушення кримінального провадження відносно ОСОБА_2 (за заявою ОСОБА_1 від 07.09.2015 р., № 0005599, за ст.125 ч. 1 КК України).

28.02.2018 року Малиновським районним судом м .Одеси за клопотанням представника позивача постановлена ухвала про витребування від Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів кримінального провадження №0005599, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Після надходження витребуваних матеріалів слухання справи продовжено.

В позовній заяві ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 5000 грн., моральну шкоду в розмірі 30000 грн. та судовий збір в розмірі 640 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що відповідачка завдала їй тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим вона понесла витрати на придбання ліків на суму понад 5000 грн., тому має право на їх відшкодування. Крім того, зазначила, що побиття призвело до істотного погіршення її стану здоров`я, фізичного болю, нервових стресів, душевних переживань, відчуття тривоги, приниження її честі і гідності, емоційний стрес отримали її діти.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги на підставах, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити повністю. Пояснив, що ОСОБА_2 умисно завдала ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, які потягли за собою необхідність відновлення стану здоров`я, лікування та спричинила моральну шкоду, яку необхідно компенсувати позивачці.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду через свого представника письмові пояснення, в яких просила у позовних вимогах позивача відмовити повністю. Відповідач підтвердила факт конфлікту 06.09.2015 року з позивачкою та її чоловіком ОСОБА_4 та взаємну сварку і штовханину біля будинку. Зазначила, що в результаті цього їй також були причинені легкі тілесні ушкодженння, проте зважаючи на родинні стосунки вона не наполягає на притягненні будь-кого до відповідальності.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Вдовіченко Г.М . в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову повністю, вказуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 є незаконними, необґрунтованими та не доведеними належними доказами. Зазначила, також що вина відповідачки у спричиненні тілесних ушкоджень позивачці не доведена, крім того, позивач не надала до суду жодного документу про перебування на лікуванні та доказів придбання будь-яких ліків.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, пояснення представників сторін в судовому засіданні, оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що Малиновським відділом поліції в м.Одесі була прийнята заява ОСОБА_1 про те, що їй дружина брата 06.09.2015 року нанесла тілесні ушкодження в область голови у зв`язку з чим були внесені відомості до ЄРДР, кримінальне провадження № 0005599.

Із копії довідки №7396 від 07.09.2015 року, копія якої міститься в копії матеріалів кримінального провадження, вбачається, що ОСОБА_1 06.09.2015 року зверталася за медичною допомогою в Комунальну установу «Міська клінічна лікарня №1» по вул. М`ясоїдівській, 32 в м. Одесі. Згідно довідки був встановлений діагноз: Крововилив в праву орбіту. Запах алкоголю. Надана допомога: огляд окуліста. Рекомендовано: амбулаторне лікування. Проте, переліку призначених лікарських препаратів, їх дозування та терміну лікування довідка не містить.

Згідно Акту судово-медичного дослідження №2180 від 23.09.2015 року та висновку експерта № 738 від 28.03.2016 року наявні у ОСОБА_1 тілесні ушкодження могли бути причинені 06.09.2015 року та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Проте, ця медична документація не містить інформації про призначене лікування позивачки.

Жодного документу, який підтверджував би витрати позивачки ОСОБА_1 на її лікування, медичні дослідження, витрати на придбання лікарських препаратів, до суду не надано, тому підстав для відшкодування збитків та майнової шкоди на підставі ст.22 ЦК України у суду немає.

Інші документи, які містяться в матеріалах кримінального провадження № 0005599 суд вважає недопустимими доказами в силу положень ст.78 ЦПК України.

Також судом встановлено, що Малиновським відділом поліції в м. Одесі була прийнята заява ОСОБА_2 про те, що їй 06.09.2015 року нанесені тілесні ушкодження в область голови у зв`язку з чим були внесені відомості до ЄРДР, кримінальне провадження № 0005590.

Згідно Акту судово-медичного дослідження №2158 від 30.09.2015 року наявні у ОСОБА_2 тілесні ушкодження могли бути причинені 06.09.2015 року та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, що передбачені ст.1166 ЦК України та ст.1167 ЦК України обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не доведено наявність матеріальної та моральної шкоди, протиправність діяння відповідачки ОСОБА_2 та її вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч. 1 ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили.

Будь-які інші клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України - у разі відмови у позові судовий збір та інші судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 83, 95, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 ) про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, моральної шкоди в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень, судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) гривень - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Малиновський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складання цього рішення.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення в електроннійформі, сторониможуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: А.П. ЦЕЛУХ