Справа № 456/782/19
Провадження № 2-з/456/6/2019
УХВАЛА

про повернення заяви

06 березня 2019 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яніва Н. М. ,

з участю секретаря Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Стрий заяву адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

04.03.2019 року до Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла заява адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову, до подання позовної заяви позивачем ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, шляхом накладення арешту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка,75а в с. Підгірці,Стрийського району Львівської області та заборони ОСОБА_3 вчиняти будь які дії спрямовані на відчуження даного житлового будинку.

Заява розглядається без повідомлення учасників справи, а відтак відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали заяви та дослідивши додані до неї документи, суд приходить до висновку, що заява підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз»яснень п 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Заяву про забезпечення позову представник заявника обґрунтовує тим, що, ОСОБА_3, який є колишнім чоловіком заявниці ОСОБА_2, може відчужити житловий будинок, що знаходяться по вул. Шевченка,75а в с. Підгірці Стрийського району, який був придбаний ним за час шлюбу, що стверджуєтся договором купівлі продажу посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу 22.04.2004 року за реєстровим № 650, що в майбутньому унеможливить виконання рішення суду про задоволення позову про поділ майна подружжя.

У відповідності до ч.1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Згідно з чинним законодавством, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набутого за час шлюбу.

Тобто, відчуження ОСОБА_3 спірного нерухомого майна, яким є житловий будинок, може відбутися тільки за згодою другого з подружжя, його колишньої дружини ОСОБА_2, яка є заявником.

Суд приходить до переконання, що, за таких обставин, коли відчуження відповідачем спірного нерухомого майна може відбутися лише за згодою позивача, немає необхідності у вжитті заходів забезпечення позову, оскільки таке майно не може бути відчужене без згоди заявниці ОСОБА_2, згода якої є обов»язковою при відчуженні об»єкту нерухомого майна.

Також, згідно п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Однак, в порушення вищенаведених положень законодавства, заява про забезпечення позову не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення.

Водночас, відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням зазначеного, подану заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 259-261 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Суд роз'яснює, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою, якщо перестануть існувати обставини, які стали причиною для її повернення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя ОСОБА_5