Справа № 214/1422/19
2-н/214/317/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

05 березня 2019 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» про видачу судового наказу за вимогою про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із зазначеною заявою 20.02.2019 року, в якій просить суд видати наказ про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за період з 01.2.2016 року по 01.02.2019 року в розмірі 1939 грн. 46 коп., інфляційні втрати 663 грн. 51 коп., 3% річних 149 грн. 18 коп., а також судовий збір 192 грн. 10 коп.

05.03.2019 року на запит суду в порядку ч.5 ст.165 ЦПК України надійшли відомості з органу реєстрації місця проживання про зареєстроване місце проживання боржників, згідно з якими боржник ОСОБА_2 значиться зареєстрованою за адресою: пр-т. Гагаріна 37/16, м. Кривий Ріг, а боржник ОСОБА_3 знятий з реєстраційного обліку за даною адресою у звязку зі смертю, актовий запис про смерть №670 від 17.04.2018 року.

Дослідивши матеріали справи, зміст та вимоги заяви про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках.

Як визначено ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших відносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, в порядку наказного, позовного (загального або спрощеного) та окремого провадження.

В розумінні ч.ч.3, 5 ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно зі ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 ЦПК України, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо наявні обставини, передбачені ч.1 ст.186 ЦПК України, зокрема, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою, які звернулися із заявою або до яких предявлено вимоги, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ч.2 ст.42 ЦПК України, при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Згідно ч.4 ст.24 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі або вирішення питання про видачу судового наказу. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв'язку зі смертю, після відкриття провадження у справі.

Процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями у порядку ст.55 ЦПК України допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність відповідача не припинилася. Процесуальне правонаступництво у справах наказного провадження в силу його специфіки та характеру не передбачене.

Оскільки пред'явлення вимог до померлої особи, цивільна правоздатність якої на момент вирішення питання про видачу судового наказу припинена, виключає можливість видачі такого наказу, в той час як вимоги, які заявляє представник заявника, стосуються стягнення заборгованості, яка утворилась за спожиті житлово-комунальні послуги, відомостей про спадкоємців боржника ОСОБА_3 та факт отримання спадщини ким-небудь зі спадкоємців в матеріалах справах немає, тому суд приходить до висновку, що за таких обставин у видачі судового наказу за вимогою ТОВ «Житлосервіс-КР» слід відмовити.

Суд звертає увагу, що відмова у видачі судового наказу не позбавляє заявника права предявити вимоги до ОСОБА_2 та спадкоємців ОСОБА_3 у порядку, передбаченому ст.1281 ЦК України, що є самостійним предметом доказування, а тому захист прав заявника має здійснюватись виключно в позовному провадженні шляхом предявлення позову до потенційних спадкоємців правонаступників споживача.

Відповідно до ч.2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу на підставі п.4 ч.1 ст.165 ЦПК України унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст.13, 19, 160, 161, 165, 166, 260, 261, 352, 353, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» у видачі судового наказу за вимогою про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її підписання суддею.

Суддя Гринь Н.Г.