Справа № 336/5186/19
Пр. № 2 /336/3088/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно.

В позові в обгрунтування своїх вимог зазначили, що є спадкоємцями за законом ОСОБА_3 , смерть якої сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були учасниками права спільної сумісної власності як подружжя на будинок АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_5 , яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкрилась спадщина на Ѕ частину означеного нерухомого майна, яка належала спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.1969 року. Спадкове майно в рівних частках отримали спадкоємці померлого першої черги за законом - ОСОБА_3 , що доводилась дружиною спадкодавцеві, його син ОСОБА_4 , які постійно проживали разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Після смерті ОСОБА_3 спадщину, яка становила ѕ частини житлового будинку прийняли у рівних частках її донька ОСОБА_1 та син ОСОБА_4 , які звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, успадкувавши таким чином по 3/8 частини спадкового майна. Після смерті ОСОБА_4 розмір належної йому частки в праві спільної власності на спірне майно становив 5/8 частин будинку, що складалися з 3/8 частин, успадкованих після смерті матері ОСОБА_3 , та ј частини після смерті батька ОСОБА_5 . Спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_4 , який не залишив заповіту, є його син позивач по справі, який у встановлений законом час звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте свідоцтва про право на спадщину не отримав у зв`язку з відмовою нотаріуса вчинити цю нотаріальну дію через ненадання оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно.

У зв`язку з викладеним позивачі просять про визнання за ними права власності на частку в праві спільної часткової власності на спадкове майно: ОСОБА_1 на 3/8 частини в будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 ; ОСОБА_2 - на 5/8 частин в будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4

19 серпня 2019 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Заходи забезпечення позову в справі не вживалися.

Суддею витребувано у П`ятій запорізькій державній нотаріальній конторі копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Позивачі до суду не з`явилися; їх представник надала суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позовних вимог, вирішення справи у її відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову, звернувся до суду представник відповідача.

Зазначені обставини в силу ст. ст. 211, 213 ЦПК України є підставою для розгляду справи у відсутність її учасників.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, із наступних міркувань.

Судом встановлено, що 25 ІНФОРМАЦІЯ_3 сталася смерть ОСОБА_5 , який доводився батьком позивачу ОСОБА_1 (а. с. 19) та дідом позивачу ОСОБА_2 (а. с. 14). Після його смерті спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися, як випливає з інформації нотаріальної контори (а. с. 112). Разом з тим на час його смерті разом з ним постійно проживали дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 .

В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Оскільки згадані особи, які є спадкоємцями першої черги за законом померлого, постійно проживали разом з ним на момент смерті, вони вважаються такими, що прийняли спадщину, так як не відмовилися від неї у встановлений законом строк. І так як спадщина відкрилась на Ѕ частину будинку, що належала спадкодавцю як подружжю, частки його спадкоємців є рівними і становлять ј частину будинку.

Після смерті ОСОБА_3 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася її донька ОСОБА_1 (а. с. 87, зворотний бік).

ОСОБА_4 , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в силу ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

У зв`язку з викладеним суд доходить висновку, що означені особи здійснили право на отримання спадщини, отримавши право на 3/8 частин будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 кожний.

Частка в праві спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_4 збільшилась до 5/8 частини будинку (1/4 частина будинку, успадкована після смерті ОСОБА_5 , + 3/8 частин будинку, успадкованих після смерті ОСОБА_3 ).

Після смерті ОСОБА_4 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 , до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулися позивачі в справі, з яких право на спадщину має лише позивач ОСОБА_2 як спадкоємець першої черги за законом, а право позивача ОСОБА_1 як спадкоємця другої черги за законом у відповідності до ст. 1258 ЦК України виникає лише у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу ОСОБА_4 відмоввлено постановою нотаріуса через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на спадкову нерухомість (а. с. 138-139).

За роз`ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Наявність згаданої судом постанови державного нотаріуса п`ятої Запорізької державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 є підставою для звернення до суду, тому суд не вбачає перешкод для застосування захисту права позивача в обраний ним спосіб.

Право власності спадкодавців підтверджено наявними в матеріалах справи фактичними даними, а відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно не може звузити їхнє право на реалізацію права на отримання спадщини.

Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави для ухвалення рішення на користь позивача.

України, ст. ст. 10, 59, 174, 212, 213, 215, 224, 292, 294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_3 , до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 206, , задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини в будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/8 частин будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя О.В. Щаслива