Справа № 510/797/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07.11.2019 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Бошков І.Д.,

-за участю секретаря Черня В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - виконком Ренійської міської ради Одеської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином сповіщеною в порядку ч.4ст.129 ЦПК України, у судові засідання, які призначалися не явилась, про причини неявки суд не сповістила, була попереджена, що на підставі ч.4ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у її відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляється заочне рішення).

Представник третьої особи - виконкому Ренійської міської ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу без її участі.

У зв`язку із цими обставинами та керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія будинкової книги; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.03.2019р.; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 31.01.2019р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом та просила визнати відповідача, такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою, зазначивши, що вона є власником вищезазначеного житлового будинку, в якому мешкає та зареєстрована по теперішній час, на підставі рішення Ренійського районного суду від 31.01.2019р. На житлоплощі вказаного будинку зареєстрована такою, що проживає також - відповідач ОСОБА_2 , яка проживала однією сім`єю із колишнім власником будинку ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та право власності після його смерті було успадковано позивачем. Однак, відповідач фактично не мешкає на житлоплощі вказаного будинку тривалий час, на теперішній час відповідач фактично проживає та мешкає за іншою адресою. Отже, тривалий час відповідач фактично не мешкає за місцем своєї реєстрації, з реєстраційного обліку добровільно не знялася, вона не є власником житла, у якому прописана, вже давно проживає за іншою адресою. У зв`язку із реєстрацією відповідача на житлоплощі, позивач несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, крім того, вона, як власник житла, позбавлена можливості у вирішенні інших, передбачених чинним законодавством, питань.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Положеннями ст. 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно із ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

За ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності із ст. 317, ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р. реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Документом, до якого вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, є у т.ч. паспорт громадянина України.

Таким чином, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування особи за певною адресою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Слід також зазначити, що ч. 2 п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996р. вбачає, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що

наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, надавши оцінку доводів позивача, викладених у позові, враховуючи, що відповідач вже тривалий час не проживає у житловому будинку, в якому вона числяться зареєстрованою, вона не є власником житла, у якому прописана, договором, законом або іншими документами не встановлено їх право користування будинком, вона не бере участь по догляду за нерухомим майном, не сплачує комунальні послуги, інші витрати, пов`язанні з утриманням нерухомого майна, тощо. Згідно наданих документів, позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , на житлоплощі якого числяться прописаною відповідач. У зв`язку із тим, що відповідач не проживає на житлоплощі будинку більше трьох років, яких-небудь витрат по утриманню житла вона не несе, її особистих речей там також немає, договором, законом або рішенням суду не було встановлено право відповідача на користування нею житлоплощею з підстав ст. 401 ЦК України, таким чином, є правові підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням і зняття її з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 405 ЦК України, ст.ст.71,72 Житлового кодексу України, ст.ст. 3,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р., суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

ОСОБА_1 , визнати такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.Д. Бошков