Справа № 351/2218/18
Номер провадження №2/351/118/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М.,

з участю секретаря Лакуста М.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ОСОБА_3 на підставі Державного акту, належали дві земельні ділянки (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме земельна ділянка №199 площею 1,24 га та №465 площею 0, 292 га., загальною площею 1, 53 га., які знаходяться на території Видинівської сільської ради. 11.06.1997 р. ОСОБА_3 померла, після її смерті належні останній земельні ділянки успадкував її чоловік ОСОБА_4, який прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 так як проживав разом з нею і був прописаний в одному господарстві, вступив в управління спадковим майном. 31.01.2009 ОСОБА_4 помер, посвідчивши на користь позивача заповіт на все належне йому майно. На житловий будинок позивач отримав свідоцтво про право на спадщину, однак на земельні паї він не може одержати свідоцтво про право на спадщину, оскільки вищезгаданий державний акт на земельні ділянки (пай) було видано після смерті ОСОБА_3, а тому державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому позивач змушений звернутися з позовом в суд для визнання права власності на дану земельну ділянку.

Представник позивача подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задовольнити, а справу просив розглядати без її участі.

Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, справу просив розглядати без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено, що з свідоцтва про смерть І-НМ №050988 виданого на ОСОБА_3 слідує, що вона померла 11.06.1977 р., останній на підставі Державного акту ІV-ІФ №036710 на право приватної власності на землю від 12.04.2001 р. належить земельна ділянка розміром 1,53 га., розташована на території Видинівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Постановою державного нотаріуса першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 31.05.2009 р. на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,53 га., що розташована на території Видинівської сільської ради Снятинського району, Івано-Франківської області, яка належала ОСОБА_3, померлій 11.06.1997 р., спадкоємцем якої був її син ОСОБА_4, який прийняв спадщину але не оформив своїх спадкових прав.

З довідки від 26.09.2018 р., №2320/01-09, виданої державним нотаріусом першої Снятинської районної державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті ОСОБА_3, померлої 11.06.1997 р., яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкова справа не заведена.

З довідки від 26.09.2018 р., №2321/02-14, виданої державним нотаріусом першої Снятинської районної державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті ОСОБА_4М, померлого 31.05.209 р., який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_4 заведена спадкова справа за №389/2009 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом №694 від 03.09.2009 р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4.

З довідки від 15.03.2017 р. №267, виданої виконавчим комітетом Видинівської сільської ради, вбачається, що згідно із записом в погосподарській книзі №3 о/р №279 (за 1996-2000 р.) за ОСОБА_3, що померла 11.06.1997 р, в с. Видинів, числиться житловий будинок, який знаходиться за адресою вул. Шевченка, 9 в с. Видинів Дане господарство відносилось до суспільної групи «колгоспний двір». ОСОБА_3 на день своєї смерті проживала разом із ОСОБА_4 син, ІНФОРМАЦІЯ_5, (помер 31.05.2009 р.), ОСОБА_5, чоловік, ІНФОРМАЦІЯ_6, (помер 29.08.2004 р.) З дня смерті ОСОБА_3 в управління спадковим майном вступив її онук ОСОБА_1 Заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався у виконкомі Видинівської сільської ради.

З свідоцтва про народження Серія ІV-УР №875083, виданого на ОСОБА_4 слідує, що батьками останнього записано ОСОБА_6 та ОСОБА_3

З свідоцтва про одруження Серія VІІ-УР №280575 вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 18.12.1947 р. зареєстрували шлюб. Після одруження «Олексюк» присвоєно прізвище «Кишкан».

Згідно заповіту від 27.10.2008 р. ОСОБА_4 заповів все своє майно на користь ОСОБА_1

З свідоцтва про смерть ОСОБА_8 І-НМ №169864, виданого на ОСОБА_5, слідує, що останній помер 29.08.2004 р.

З свідоцтва про смерть ОСОБА_8 І-НМ №093186, виданого на ОСОБА_4, вбачається, що останній помер 31.05.2009 р.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зібрані по справі докази вказують, що ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянку (пай) розміром 1,53 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Видинівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, після смерті якої було видано державний акт на право власності на земельну ділянку Серії IV-ІФ №036710, а тому суд вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на земельну частку (пай) №199 площею 1,24 га та земельну ділянку №476 площею 0, 292 га, загальною площею 1, 53 га., що розташована на території Видинівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області,призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій 11.06.1997 р. ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Серії IV-ІФ №036710 від 12.04.2001 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №212.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 392 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) №199 площею 1,24 га та земельну ділянку №476 площею 0, 292 га, загальною площею 1, 53 га., що розташована на території Видинівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій 11.06.1997 р. ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Серії IV-ІФ №036710 від 12.04.2001 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №212.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.