Справа № 206/118/19
Провадження № 2/206/350/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Стахів О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов`язаних з утриманням за час навчання, -

І. Стислий виклад позиції позивача.
Відповідач проходив навчання та військову службу з 26.08.2015 року по 26.01.2018 року на посаді курсанта у Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба. Відповідно до Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного 26.08.2015 між Міністерством оборони України, в особі начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба і ОСОБА_1 , відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. 26.01.2018 Контракт був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу університету наказом начальника університету (по стройовій частині) № 19 від 25.01.2018. Харківським національним університетом Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба були розраховані фактичні витрати пов`язані з утриманням відповідача в університеті з дня його зарахування по день виключення зі списків особового складу університету, загальна сума яких склала 305973 грн. 60 коп. Однак, на теперішній час відшкодування витрат відповідачем на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба не відбувається. В зв`язку із чим, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суму у розмірі 305973 грн. 60 коп., а також витрати на сплату судового збору у розмірі 4598 грн. 60 коп.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
08.01.2019 представником позивача подано дану позовну заяву.

23.01.2019 у даній справі відкрито провадження.

28.02.2019 до канцелярії суду надійшла заява представника позивача щодо розгляду справи без його участі та ухвалення заочного рішення.

У судові засідання призначені 06.03.2019, 20.03.2019, 17.04.2019 та 08.05.2019 відповідач, повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, не з`явився, в зв`язку із чим, за наявності підстав, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК Країни, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

08.05.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що відповідно до наявної в матеріалах справи копії Контракту про проходження військової служби (навчання) у ЗСУ курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, між Міністерством оборони України в особі ТВО начальника ХУПС генерал-майора А.М. Алімпієва з одного боку, та старшим солдатом ОСОБА_1 з іншого боку, було укладено контракт (а.с. 6).
Відповідно до умов вказаного контракту, який набрав чинності 26.08.2015 року, а саме п. 1, курсант старший солдат ОСОБА_1 ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання), і добровільно взяв на себе зобов`язання проходити військову службу у Харківському університеті Повітряних сил та, з поміж іншого, продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.
Як вбачається, із рапорту курсанта 635 навчальної групи старшого солдата ОСОБА_1 від 19.12.2017, останній просив відрахувати його з Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба у зв`язку із розірванням контракту, через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу (а.с. 7).
Відповідно до витягу з наказу начальника ХНУПС імені Івана Кожедуба від 25.01.2018 р. № 19 старшого солдата ОСОБА_1 відраховано від подальшого навчання у зв`язку з розірванням контракту, через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Зазначено про необхідність утримання суми в розмірі 305973,60 грн. за період навчання в університеті (а.с. 8).
З п. 9 вказаного контракту вбачається, що його чинність припинено 26.01.2018 року у зв`язку з відрахуванням від подальшого навчання у зв`язку з розірванням контракту, через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчання (а.с. 6).
Як вбачається з Загального розрахунку № 65 від 01.02.2018 коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 фактичні витрати, пов`язані з утриманням складають по: грошовому забезпеченню 234762,32 грн.; продовольчому забезпеченню 29577,60 грн.; медичному забезпеченню 34441,50 грн.; по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 7192,18 грн., а в загальному розмірі 305973,60 грн (а.с. 9), що також підтверджується розрахунком коштів на відшкодування витрат пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 на загальну суму 234762,32 грн. (а.с. 10), розрахунком коштів на відшкодування витрат пов`язаних з утриманням по продовольчому забезпеченню курсанта ОСОБА_1 на загальну суму 29577,60 грн. (а.с. 11), розрахунком коштів, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 по медичній службі від 26.01.2018 на загальну суму 34441,50 грн. (а.с. 13), Довідкою-розрахунком на відшкодування комунальних послуг та споживчих енергоносіїв, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 на загальну суму 7192,18 грн (а.с. 15), а також довідкою для відпрацювання уточненого розрахунку розміру коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта 3 курсу факультету ППО СВ Корепанова О.С. від 25.01.2018 (а.с. 16).
З вказаним розрахунком ОСОБА_1 ознайомився 26.01.2018 року та зобов`язався добровільно відшкодувати витрати на його утримання в університеті не пізніше п`ятнадцяти днів з дати видання наказу про його відрахування, про що свідчить його підпис (а.с. 9).
Проте, станом на дату розгляду даної цивільної справи докази виконання відповідачем вимоги позивача відсутні.

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Приписами ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» встановлено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д","е","є","з","и"пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Постановою КМУ затверджено «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» від 12.07.2006 р. № 964 який визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту.
Відповідно до п.п. 3, 4 вказаного Порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.
Згідно з пунктом 6 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби.
Відповідно до п. 7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964, у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.
Приписами ч. 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання, відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Так, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси юридичних осібу спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до взятих на себе відповідачем зобов`язань за контрактом, суд дійшов висновку про порушення останнім умов контракту, у зв`язку з чим, наявні підстави для стягнення з відповідача витрат пов`язаних з утриманням за час навчання.
Крім цього, відповідно до вимог ч. 2 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати, понесені ним, щодо сплати судового збору.
На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, п. 7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних із утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, «Порядком розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах», затвердженим спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, ст.ст. 15, 16, 509, 525, 526, 610, 611, 903 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 264-265, 280-284 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов`язаних з утриманням за час навчання.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба (місцезнаходження: м. Харків, вул. Сумська, 77/79, ідентифікаційний код юридичної особи 24980799) витрати пов`язані з утриманням за час навчання на загальну суму 305973,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 4598,60 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складання до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складено 13.05.2019.

Головуючий суддя: К.С. Маштак