РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019

м.Харків

Справа № 639/4660/18

провадження 2/639/377/19

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Тущенко Т.В.

учасники справи:

позивач-Сироватка О.В.

відповідачі-Сироватка В.І., ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до матері ОСОБА_3, брата ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, в якому просить визначити позивачеві додатковий термін для подачі ним заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5, який помер 31.01.2018.

Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані тим, що після смерті батька, який мешкав за адресою: м. Харків, вул. Челюскінців, 33 відкрилась спадщина щодо майна померлого, а саме частини житлового будинку батьків. Позивач зазначає, що він почав втрачати зір, у зв'язку з чим не міг самостійно пересуватися, читати, писати, знайомитися з документами тощо. Коли позивач у квітні 2018 р. звернувся до лікаря, то йому були призначені обстеження, лікування і рекомендоване оперативне втручання. Матеріальне становище позивача було скрутним, грошей на лікування та операцію не вистачало, мати ОСОБА_3 не здійснила такої допомоги. Окрім того, позивач опинився у складному психологічному стані, його дружина подала на розлучення, а неповнолітній син опинився у дитячій обласній лікарні № 35 із захворюванням серця. Також, виявилося, що паспорт позивача прострочений та необхідно звертатися в паспортний відділ для вирішення цього питання. 09.08.2018 позивачеві зроблено операцію лівого ока, після якої він зміг трохи бачити та звернутися до нотаріуса для отримання свідоцтва про спадщину. Проте, приватний нотаріус ОСОБА_4 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивач пропустив передбачений законом строк звернення.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, подали відзив на позовну заяву (а.с. 27-28) та письмові доповнення до відзиву (а.с. 40). У відзиві відповідачі зазначили, що вважають вимоги ОСОБА_2 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки підстави пропуску строку на звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини наведені позивачем в якості поважних, насправді не є такими. Адже весь час, починаючи з дати смерті спадкодавця ОСОБА_5, 31.01.2018, позивач міг самостійно пересуватися, бачити, говорити, працювати та управляти транспортним засобом.Проблеми із зором у нього з дитинства, у пятнадцять років йому зробили операцію і все нормалізувалось.Діагноз позивача, що міститься у виписці із історії хвороби не здатен спричинити наслідки, про які зазначає позивач та не були перешкодою для реалізації своїх прав. Крім того, відповідач стверджує, що після смерті чоловіка вона нагадувала позивачу про звернення до нотаріуса, якщо він бажає прийняти спадщини, нотаріус також йому телефонувала, але ОСОБА_2 зволікав. Катаракта, що виникла на одному оці і з приводу якої він прооперований у 2018 році, не заважала йому працювати, ходити та управляти автомобілем. Позивач ОСОБА_3 пояснила, що вона з чоловіком забезпечила позивача Ѕ частиною будинку, купила йому автомобіль, допомагали за можливістю, але натепер у неї також скрутне матеріальне становище ( а.с. 27-28,40).

Третя особа -приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, яка повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не зявилась, відзиву або пояснень не надала.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судовим розглядом встановлено , що батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_5 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 387295, виданим 01.09.1973 Палацом реєстрації новонароджених м. Харків (а.с. 8).

31.01.2018 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер (а.с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина на його майно.

Приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 заведено спадкову справу за № 29/2018 за заявою спадкоємців дружини ОСОБА_3, сина ОСОБА_1

20.08.2018 позивач ОСОБА_2 звернувся з письмовою заявою до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про видачу йому свідоцтва про право на спадщину. Постановою приватного нотаріуса № 140/02-31 від 20.08.2018 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки останній звернувся до нотаріуса після закінчення встановленого законом строку, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав та не був зареєстрований (а.с. 11,12).

На підтвердження поважності причин пропущеного строку на подачу заяви про прийняття спадщини, позивач надав довідку КЗОЗ «Харківська міська лікарня № 3», з якої вбачається, що ОСОБА_2 перебував на лікуванні у отоларинголога, отримав курс лікування з 02.07.2018 по 09.07.2018 (а.с. 9), консультативний висновок від 23.07.2018 МКЛ № 14 ім. проф. ОСОБА_6, яким рекомендовано ОСОБА_2 оперативне лікування катаракти на лівому оці (а.с. 9), виписку з історії хвороби № 7837 про перебування на лікуванні в МКЛ № 14 ім. проф. ОСОБА_6 з 09.08.2018 по 14.08 та проведення операції на лівому оці (а.с. 10).

Суд відхиляє доводи ОСОБА_2 про те, що він втратив зір після смерті батька, мав артифакію правого ока і повністю катаракту лівого ока, не мав можливості бачити, читати, знайомитися з документами та пересуватися, а тому своєчасно не звернувся до нотаріуса, а операція проведена вже після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано належним і допустимих доказів того, що на протязі шести місяців після смерті батька він повністю втратив зір, тому самостійно не мав можливості виходити на вулицю і користуватися міським транспортом. В судовому засіданні відповідачі підтвердили, що катаракта лівого ока виникла у ОСОБА_2 за місяць, її прооперували, проте він бачив, самостійно пересувався, працював та керував автомобілем.

Зазначені обставини позивач не спростував та пояснив, що він дійсно мав роботу на ринку, її не залишав, користувався своїм автомобілем та чекав, поки відповідачі нададуть матеріальну допомогу для проведення операції.

Жоден із вищезазначених медичних документів не підтверджує, що ОСОБА_7 дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні в період з лютого 2018 по липень 2018,тобто в той час, коли він повинен був звернутись до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

У позові ОСОБА_2 зазначає як додаткову підставу поважності пропуск строку прийняття спадщини недійсність паспорту, який полягав у несвоєчасному внесенні фотокартки по досягненню 45-річного віку, надавши постанову НВ № 3810 від 02.08.2018, якою адміністратор відділу адміністративних послуг Новобаварського району Управління адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку Харківської міської ради притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності і наклав адміністративне стягнення у вигляді попередження за порушення п. 18 «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ .

Зазначеною постановою спростовуються твердження позивача про те, що він до проведення операції 09.08.2018 нічого не бачив, оскільки постанова про адміністративне правопорушення складена 02.08.2018, підписана ОСОБА_2 та факт правопорушення виявлено 02.08.2018 о 13:27, тобто коли позивач звернувся до відділу адміністративних послуг для вклеювання фотокартки ( а.с. 26). Крім того, несвоєчасне вклеювання фотокартки по досягнення 45-річного віку не є перешкодою для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до положень ст. 43 Закону України «Про нотаріат» при вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні,

національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи).

Посвідчення водія, особи моряка, особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів.

Отже, маючи паспорт громадянина України, посвідчення водія, посвідчення особи з інвалідністю ОСОБА_2 ніяких перешкод для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини не мав, оскільки правочин не укладався, а тому його посилання на недійсність паспорту, як на підставу, повязану з обєктивними, непереборними, істотними труднощами, що унеможливлювали подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає необгрунтованими.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відтак, позивач як спадкоємець першої черги, який бажав прийняти спадщину після смерті його батька ОСОБА_5, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, мав подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини до 31 липня 2018 (стаття 1261, частина перша статті 1269 ЦК України).

Установлено, що позивач із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 у шестимісячний строк до нотаріуса не звертався.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За розясненнями, викладенми у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

На підставі оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, суд приходить до висновку про відсутність у спадкоємця ОСОБА_2 обставин, визначених статтею 1272 ЦК України, які б свідчили про наявність у останнього перешкод для подання такої заяви. Тому вищевказані докази пропуску строку не є поважними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: ОСОБА_8 ( ІПН НОМЕР_1, прож.м.Харків, пров.Ново-Конопляний, 46).

ОСОБА_9 ( НОМЕР_2, виданий Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 22.11.2000, АДРЕСА_1).

ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_3, АДРЕСА_1).

Повне судове рішення виготовлено 04.03.2019.

СУДДЯ -