ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 м. Чернівці

справа № 717/879/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанська Н. К.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар Андрушків С.П.

за участю: представника Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 15 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням судді Туржанського В.В.,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Посилалося на те, що державними інспекторами Управління з контролю за використанням і охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в ході перевірки додержання вимог земельного законодавства, а саме, законності використання земельної ділянки, що знаходиться в адміністративних межах Грушовецької сільської ради Кельменецького району встановлено, що ОСОБА_2 самовільно зайняв земельну ділянку, без правовстановлюючих документів, площею 4,00 га, яка знаходиться в адміністративних межах Грушовецької сільської ради (за межами населеного пункту в урочищі Штани) Кельменецього району Чернівецької області, що суперечить статтям 125,126 та п.б ст.211 Земельного кодексу України.

По даному факту державними інспекторами з контролю за використанням і охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №240 від 05 жовтня 217 року, акт обстеження земельної ділянки №87 від 05 жовтня 2017 року, винесено припис №00106 від 05 жовтня 2017 року та постанову про накладення на відповідача стягнення №109 від 11 жовтня 2017 року. Накладений штраф відповідач сплатив, але виявлене порушення земельного законодавства не усунув.

Відповідно до виявленого порушення, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України у Чернівецькій області здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, без правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 4,00 га, загальна сума шкоди становить 6661,66 грн.

13 листопада 2017 року державними інспекторами повторно проведено перевірку та складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №324 та повторно винесено припис №00155 та постанову про накладення на відповідача адміністративного стягнення №158, накладено адміністративний штраф в подвійному розмірі. Відповідач вдруге сплатив штраф, але виявлене порушення земельного законодавства не усунув.

Державними інспекторами з контролю за використанням і охороною земель у Чернівецькій області втретє проведено перевірку та складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №375 від 26 грудня 2017 року.

Внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 4,00 га, правопорушником наносяться збитки місцевому бюджету.

Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням зменшення позовних вимог, просило суд стягнути з ОСОБА_2 розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття та використання без правовстановлюючих документів земельної ділянки в сумі 6661,65 грн.

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 15 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 6661,65 грн в рахунок відшкодування шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На вказане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що при ухваленні рішення про стягнення шкоди на користь держави, суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог, оскільки держава, її представник, не брала участі в справі у статусі позивача.

Вважає, що Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області не є належним позивачем у даній справі.

Зазначає, що позивачем не доведено належними доказами розміру завданої шкоди, причинного звязку між діями відповідача та завданою шкодою, що виключає підстави покладення відповідальності на відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду в частині вирішення питання про розподіл судових витрат скасуванню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції врахував встановлені обставини про вину відповідача, застосував Методику для перевірки розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок вчинення правопорушень, зазначених у її назві визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

З матеріалів справи вбачається, що 5 жовтня 2017 року державними інспекторами з контролю за використанням і охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №240 та акт обстеження земельної ділянки №87, якими зафіксовано факт самовільного зайняття та використання ОСОБА_2 земельної ділянки площею 4,00 га, яка знаходиться в адміністративних межах Грушовецької сільської ради (за межами населеного пункту в урочищі Штани) Кельменецього району Чернівецької області (а.с.21-23).

Того ж дня, державним інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення № 00110 відносно гр. ОСОБА_2 та припис № 00106 про усунення порушень, які були вручені останньому особисто (а.с.24,25).

13 листопада 2017 року державними інспекторами повторно проведено перевірку та складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №324 та повторно винесено припис №00155 та постанову про накладення на відповідача адміністративного стягнення №158, накладено адміністративний штраф в подвійному розмірі (а.с.35-37). Відповідач вдруге сплатив штраф, але виявлене порушення земельного законодавства не усунув.

26 грудня 2017 року державними інспекторами з контролю за використанням і охороною земель у Чернівецькій області втретє проведено перевірку та складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №375 (а.с.41).

Згідно приписів пункту б частини першої статті 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначені підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Виходячи з положень наведених норм законодавства, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

У свою чергу визначення поняття самовільного зайняття земельної ділянки наведено у статті 1 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель де, зокрема, зазначено, що такими є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Судом встановлено, що відповідач без достатніх на те підстав, а саме за відсутності рішення Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, фактично використовував земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,00 га в адміністративних межах Грушовецької сільської ради (в урочищі Штани) Кельменецього району Чернівецької області за межами населеного пункту.

Згідно з пунктом 3.1 наказу Державного агентства земельних ресурсів України та Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель від 12 вересня 2007 N 110 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 N 963» підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, є матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення, а саме: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; протокол про адміністративне правопорушення; припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); акт обстеження земельної ділянки.

Отже, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі або територіальній громаді внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, є зазначені документи в їх сукупності, оскільки саме вони можуть підтвердити сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір зайнятої ділянки та період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав.

В матеріалах справи містяться: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №240 від 05 жовтня 2017 року, акт обстеження земельної ділянки №87 від 05 жовтня 2017 року, припис №00106 від 05 жовтня 2017 року, постанову про накладення на відповідача стягнення №109 від 11 жовтня 2017 року, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №324 від 13 листопада 2017 року, припис №00155 від 13 листопада 2017 року, постанова про накладення на відповідача адміністративного стягнення №158 від 20 листопада 2017 року, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №375 від 26 грудня 2017 року (а.с.21, 23-27,35,40,41).

Крім того, постанови про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за порушення земельного законодавства є чинними.

В результаті самовільного зайняття ОСОБА_2 земельної ділянки площею 4,00 га до державного бюджету не надходять кошти за користування земельною ділянкою, чим завдано шкоду державі на суму 6661,65 грн.

Розрахунок вказаної вище шкоди позивачем правильно проведено відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 № 963.

Суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів встановив, що факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки встановлено у відповідності до вимог законодавства, ним Головному управлінню Держгеокадастру в Чернівецькій області збитки, завдані її самовільним зайняттям не відшкодовані, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області є неналежним позивачем у даній справі є безпідставними.

Відповідно до ч.4 ст.58 ЦПК України держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Відповідно до пункту 1 «Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14 січня 2015 року, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до підпункту 25-8 пункту 3 «Положення» Держгеокадастр розраховує розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання їх не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу, та вживає заходів до її відшкодування в установленому законодавством порядку.

Згідно пункту 51 «Положення» посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Таким чином, Головне управлінню Держгеокадастру у Чернівецькій області має повноваження на предявлення даного позову.

З урахуванням того, що інші доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам заявника, висловленим у запереченнях на позовну заяву, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, вони є достатньо аргументованими, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника.

Однак не можна погодитись з висновками суду першої інстанції у частині стягнення судового збору з відповідача ОСОБА_2

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат та стягуючи з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1762 грн., суд не звернув уваги на ту обставину, що останній є інвалідом II групи.

Отже, Головному управлінню Держгеокадастру у Чернівецькій області слід компенсувати 1762 грн понесених судових витрат за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 15 листопада 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області судових витрат в сумі 1762 грн. скасувати.

Компенсувати Головному управлінню Держгеокадастру у Чернівецькій області сплачений ним судовий збір у сумі 1762 грн за подання до суду позовної заяви за рахунок держави в порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27.04.2006 року №590.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 7 березня 2019 року.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_3

Судді: /підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_5

З оригіналом згідно: ОСОБА_3