Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №300/1177/18
04.03.2019 смт.Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., з участю секретаря судового засідання Балецького С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування поширеної недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Позивач 29.12.2018 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом.
Позов мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_2 поширив на своїй сторінці в інтернет мережі "Facebook" під логіном "Ivan Hutnyk" 20.12.2018 року о 18:37 годині допис слідуючого змісту: "Накипіло!!! 11 грудня 2018 року біля с. Ялове було викинуто коробку з мусором!! Порившись в цьому гавні я знайшов накладну з магазину Нижніх Воріт, власником якого є ОСОБА_1. В цій накладній є підпис його!! То що ОСОБА_3 ти в Нижніх вже всюди насрав та прийшов в Ялове?? Чи тобі не хватає грошей аби вивести цей мусор на свалку??? Я на місце так званого злочину визвав поліцейських але бачу що від вас реакції ноль!!! Так само коли був інцедент з вами влітку по поводу крадіжки від мене гаманця!!! Якого хрена ви тоді приїхали аби просто взяти пояснюючу?? Робіть репост нехай знають яке бидло в нас водиться!!". Позивач вважає, що даною публікацією порушено його немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію, оскільки така є недостовірною, та завдано моральної шкоди. Просить суд визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію поширену ОСОБА_2, зобов"язати відповідача протягом доби з часу набрання рішенням суду законної сили спростувати на своїй інтернет- сторінці у соціальній мережі "Facebook" вищезазначену інформацію шляхом опублікування спростування у письмовому публічному дописі та стягнути на свою користь 10 000 гривень моральної шкоди, а також судові витрати.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Під час слухання справи пояснив, що жодного сміття у с.Ялове Воловецького району не викидав. Він займається підприємницькою діяльністю і виписує багато накладних на товар. Однак те, що одна з таких накладних була виявлена відповідачем у смітті, не свідчить про те, що воно викинуто позивачем.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з"явився, надав суду письмовий відзив проти позову, з якого вбачається, що позов він не визнає, своїм постом у мережі "Facebook" він висловив власну думку та намагався привернути увагу суспільства, зокрема, правоохоронних органів, до проблеми забруднення довкілля, і це слід розцінювати як оціночне судження, а не фактичне твердження.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 270 Цивільного кодексу України передбачено: відповідно до Конституції України фізична особа має право на повагу до гідності та честі.
Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.
Ст.32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сімї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Згідно положень ст.277 ЦК України та розяснень, що містяться у п.19 Постанови якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення") у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.
Пунктом 15 постанови розяснено: при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення їі до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає. дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 поширив на своїй сторінці в інтернет мережі "Facebook" під логіном "Ivan Hutnyk" 20.12.2018 року о 18:37 годині допис слідуючого змісту: "Накипіло!!! 11 грудня 2018 року біля с. Ялове було викинуто коробку з мусором!! Порившись в цьому гавні я знайшов накладну з магазину Нижніх Воріт, власником якого є ОСОБА_1. В цій накладній є підпис його!! То що ОСОБА_3 ти в Нижніх вже всюди насрав та прийшов в Ялове?? Чи тобі не хватає грошей аби вивести цей мусор на свалку??? Я на місце так званого злочину визвав поліцейських але бачу що від вас реакції ноль!!! Так само коли був інцедент з вами влітку по поводу крадіжки від мене гаманця!!! Якого хрена ви тоді приїхали аби просто взяти пояснюючу?? Робіть репост нехай знають яке бидло в нас водиться!!".
Факт поширення вказаної інформації саме ОСОБА_2 на своїй сторінці в інтернет мережі "Facebook" під логіном "Ivan Hutnyk" визнано особисто відповідачем під час розгляду справи у суді та у письмовому відзиві на позов.
Поширена інформація стосується позивача ОСОБА_1, що підтверджено як самим дописом, так і не заперечується сторонами.
Також суд визнає, що поширена відповідачем інформація щодо позивача є негативною, оскільки в такій стверджується про порушення ОСОБА_1, зокрема, норм чинного законодавства щодо охорони довкілля, яке не відповідає дійсності, так як за результатами перевірки даного повідомлення працівниками Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУНП України у Закарпатській області не підтверджується дана обставина.
Згідно положень статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
При цьому, обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
Даючи оцінку твердженню відповідача про те, що в поширеному ним дописі містилися оціночні судження, суд констатує слідуюче.
Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів.
Використовуючи такі слова, особа дає свою логічну оцінку достовірності висловлювання. Вона виступає як припущення про відповідність висловленого реальній дійсності або сумнів у цьому і характеризується не категоричністю, проблематичністю. Вибір мовцем тих чи інших модальних слів залежить від його здатності до вираження потрібного ступеня впевненості в конкретній ситуації. Словами, які вказують на характер припущення, є - "можливо", "мені здається", тощо.
За такого, дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що твердження відповідача, викладені у дописі, в тому числі: "То що ОСОБА_3 ти в Нижніх вже всюди насрав та прийшов в Ялове?? Чи тобі не хватає грошей аби вивести цей мусор на свалку??? Робіть репост нехай знають яке бидло в нас водиться" є образливими для позивача, та нічим не підтвердженими, є фактичним твердженням, оскільки у статті не оцінюються дії позивача, а категорично зазначаються як фактичні дані певні обставини, що нібито мають відношення до позивача.
Також суд вважає, що у висловлених у вказаному дописі твердженнях є намагання переконати суспільство в тому, що позивач зневажає закон. Тобто, коментар відповідача з недостовірною інформацією про позивача породжує не лише негативне сприйняття суспільством його як людини, але й негативну оцінку і його людських якостей.
Наведене вище дає підстави вважати, що поширена відповідачем у мережі Інтернет "Фейсбук" інформація щодо позивача є недостовірною і такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, а тому таку належить спростувати.
Вирішуючи позов в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 гривень, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. За змістом ч.1 ст.280 ЦК Україниякщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Позивач стверджує, що у результаті дій відповідача щодо поширення недостовірної інформації щодо нього, він зазнав моральної шкоди, яка полягала у погіршенні самопочуття, емоційному напруженні, необхідності приймати ліки. Доказів на підтвердження даного твердження не надано, тому суд вважає за необхідне у задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди відмовити.
У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 704 грн 80 копійок.
Керуючись ст.ст.263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування поширеної недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію поширену ОСОБА_2 на його інтернет-сторінці у соціальній мережі "Facebook" під логіном "Ivan Hutnyk" 20.12.2018 року о 18:37 годині слідуючого змісту: "Накипіло!!! 11 грудня 2018 року біля с. Ялове було викинуто коробку з мусором!! Порившись в цьому гавні я знайшов накладну з магазину Нижніх Воріт, власником якого є ОСОБА_1. В цій накладній є підпис його!! То що ОСОБА_3 ти в Нижніх вже всюди насрав та прийшов в Ялове?? Чи тобі не хватає грошей аби вивести цей мусор на свалку??? Я на місце так званого злочину визвав поліцейських але бачу що від вас реакції ноль!!! Так само коли був інцедент з вами влітку по поводу крадіжки від мене гаманця!!! Якого хрена ви тоді приїхали аби просто взяти пояснюючу?? Робіть репост нехай знають яке бидло в нас водиться!!".
Зобовязати ОСОБА_2 протягом доби з часу набрання рішенням суду законної сили спростувати на своїй інтернет- сторінці у соціальній мережі "Facebook" вищезазначену інформацію про позивача шляхом опублікування спростування у письмовому публічному дописі слідуючого змісту: "Увага! Спростування недостовірної інформації! Мій допис від 20.12.2018 року про "Накипіло!!! 11 грудня 2018 року біля с. Ялове було викинуто коробку з мусором!! Порившись в цьому гавні я знайшов накладну з магазину Нижніх Воріт, власником якого є ОСОБА_1. В цій накладній є підпис його!! То що ОСОБА_3 ти в Нижніх вже всюди насрав та прийшов в Ялове?? Чи тобі не хватає грошей аби вивести цей мусор на свалку??? Я на місце так званого злочину визвав поліцейських але бачу що від вас реакції ноль!!! Так само коли був інцедент з вами влітку по поводу крадіжки від мене гаманця!!! Якого хрена ви тоді приїхали аби просто взяти пояснюючу?? Робіть репост нехай знають яке бидло в нас водиться!!" щодо ОСОБА_1" - не відповідає дійсності".
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок.
У задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 гривень моральної шкоди - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з часу його проголошення через Воловецький районний суд Закарпатської області або безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1;

відповідач: ОСОБА_2, с.Ялове, 1 Воловецького району Закарпатської області.

Повний текст рішення оголошено 07.03.2019 року.

Суддя: Софілканич О.А.