Дата документу 25.02.2019
Справа № 334/9305/18
Провадження № 2/334/1537/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Манюхіні О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позовній заяві позивач зазначила, що 23.01.2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач не виконує обов'язки батька по піклуванню та утриманню своєї неповнолітньої дитини.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

В звязку з цим позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку(доходу) щомісячно на утримання ОСОБА_1 - ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття починаючи з дня подання заяви до суду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач повідомлений про розгляд справ, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу його реєстрації. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Сторони не звертались до суду з клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні.

Суд, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 23 січня 2012 року між сторонами у справі був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач не виконує обов'язки батька по піклуванню та утриманню своєї неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походження дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до свідоцтва про народження серія 1-ЖС № 213175 батьком неповнолітньої ОСОБА_1 - ОСОБА_3 є ОСОБА_2, тобто відповідач по справі.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обовязку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

При визначенні величини аліментного платежу суд враховує, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька.

Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_1 - ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття починаючи з дня подання заяви до суду.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 704,80 гривень, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10,12,13,141,263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації Тернопільська область, Підволочиський район, с. Поплави, вул. Довбуша 20) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, м. Запоріжжя, вул. Айвазовського 40) аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 13.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації Тернопільська область, Підволочиський район, с. Поплави, вул. Довбуша 20) на користь держави - судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 25 лютого 2019 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.