Справа № 459/595/19 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/811/2061/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м.Львів

Справа № 459/595/19

Провадження 22ц/811/ 2061/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_4

на рішення Червоноградського міського суду Львівської області, ухвалене у м.Червонограді 26 березня 2019 року, (суддя Новосад М.Д.)

у справі

за заявою ОСОБА_5 , з участю заінтересованої особи: Приморського районного відділу у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту, -

встановив:

В березні 2019 року ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт батьківства ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно нього (заявника), та зобов`язати Приморський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести зміни до актового запису № 226 від 9 квітня ІНФОРМАЦІЯ_2 року про народження та свідоцтва про народження, вказавши ОСОБА_6 , громадянина України який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 його батьком, зокрема в графі «Відомості про батька» зазначити - ОСОБА_6 , громадянин України, в графі «Відомості про дитину» зазначити по батькові ОСОБА_7 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у в м. Одеса, де вони з мамою проживали протягом декількох років. Свого батька він не знав та змалку не бачив. Через деякий час, приблизно коли йому було 4 роки, вони з мамою переїхали у м. Червоноград. В даному місті вони проживали в квартирі, інколи до них в гості приходив знайомий його мами, який приносив продукти, також надавав йому одяг та спілкувався з ним. Коли мами не було вдома, цей чоловік доглядав за ним, опікувався ним і так продовжувалось до його повноліття. Надалі від матері він дізнався, що цей чоловік є його батьком. Мати пояснила, що вони в кінці 1980-х років в м. Одеса проживали в гуртожитку як молода сім`я, вели спільний побут. Під час спільного проживання в 1992 року мати завагітніла, і дізнавшись про це, ОСОБА_6 залишив її та повернувся проживати у м. Червоноград. Після його народження мати дала йому ім`я ОСОБА_8 , прізвище своє ОСОБА_9 , а відомості про батька дитини в Книзі реєстрації народжень були записані із її слів. Після того, як він дізнався правду про свого батька, вони почали тісніше спілкуватись, він почав називати його батьком, а той в свою чергу визнав його своїм сином. Його батько іншої сім`ї не мав, він був його єдиним сином. Зазначив, що вони планували поїхати в м. Одеса для відпочинку, під час якого піти в орган РАЦСУ та привести в порядок документи, що підтверджують батьківство. Проте цього зробити вони не встигли, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько несподівано помер у віці 49 років. Встановлення даного факту йому необхідно для реалізації своїх прав, а саме прийняття спадщини.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 26 березня 2019 року встановлено факт батьківства ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Одеса.

Зобов`язано Приморський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести зміни до актового запису №226 від 9 квітня ІНФОРМАЦІЯ_2 року про народження та свідоцтва про народження ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Одеса, складений Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, вказавши в графі «Відомості про батька» - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м.Львів, Львівської області, останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянин України; в графі «Відомості про дитину» змінити по-батькові дитини на « ОСОБА_7 ».

Рішення суду оскаржує ОСОБА_4 , як особа, яка не була залучена до участі в справі, проте чиїх прав та інтересів стосується рішення суду.

Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати, та в частині встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду заяву ОСОБА_5 про встановлення батьківства ОСОБА_6 відносно нього, оскільки йдеться про спір про право, а в частині зобов`язання Приморського районного у м. Одесі відділу ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області про вчинення відповідних дій, - провадження у справі закрити, із визнанням нечинним/скасуванням оскаржуваного рішення в цій частині. Зазначає, що її племінник ОСОБА_6 , ніколи не був батьком заявника ОСОБА_5 , а діяння останнього по встановленню такого факту батьківства направлені лише на незаконне заволодіння його спадковим майном, до складу якого входить квартира у АДРЕСА_1 , в якій племінник проживав. Про таке свідчать надані нею до апеляційної скарги докази. Таким чином, рішення суду про встановлення цього батьківства побудовано лише на показах, що не відповідають дійсним обставинам справи, осіб з неоднозначною репутацією, заінтересованих в незаконному заволодінні спадковою квартирою, а не на об`єктивних, беззастережних доказах, що підтвердили такий факт.Будь-яких об`єктивних доказів того , що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_5 не було, не має і не може бути, оскільки він не є його батьком. Показання заявника про поховання спадкодавця є неправдивими, оскільки наявні докази про те, що таким похованням займалась вона та її син. Також не проводилась судова генетична експертиза, хоча можливість проведення такої на визначення батьківства існує.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з такого.

Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України від 26 лютого 2019 року за №3, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Одеса, про що зроблено актовий запис №226 від 9 квітня 1993 рроку. В розділі «Відомості про батька» вказано ОСОБА_10 , українець. ОСОБА_11 розділі «Відомості про матір» вказано ОСОБА_12 .

Показами свідка ОСОБА_12 стверджується, що заявник є її сином, а батьком останнього є ОСОБА_6 , з яким вона познайомилась і проживала близько 2-х років у м. Одеса. Також свідок пояснила, що коли батько заявника дізнався про її вагітність, то покинув її і втік до мами в м. Червоноград. В подальшому вона написала ОСОБА_6 лист і він покликав її до себе. Потім вона переїхала у м. Червоноград. Іншої сім`ї ОСОБА_6 не мав, та допомагав синові.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується учасниками, що ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, від спільного життя у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 .

Згідно копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про смерть від 19 лютого 2019 року за №4, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу зазначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Згідно із ст.7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

У відповідності до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка ї утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно із ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу.

Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження.

Встановлення даного факту, заявнику необхідно для реалізації своїх прав, а саме оформлення спадкових прав.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_5 , про що слід внести відповідні зміни до актового запису про народження та свідоцтва про народження.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

Встановлено, що в березні 2019 року ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою, в які просить встановити факт батьківства ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно нього, та зобов`язати Приморський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести зміни до актового запису № 226 від 9 квітня ІНФОРМАЦІЯ_2 року про народження.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції не звернув уваги на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, (п.5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу).

Справи про спадкування розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У такому порядку розглядаються і справи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про встановлення факту батьківства для подальшого оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_6 . Водночас до участі у справі не було залучено інших спадкоємців. ОСОБА_13 звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , а відтак існують підстави для висновку про існування спору про право.

Справу суд розглянув в порядку окремого провадження, з чим погодитись не можна.

Не може бути підтвердженням відсутності спору про право надання апеляційному суду заяви ОСОБА_5 про відмову від прийняття спадщини за законом від 13 червня 2019 року, оскільки докази того, що заявник долучив таку до спадкової справи, заведеної за його заявою про прийняття спадщини, або не відмовився від цієї заяви до спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини. Зазначена заява подана із відзивом до апеляційної скарги, суд першої інстанції її не досліджував.

З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України є підставою для його скасування із залишенням заяви без розгляду.

Керуючись: ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 377, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 березня 2019 року - скасувати, заяву ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 12 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді