ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м. Харків

Справа № 623/39/19

Провадження № 22-ц/818/ 1352/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Бурлака І.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря: Кучер Ю.Ю.

Позивач: ОСОБА_1,

Відповідач: Окружний адміністративний суд м. Києва,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду м. Києва про стягнення збитків, спричинених незаконним рішенням органу державного управління,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04 січня 2019 року, постановлену суддею Бєссоновою Т.Д.,-

в с т а н о в и в :

03 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з Окружного адміністративного суду міста Києва у відшкодування моральної шкоди 2 000 грн.

Позовна заява мотивована тим, що постановою Київського апеляційного адіністративного суду визнано незаконною ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.11.2017 року за позовом ОСОБА_1 до Мінекономрозвитку. Вказаною ухвалою відповідача завдано йому суттєвої моральної шкоди.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04 січня 2019 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду м. Києва про стягнення збитків, спричинених незаконним рішенням органу державного управління відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розглядові в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позовні вимоги стосуються не перевірки процессуального акту, а акту визнаного у встановленому законом порядку незаконним.

Вважає, що висновок суду про те, що судові рішення можуть бути оскаржені до вищої інстанції є неспроможними, оскільки у позовній заяві ним оскаржується не судове рішення, а оскаржуються дії державного органу, який здійснює правосуддя та порушив закон.

Окружним адміністративним судом міста Києва до апеляційного суду надано відзив, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивований тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, апеляційна скарга не спростовує висновків суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом частини першої-третьої статті 126 Конституції України вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» судам роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя й посяганням на процесуальну незалежність.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, законодавство дає можливість особі повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді чи суду під час здійснення правосуддя шляхом подання апеляційної та касаційної скарги на судове рішення, яке громадянин вважає таким, що прийняте з порушенням норм права.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Предметом нового судового розгляду не можуть бути ухвалені у іншій справі судові рішення або процесуальна діяльність судді при їх ухваленні.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 суд першої, дійшов правильного висновку, що суд як орган, що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд виступає не як орган що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа. Згідно із ст. 62 Конституції України матеріальна й моральна шкода, завдана безпідставним засудженням, відшкодовується державою лише у разі скасування вироку як неправосудного. Проте й у цьому разі за заподіяну особі шкоду відповідає не суд або суддя, а держава.

Оскарження судових рішень у спосіб, обраний позивачем, шляхом пред'явлення позову до суду, нормами чинного законодавства України не передбачено.

Будь-яких доказів постановлення вироку суду щодо судді Окружного адміністративного суду м. Києва, яким постановлена ухвала від 28.11.2017 року позовна заява та матеріали справи не містять.

Доводи скарги про оскарження позивачем дій органу, який здійснює правосуддя, а не судового рішення не можуть бути підставою для її задоволення, оскільки цивільна юрисдикція не поширюється на вирішення законності (незаконності) процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи. До того ж, належним відповідачем у спорах про відшкодування шкоди, заподіяної судом, може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя.

Дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, повязаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись виключно у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій та рішень до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді І.В. Бурлака

ОСОБА_2

повний текст постанови

складено 07 березня 2019 року