Єдиний унікальний номер: 448/625/19
Провадження № 2/448/449/19

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
03.10.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кічака Ю.В.,
при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,
з участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чорновус Н.Ф.
та відповідачки ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 04.05.2016 року ухвалено стягувати з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.10.2014р. і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 29.07.2019р. по справі №448/842/16-ц розірвано шлюб між ним, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 .
Зазначає, що з часу ухвалення судом судового рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 змінився його (позивача) сімейний стан, зокрема 28.09.2016р. він вдруге одружився з ОСОБА_4 та від цього шлюбу у них народилася дитина син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.07.2018р. по справі №450/1571/18 ухвалено стягувати з нього в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 23.05.2018р. і до досягнення дитиною повноліття
ОСОБА_7 , що через погіршення стану здоров`я звільнився зі служби в Збройних Силах України та постійно проходить лікування, у зв`язку з чим не в змозі нормально працювати та влаштуватись на постійне місце праці. З січня 2019 року перебуває на обліку як безробітний в Львівському міському центрі зайнятості.
З огляду на наведене, з урахуванням того, що на даний час він офіційно ніде не працевлаштований, має незадовільний стан здоров`я, а виконавчою службою з нього стягують аліменти на утримання дітей у розмірі 2/3 часток його доходу, що відповідно є непосильною сумою для нього, просив суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього (позивача) на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Мостиського районного суду Львівської області від 04.05.2016р., а саме з 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до 1/4 частини від його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою від 08.08.2019р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Чорновус Н.Ф. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, що викладені в позовній заяві. У зв`язку з зміною сімейного, майнового стану свого довірителя та погіршенням стану його здоров`я просила суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до 1/4 частини від заробітку (доходів) позивача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечила, покликаючись на те, що їй самій важко утримувати дитину сина ОСОБА_3 . Вважає, що позивач ОСОБА_1 може працевлаштуватись та сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судовим рішенням, 1/3 частини його заробітку (доходів). Також зазначила, що дитина має захворювання опорно-рухового апарата (сколіоз), а лікування відповідно вимагає додаткових зусиль та коштів.
Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи сторони відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 29.07.2016р.
Від шлюбу в сторін народилася дитина: син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає та зареєстрована з матір`ю відповідачкою ОСОБА_2 , яка несе витрати на її утримання.
Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 04.05.2016 року ухвалено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.10.2014р. і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, що стосуються обов`язку батька та матері утримувати дитину, які регулюються главою 15 Сімейного кодексу України (надалі - СК України).

Як відомо із змісту ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно із роз`ясненнями, викладеними у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З наведеного вбачається, що особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Звертаючись до суду із позовом про зміну розміру аліментів зменшення розміру таких, позивач ОСОБА_1 як платник аліментів в позовній заяві як на підставу такого зменшення відповідно до ст.192 СК України, покликався на зміну свого сімейного стану, погіршення свого майнового становища, а також на погіршення стану свого здоров`я.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1, 5, 6 ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Таким чином, при вирішенні даного спору, суд виходить з наступних обставин, зокрема: що з моменту винесення судового рішення від 04.05.2016р. змінився сімейний стан платника аліментів - позивача ОСОБА_1 , зокрема 28.09.2016р. такий зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 , а за час подружнього життя у них народилася дитина - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; погіршилося матеріальне становище платника аліментів, так як згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України від 04.01.2019р. №3 ОСОБА_1 за станом здоров`я був виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, а крім того згідно рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.08.2018р. з ОСОБА_1 ухвалено стягувати в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання іншої дитини сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 23.05.2018р. і до досягнення дитиною повноліття. Наведені обставини віднайшли своє підтвердження в судовому засіданні наступними доказами: копією свідоцтва про шлюб позивача ОСОБА_1 з ОСОБА_11 серії НОМЕР_2 ; копією свідоцтва про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 ; копією рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.07.2018р.; копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України від 04.01.2019р. №3.

Крім того, з моменту винесення судового рішення від 04.05.2016р. погіршився стан здоров`я платника аліментів ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про хворобу №102 від 30.10.2018р., виданого Медичною (військово-лікарською комісією) ДУ «ТМО МВС України по Львівській області»; копією продовження свідоцтва про хворобу №102; копіями виписок із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 ; копією довідки про безпосередню участь позивача в антитерористичній операції №30/4 від 21.02.2018р.; копією посвідчення ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 про право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Виходячи з наведеного, враховуючи зміну сімейного та майнового стану платника аліментів, погіршення стану його здоров`я, а також необхідність захисту права дитини на належне утримання, з урахуванням її віку та потреб, керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що слід зменшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 04.05.2016 року із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , 2008 року народження, з 1/3частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу сторін у справі.
У новому (зменшеному) розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, на думку суду, у такому разі не будуть порушені права неповнолітнього ОСОБА_9 , 2008 року народження, оскільки, враховуючи зміни в сімейному законодавстві України, на підставі даного рішення мінімальний розмір стягуваних аліментів на дитину збільшується з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Щодо покликань відповідачки ОСОБА_2 на наявність у дитини захворювання, то суд роз`яснює її право на звернення до суду з вимогами про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хвороби) на підставі ст.185 СК України, яка регулює саме участь батьків у додаткових витратах на дитину.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

При подачі позову позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Оскільки позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задоволено, то на підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання дитини сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 04.05.2016р.

Стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , уродженець с.Тургенєво, Джанкойського району АР Крим, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстрована АДРЕСА_2 , уродженка та жителька с.Крукеничі, Мостиського району Львівської області.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення набрало законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.В.Кічак