Справа № 598/1481/18
провадження № 2/598/108/2019
РІШЕННЯ

іменем України

"25" лютого 2019 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретаря Сливки М.М.

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у спрощеному провадженні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

встановив :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком номер 65, що знаходиться по вул. Широка с. Гніздичне Збаразького району Тернопільської області. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач приходиться їй зятем, а тому був зареєстрований у вказаному житловому будинку, однак на протязі більше року, з 17 березня 2017 року у житловому будинку не проживає, виселятися не бажає та перешкоджає їй, як власнику, у користуванні житлом, що належить їй на праві приватної власності, зокрема у праві на отримання пільг, передбачених законодавством України.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 09.10.2018 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і пояснив, що відповідач, який приходився позивачу зятем та був членом її сімї, був зареєстрований та проживав у житловому будинку позивача, до тих пір, поки проживав у шлюбі із дочкою останньої, ОСОБА_4. Після розірвання шлюбу відповідача із дочкою позивача, ОСОБА_3 перестав бути членом сімї власника, створив іншу сімю, а тому залишив житло і переїхав проживати в іншу місцевість, що є невідома. Формальна реєстрація відповідача у житловому будинку позивача, створює перешкоди у користуванні житлом, зокрема у праві позивача на отримання субсидії. Відповідач у телефонних розмовах висловлював заперечення, щодо втрати ним права на користуванням вказаним житлом. Представник позивача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки, не направив суду заяву про розгляд справи у її відсутності та не подав відзив на позовну заяву.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд даної справи.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником цілого житлового будинку номер 65, що знаходиться по вул. Широка с. Гніздичне Збаразького району Тернопільської області, згідно реєстраційного посвідчення про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Збаразької державної нотаріальної контори 25.11.2005 року за реєстром №2208, що зареєстрований у Збаразькому районному бюро технічної інвентаризації 02.12.2005 року за №330 (а.с.16).

Як вбачається із ксерокопії паспорта відповідача, ОСОБА_3 14 травня 1996 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Права членів сімї власника на користування житловим приміщенням врегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до якої члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Проаналізувавши докази по даній справі, суд приходить до висновку, що позивачем та її представником не доведені ті обставини, що відповідач ОСОБА_3 не є членом сімї власника ОСОБА_2 Олександрівна та втратив право на користування житловим будинком номер 65, що знаходиться по вул. Широка с. Гніздичне Збаразького району Тернопільської області, оскільки без поважних причин понад один рік не проживає у вказаному житлі та інше не встановлено домовленістю між нею і власником житла за законом.

На ствердження вибуття із житлового приміщення, суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, пере адресація кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше житлове приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк, тощо).

Як вбачається із змісту позовної заяви та показань представника позивача, позивач та її представник посилаються на те, що відповідач вибув на постійне проживання в іншу місцевість, розірвав шлюб із її дочкою та створив іншу сімю, однак відповідних відомостей та доказів суду не надали. Натомість позивачем подана до позовної заяви ксерокопія свідоцтва про укладення шлюбу між відповідачем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дочкою позивача, що суперечить показанням представника позивача та спростовує обставини, які на його думку є підставою для підтвердження позовних вимог.

Суд не приймає до уваги як належні докази довідки видані Гніздичненською сільською радою Збаразького району ОСОБА_4 від 04.07.2018 року №828 та від 15.06..2018 року №777, опитування громадян сільським головою, з яких вбачається, що відповідач у вищевказаному житловому будинку зареєстрований але не проживає, оскільки вказаними письмовими доказами неможливо встановити відсутність або наявність члена сімї наймача протягом річного терміну, а тим більше з 17 березня 2017 року.

Керуючись ст. ст. 317, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 81, 263, 265, 268, 280, 281- 283, 352 ЦПК України, суд, -

вирішив :

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відмовити.

Вказане заочне рішення суду може бути переглянуте Збаразьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, яку слід подати до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду буде складено 06 березня 2019 року.

Суддя Г.Р.Щербата