ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/738/19 Номер провадження 22-ц/814/1476/19Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Пікуль В.П.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 березня 2019 року, ухвалене суддею Яковенко Н.Л., повний текст рішення складено - 05 березня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю. Малолітній ОСОБА_3 встановлена група інвалідності, також їй необхідна складна та постійна реабілітація. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має задовільний стан здоров`я, стабільний заробіток та не має інших аліментних зобов`язань. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн. щомісячно.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05 березня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 000 грн. щомісячно, до досягнення повноліття, починаючи з 08 лютого 2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до вимог ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При вирішенні питання про розмір аліментів судом враховано те, що малолітня Софія , 2014 року народження, є дитиною з інвалідністю, потребує постійного догляду та медичної, психолого-педагогічної, фізичної, соціально-побутової реабілітації, а отже і відповідного матеріального утримання, яке відповідач відмовляється надавати, хоча ОСОБА_2 є працездатною особою, інших аліментних зобов`язань не має, має стабільний заробіток, тому суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову про стягнення аліментів у розмірі 3 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду змінити, вважає, що суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, всупереч ст .ст. 263, 265 ЦПК України належним чином не обгрунтував своє рішення та дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування або зміни рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що з 17 вересня 2018 року і до 10 листопада 2032 року (до досягнення повноліття) дитині була встановлена інвалідність з медичним діагнозом: F 84.0 (за МКБ - 10) Дитячий аутизм, загальний недорозвиток мовлення І ст., легкий когнітивний розлад комунікативної та соціальної взаємності. Дитині необхідна складна та постійна реабілітація: медична, психолого-педагогічна, фізична, соціально-побутова та інше, що підтверджується медичним висновком № 36 від 17.09.2018 р., індивідуальною програмою реабілітації № 47 від 17.09.2018 р., консультативним висновком спеціаліста Полтавської обласної дитячої клінічної лікарні № 3927 від 17.08.2018 р., консультативним висновком професора кафедри загальної, дитячої, судової психіатрії і наркології Національної медичної академії післядипломної освіти ім. П.Л. Шупика, д.м.н. Кузнецова І.В . (м . Київ ), випискою з генетичної карти від 25.10.2018 р., складеною генеральним директором КНПХОР «Міжобласний спеціалізований медико -генетичний центр - центр рідкісних (органних) захворювань» д.м.н., професором Гречаніною О.Я. (м . Харків ). З огляду на характер захворювання, від обсягу та якості цієї реабілітації залежить подальша доля дитини: по-життєва інвалідність або максимальна адаптація до самостійного життя. Міський центр соціальної реабілітації дітей-інвалідів (м .Полтава) забезпечує курс безкоштовної реабілітації лише один раз на рік тривалістю 10 занять. Натомість складний психоневрологічний характер захворювання дитини обумовлює необхідність проведення щоденних занять з логопедом (дефектологом), психологом, реабілітологом (фізична реабілітація), дієтичного харчування. Вартість одного заняття з психологом (30 хв.) коштує не менше 50 грн., з логопедом (30 хв.) - 80 грн. групове заняття в басейні 65 грн., індивідуальне - 120 грн. Додатково дитині бажано отримувати такі специфічні та коштовні процедури реабілітації, як « Томас -терапія» (метод терапії, спрямований на стимуляцію та розвиток нервової системи пацієнта), БАК (комплекс біоакустичної нормалізації психофізичного стану дитини), курси сенсорної інтеграції та ін., без чого шанси дитини на реабілітацію значно зменшуються. Такі процедури проводяться в м. Харків та м. Київ, а їх вартість становить 10 000 грн. Натомість, з 10.11.2018 року ОСОБА_1 перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною віком до 6-ти років, що підтверджується довідкою № 878 від 28.12.2018 р. ДНЗ «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище» та отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю у розмірі 1 795,90 грн., що підтверджується довідкою управління праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин вбачається, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Єдиним джерелом доходу ОСОБА_1 є державна соціальна допомога на дитину з інвалідністю у розмірі 1 795, 90 грн., що підтверджується довідкою управління праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради від 13.10.2018 р. (а.с. 11).

З довідки, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрспецпромгеофізика» № 03/03-19 від 04 березня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 працює в ТОВ «Укрспецпромгеофізика» на посаді геофізика з 22 лютого 2019 року та отримує оклад згідно штатного розкладу (а.с. 51).

З довідки Полтавського інституту бізнесу № 12 від 14 лютого 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 навчається на ІІІ курсі денної форми навчання за напрямом - нафтогазова інженерія та технології (а.с. 52).

Відповідно до контракту № 14/01/2019 року від 02 січня 2019 року ОСОБА_2 зобов`язався оплатити за освітні послуги 22 640 грн. за весь строк навчання (2 роки) ( а.с. 53).

Відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, інших аліментних зобов`язань він не має, має стабільний заробіток, його твердження про те, що він отримує мінімальний розмір заробітної плати не підтверджені належними доказами.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При ухваленні рішення судом першої інстанції враховано вимоги ст. 182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини , стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду з відповідною позовною заявою з посиланням на вимоги ст. ст. 180, 182, 184 СК України, просила суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 4 000 грн. У позові зазначила, що відповідач щомісячно отримує на руки готівкою щонайменше 8-12 тис. грн. При цьому, доказів на підтвердження розміру заробітної плати позивач суду не надала. Відповідач надав суду довідку з місця роботи ТОВ «Укрспецпромгеофізика», в якій вказано, що він отримує оклад згідно штатного розкладу (а.с. 51), однак розмір окладу, розмір заробітної плати в ній не зазначено. Виходячи із заявлених вимог позивача, її доводів про те, що відповідач отримує 8-12 тис. грн., суд прийшов до обгрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню частково у розмірі 3 000 грн., що є ј частиною від 12 тис. грн. Відповідач із судовим рішенням погодився, не оскаржив його в апеляційному порядку.

Участь батьків у додаткових витратах на дитину передбачена спеціальною статтею 185 СК України і такі вимоги є самостійними. Як вбачається із позову від 08.02.2019 р., позивач такі вимоги не заявляла, свої вимоги про стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 182 СК України обгрунтовувала станом здоров`я та матеріальним становищем дитини, ці обставини правильно були враховані судом при визначенні розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд у мотивувальній частині судового рішення послався на те, що відповідач визнав обгрунтованим та необхідним заявлений позивачем розмір аліментів, тобто відповідач повністю визнав позов, не заслуговують на увагу, оскільки у рішення суду далі зазначено, що відповідач вказав, що не має матеріальної можливості сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач має задовільне матеріальне становище, щомісячно отримує на руки готівкою щонайменше 8-12 тис. грн., не підтверджені належними та допустимим доказами.

Доводи апеляційної скарги щодо встановлення дитині інвалідності є слушними і вони враховані судом при визначенні розміру аліментів. Щодо доводів з приводу отримання дитиною додатково специфічних та коштовних процедур реабілітації, то участь батьків у додаткових витратах на дитину передбачена спеціальною нормою - статтею 185 СК України і такі вимоги є самостійними.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 368, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 травня 2019 року.

Судді: А.І. Дорош О.А. Лобов В.П. Пікуль