Провадження 2/127/4896/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Константинова А.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини, -
08.11.2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа без самостійнихвимог - Служба у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини.
Мотивувала позов тим, що 05.08.2014 року вони з ОСОБА_3 уклали шлюб. Син - ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 року.
Під час подружнього життя між ними часто виникали розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. З початку 2018 року поведінка ОСОБА_3 відносно позивача стала нестерпною, він почав постійно влаштовувати скандали, знущатись та застосовувати фізичне та психологічне насилля щодо позивача та їх сина, з приводу чого вона неодноразово зверталась до поліції. За останні шість місяців відносно відповідача було винесено три постанови про притягнення його до відповідальності за керування автомобілем у стані алкогольного та наркотичного сп'яніння.
Так, 07.04.2018 року ОСОБА_3 вчинив сварку, погрожував фізичною розправою, її звернення зареєстроване в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення та інші події Лівобережним відділенням поліції Вінницького відділу поліції за № 8768 від 07.04.2018 року.
До цього ж відділення позивач зверталась 20.04.2018 року з приводу насилля відносно неї та дитини.
Крім того, в період з 07.05.2018 року по 26.05.2018 року відповідач забрав їх сина з дитячого садка і не допускав позивача до дитини, погрожуючи, що вб'є дитину, якщо вона буде намагатися його знайти і побачити. З цього приводу позивач також зверталась до органів поліції.
13.06.2018 року позивач знову зверталась до органів поліції, оскільки відповідач знущався над нею і погрожував вбити.
Постійні сварки та погрози вбивством з боку чоловіка змусили позивача виїхати з їх спільного будинку.
18.06.2018 року їх шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу син ОСОБА_5 періодично проживав і з матір'ю, і з батьком, але останнім часом відповідач перешкоджав позивачу спілкуватись з дитиною та насильно забороняв їй бачитись з сином, бив її на очах у дитини. При спілкуванні з дитиною відповідач постійно принижував її, в присутності сина використовував ненормативну лексику, чинив психологічний тиск на дитину.
30.06.2018 року відповідач приїхав до батьківського будинку по АДРЕСА_2 і намагався силою забрати її, побив її батька.
Дізнавшись про наявність позову про визначення місця проживання їх сина відповідач знову почав переслідувати позивача, телефонувати та погрожувати фізичною розправою.
На думку позивача, визначення місця проживання сина з нею відповідатиме інтересам дитини, оскільки її робочий день триває з 09.00 год. до 15.00 год., тому вона буде відводити дитину до садочка, займатись з сином вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про нього. Вона створила всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, для його гармонійного розвитку в атмосфері любові, моральної підтримки та матеріальної забезпеченості. Крім того, позивач проживає разом із своєю матір'ю в приватному будинку. В будинку обладнана кімната для дитини, в кімнаті ОСОБА_3 проводить вільний час, навчається, грається. Відповідач такі умови для нормального розвитку дитини не може забезпечити, оскільки не працює, доходу не має, зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами, тому тривале знаходження сина в сім'ї відповідача негативно вплине на його виховання. Крім того, поведінка відповідача є такою, що наражає дитину на небезпеку.
ОСОБА_2 просила визначити місце проживання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з нею.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 вимоги підтримала відповідно до обставин, викладених в позовній заяві. Додатково повідомила, що ОСОБА_4 боїться свого батька. В даний час дитина відвідує гуртки, готується до школи, тому нею створені всі необхідні умови для проживання з нею сина ОСОБА_5. Вони проживають в приватному будинку її матері по АДРЕСА_3 також їй на праві власності належить квартира по АДРЕСА_4 Вона має стабільний дохід приблизно 10 000 грн. на місяць. Повідомила, що відповідач проживає у своєї матері, а внаслідок травми хребта, отриманої в ДТП, він не може пересуватись, перебуває постійно в лежачому стані. Вони з сином відвідували ОСОБА_3, однак хлопчик його боїться, оскільки пам'ятає, як батько забирав його. Наголосила, що не перешкоджає батькові спілкуватися із своїм сином, однак місце проживання дитини просила визначити з нею.
Представник служби у справах дітей Вінницької міської ради - Остапець Н.М., що діє на підставі довіреності від 11.01.2019 року № 62, підтримала висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю - ОСОБА_2
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений за адресою реєстрації проживання та за фактичним місцем проживання, відзиву на позов, заяв про відкладення засідання не подав.
Враховуючи згоду учасників справи, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 року. Його батьками є ОСОБА_3, ОСОБА_7.
На підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2018 року у справі № 127/8791/18 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 05.08.2014 року, був розірваний (а.с. 7-8). Даним рішенням, крім іншого, встановлено, що ОСОБА_2 з 19 по 29 березня 2018 року перебувала на стаціонарному лікуванні у зв'язку зі струсом головного мозку та забоєм м'яких тканин голови, що за її словами є наслідком побиття її чоловіком.
В даний час позивач із сином проживають у матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3. Позивач є одноосібною власницею однокімнатної квартири, загальною площею 28,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10), її син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за даною адресою з 19.03.2015 року, разом зі своєю матір'ю (а.с. 11).
Відповідач з 14.02.2018 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 38), однак, проживає окремо від дитини та колишньої дружини, зі своїми батьками по АДРЕСА_5
Між сторонами виник спір з приводу визначення місця проживання дитини, тому суд застосовує відповідні норми Сімейного кодексу України.
Так, здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов'язків регламентовано ст. 155 Сімейного кодексу України, вирішення батьками питань щодо виховання дитини - ст. 157 Сімейного кодексу України. Зокрема, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У ч. 1, 2 ст. 15 даного Закону зазначено, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Відповідно до ст. 29 ЦК України місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.
Частиною 1 статті 160 Сімейного кодексу України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Статтею 161 Сімейного кодексу України передбачено: якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Із наданої 31.05.2018 року КЗ «ДНЗ № 23 ВМР» (а.с. 12) інформації вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує даний заклад з 09.09.2015 року. Мама дитини за час перебування дитини в садочку приводила та забирала сина, співпрацює з дошкільним закладом з питань навчання та виховання дитини, піклується про її розвиток, завжди дбайлива та уважна, цікавиться життям групи та є головою батьківського комітету групи. Хлопчик був відсутній з 12 квітня по 03 травня 2018 року. Як пояснювала в судовому засіданні позивач, відповідач без її відома забрав сина із садка і в садок не водив, їй не повертав.
Оплату за відвідування дитиною садка здійснює позивач, про що надала квитанції (а.с.13-14) за березень, вересень, жовтень 2018 року.
З сертифікату про проходження ОСОБА_2 профілактичного наркологічного огляду, виданого КП ВОНД «Соціотерапія» 22.10.2018 року вбачається, що протипоказань до виконання роботи продавцем вона не має (а.с. 15).
Медичною довідкою, що видана 13.06.2018 року (а.с. 16) підтверджено, що ОСОБА_2 на обліку в КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» не перебувала і не перебуває, на момент огляду психічних розладів не має.
ОСОБА_2 з 19 по 29 березня 2018 року перебувала на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, куди була доставлена бригадою швидкої допомоги з травмою, яку отримала в побуті: побита чоловіком. Скаржилась на головний біль, запаморочення, нудоту, загальну слабкість, біль в ділянці забоїв голови. Мала підшкірний крововилив параорбітальне зліва, болячі набряки волосяної частини голови (а.с. 17).
Позивач разом із сином знаходились в кризовому центрі «Дім мама» за адресою: Вінницький район, с. Лука-Мелешківська, вул. Верхня Нагірна, 38, звідки 25.05.2018 року сина забрав батько. У зв'язку з цією конфліктною ситуацією службою у справах дітей Вінницької обласної державної адміністрації на запит позивача їй було надано роз'яснення (а.с. 20).
З інформації, що надана Вінницькою місцевою прокуратурою від 20.07.2018 року, вбачається, що протягом 2018 року ОСОБА_2 неодноразово зверталась до Лівобережного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області та до районного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області із заявами на неправомірні дії колишнього чоловіка. Зокрема, 07.04.2018 року до ЛВП ВВП зі служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_2, що чоловік за місцем проживання вчинив сварку, ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. 20.04.2018 року ЛВП ВВП зі служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_2, що у неї виникла сварка з чоловіком з приводу дитини. 13.06.2018 року до ЛВП ВВП надійшла заява ОСОБА_2 щодо непорозуміння з чоловіком ОСОБА_3; 19.06.2018 року звернення щодо сварки. 30.06.2018 року до ЛВП ВВП зі служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_2 про те, що за адресою: м. Вінниця, вул. Ю. Смирнова, 20, відбувається бійка батька позивача та чоловіка. Зазначені повідомлення зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події ЛВП ВВП.
07.05.2018 та 26.05.2018 року до РВП ВВП надійшли заяви ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 обмежує та перешкоджає їй у побаченні із їх спільною дитиною. 05.06.2018 року до цього ж відділення надійшла заява ОСОБА_2 про погрози фізичної розправи з боку ОСОБА_3 Дані заяви зареєстровані.
За вищезазначеними зверненнями позивача відомості до ЄРДР не вносились, їх перевірка була здійснена відповідно до Закону України «Про звернення громадян».
На звернення позивача від 07.04.2018 року з ОСОБА_3 проведена бесіда профілактичного характеру про неприпустимість протиправної поведінки, складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, який направлено для розгляду до суду (а.с. 26).
З повідомлення Вінницької обласної правозахисної організації «Джерело надії» від 14.01.2019 року № 32 вбачається, що Притулок створений ВОПО «Джерело надії» в межах реалізації проекту «За життя без насильства. Вінницька область». В період з 30.10 по 09.11.2018 року ОСОБА_2 та її син ОСОБА_4 перебували у Притулку для тимчасового перебування осіб, які пережили гендерно зумовлене насильство, у тому числі домашнє насильство, куди були доставлені мобільною бригадою соціально-психологічної допомоги, що працює у Вінницькому та Калинівському районах. 09.11.2018 року від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вона просить бути відсутньою у притулку з 17 год. 09.11. до 17 год. 15.11.2018 року по причині хвороби матері. Оскільки у вказаний термін ОСОБА_2 не повернулась, 15.11.2018 року було прийнято рішення про її відрахування разом із сином із притулку (а.с.57).
Під час перебування ОСОБА_2 у притулку вона знаходилась у стані жаху та тривоги, мала емоційну напруженість. Постійно знаходилась у страху, що чоловік її знайде, тривожилась за сина. Син ОСОБА_5 під час перебування поводив себе спокійно, виявив бажання жити у притулку. Але у хлопчика був страх, аби тато не знайшов їх, тривожився за маму. Також дитина висловлювала занепокоєння, коли мама йшла на двір. Клієнтка відчувала пригнічений стан та розгубленість. Марина та ОСОБА_5 потребували психологічного супроводу.
В зв'язку з розглядом даної справи виконавчий комітет Вінницької міської ради як орган опіки і піклування надав висновок від 20.02.2019 року № 01-00-011-8425 про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю - ОСОБА_2 та рекомендовано батькам попереджати один одного про свої дії щодо дитини й узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров'я та інтересів дитини, матері дитини не чинити перешкод батькові у вихованні та спілкуванні з дитиною.
Комісією з питань захисту прав дитини було встановлено, зокрема, щодитина ОСОБА_4 проживає з матір'ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3. Батько дитини - ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_5.
ОСОБА_2 зареєстрована як ФОП. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 05.12.2018 року позивач з сином тимчасово проживають з бабою дитини - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка перебуває у післяопераційному стані і яку доглядає донька. Проживають в частині приватного одноповерхового будинку, який складається з двох кімнат, загальною площею 32 кв.м., з усіма зручностями (централізоване водо-, електро- та газопостачання, газове опалення). Санітарний стан приміщення задовільний: частково не завершені ремонтні роботи, але помешкання придатне для проживання, прибрано, речі складені. Металопластикове двокамерне вікно розбито зі сторони вулиці, зі слів баби дитини - батьком дитини - ОСОБА_3 Дитина має окреме місце для відпочинку у спільній кімнаті із своєю матір'ю, де є: односпальне ліжко, розкладне крісло, 2 тумбочки, телевізор. Ручі дитини зберігаються у шафі. Продукти харчування наявні в достатній кількості. Баба дитини стверджувала, що стосунки в сім'ї дружні, існує взаємоповага та взаєморозуміння, повідомила, що батько дитини ОСОБА_3 неодноразово вчиняв насильство в сім'ї. Відповідно до висновку опіки потреб сім'ї ОСОБА_2, складеного 17.12.2018 року Вінницьким міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, наявні ознаки складних життєвих обставин через вчинення ОСОБА_3 фізичного та психологічного насильства.
Надані матір'ю дитини медичні документи підтверджують, що за станом здоров'я вона може виховувати дитину.
На попередню бесіду батько дитини не з'явився, визначені чинним законодавством документи не надав.
Відповідно до листа Вінницького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 18.02.2019 року № 01-13/63 надати акт оцінки потреб сім'ї ОСОБА_3 неможливо, оскільки під час неодноразових відвідувань помешкання за адресою: АДРЕСА_5, дома нікого не було.
Враховуючи повідомлення ОСОБА_2 від 15.01.2019 року про те, що батько дитини потрапив в ДТП і не з'явиться на засідання за станом здоров'я, вирішення даного питання було відкладено на місяць.
19.02.2019 року на засіданні комісії були заслухані пояснення ОСОБА_2 та дитини ОСОБА_4, який повідомив, що хоче проживати разом із своєю матір'ю. Позивач зазначала, що батько має змогу бачитись з сином, однак, його поведінка та спосіб життя може загрожувати життю і здоров'ю дитини.
Отже, враховуючи наведені обставини, докази, надані позивачем, ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них і бажання постійно проживати із мамою, враховуючи вік дитини, стан його здоров'я і психологічний стан, викликаний негативною поведінкою батька по відношенню до сина та до ОСОБА_2, особу відповідача, стан його здоров'я, те, що він не працює, неодноразово вчиняв насильство в сім'їв присутності свого сина ОСОБА_5, що має істотне значення, притягувався до адміністративної відповідальності за керування автомобілем у стані наркотичного сп'яніння, суд вважає необхідним задоволити позов і, з метою забезпечення інтересів дитини - ОСОБА_4, 2012 р.р., визначити його місце проживання з матір`ю - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5
При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., також враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини.
Разом з тим, суд вважає необхідним роз'яснити сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 158 та ч. 1 ст. 159 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Судові витрати за клопотанням позивача слід залишити за нею.
Керуючись Європейською конвенцією про здійснення прав дітей (Страсбург, 08.09.1995 року), Декларацією прав дитини (20.11.1959 р.), Законом України «Про охорону дитинства», ст. 161 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 263-265, 280-282 ЦПК України,
Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір`ю - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5
Судові витрати залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_4;

відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_4; фактично проживає в АДРЕСА_5;

третя особа без самостійнихвимог - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, м. Вінниця, вул. Соборна, 59.

Повне судове рішення складене 04.03.2019 року.

Суддя: