Справа № 188/785/18
Провадження № 2/188/19/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі Власенко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі позивач) звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до умов кредитного договору б/н від 17.09.2008 року відповідач отримала кредит в сумі 29000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та позивачем договір.

Посилаючись на статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу (далі ЦК) України позивач зазначає, що зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону і припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач зобовязання належним чином не виконувала, тому станом на 30.04.2018 за нею утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 17436,28 грн., яка складається з такого: 859,16 грн. заборгованість за кредитом; 11558,09 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3950,64 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 818,39 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України позивач просить стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, у разі неявки відповідачки, не заперечує проти заочного розгляд справи без участі представника позивача та відповідача на підставі наданих суду доказів.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. До заяви додала виписку по рахунку клієнта за період з 01.01.2008 до 31.12.2010 від 21.09.2018. Позовні вимоги не визнала, просила суд застосувати до позовних вимог позивача строк позовної давності, тому що остання сплата нею по кредиту була здійснена 31.12.2010, що підтверджується вказаною випискою.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша стаття 1048 ЦК України).

Існування договірних зобов`язань між сторонами підтверджується Анкетою-заявою від 17.09.2008, згідно з якою позивач надав відповідачу кредит в сумі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 2,5 % відсотків на місяць за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачу видано карту ПриватБанку № 177428 (а.с.8).

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно з цією статтею ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідач умов договору та вимог закону не дотримувалася, внаслідок чого згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 30.04.2018 за нею утворилась заборгованість.

Відповідно до статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок заборгованості у якому зазначено, що борг відповідача перед банком становить 17436,28 грн., який складається з такого: 859,16 грн. заборгованість за кредитом; 11558,09 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3950,64 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 818,39 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.5-7).

Згідно з п. 4.6 Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п. 5.6 Правил користування платіжною карткою боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку вчасності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Не погоджуючись з наданим представником позивача розрахунком заборгованості, відповідач надала виписку по основній карті 177428, рахунок клієнта 177428980 за період з 01.01.2008 по 31.12.2010 від 21.09.2018. Дана виписка сформована та роздрукована з сайту позивача, а саме https:ex.privatbank.ua:3031/PanStatement/panStatementPrint.jsp.

Із зазначеної виписки видно, що останнє списання з карткового рахунку відповідача проведено 31.12.2010 на суму 30 грн. Відповідач отримала кредитну карту №177428 з терміном дії до останнього дня місяця 12.2010 (а.с. 39-41).

Щодо наданого банком розрахунку заборгованості суд зазначає таке. Розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 року № 75, банківська виписка має статус первинного документу, є підтвердженням виконаних за день операцій і призначається для видачі або відсилання клієнту.

Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами у справі.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частиною другою статті 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно із статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до пунктів 3.1.1., 5.4 розділу II умов та правил надання банківських послуг строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле МОNТН).

За умовами договору, укладеного між сторонами, кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання відповідає строку дії картки. Строк дії картки закінчився у грудні 2010 року.

Відповідач за умовами кредитного договору від 17 вересня 2008 року остаточно повинна була погасити кредит у грудні 2010 року, що відповідає строку дії картки. Перебіг строку позовної давності почався після закінчення дії картки і сплив через три роки - у грудні 2013 року.

Позивач же звернувся до суду з позовом про стягнення суми кредитної заборгованості лише у червні 2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем у справі, що за змістом статей 266, 267 ЦК України є підставою для відмови у позові.

Доводи позивача про те, що позичальник погодив з банком можливість списання грошових коштів зі своїх рахунків, тому банк здійснював договірне списання коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що є визнанням боргу і перериває строк позовної давності, є безпідставними, оскільки переривання позовної давності можливе виключно у межах строку позовної давності, проте, з розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що списання грошової суми відбулось 29 жовтня 2015 року, тобто після спливу позовної давності для пред'явлення позовної вимоги. Крім того, списання в односторонньому порядку кредитором з рахунку боржника грошей без повідомлення останнього не може вважатись вчиненням боржником дій, що свідчать про визнання ним боргу в розумінні положень частини першої статті 264 ЦК України, тому встановлений законом трирічний строк сплив у грудні 2013 року.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1295цс15, Постановах Верховного суду № 61-3108св18 від 12.09.2018 та № 61-17733св18 від 11.06.2018.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати слід залишити на позивачеві.

На підставі викладеного та ст.ст. 253, 256, 257, 258, 261, 266, 267, 526, 527, 530, 549, 611, 612, 623, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», , який розташований за адресою: 49094 м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги,50, до ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, що мешкає за адресою: 52710, вул. Чапаївська, 15, с. Хороше Петропавлівського району Дніпропетровської області про стягнення заборгованості відмовити.

Судові витрати залишити на позивачу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя ОСОБА_2