"07" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Астахової О.О.,
при секретарях Наумовій О.С., Тіскіні А.К.,
Якименко Т.С., Індик М.В.,
за участю представників позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про зобов`язання вчинити дії, -
Представник позивача звернувся до суду з позовом у якому просить зобов`язати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 припинити дії, що порушують право інших мешканців будинку на безпечне довкілля, шляхом відновлення санвузла, проведення відновлюючого ремонту в житловому приміщені за адресою: АДРЕСА_1 , для усунення наслідків антисанітарії.
Вимоги мотивує тим, що 09.10.2014 року Рішенням № 270/270 Київської міської ради було створено комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва».
13.02.2015 року Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація розпорядженням №61 закріпила за «Керуючою компанією з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», на праві господарського відання, управління об`єктами житлового і не житлового фонду.
Згідно вказаного розпорядження позивач є балансоутримувачем житлового фонду, а відповідно до абз 3 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 «Про затвердження правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій несе відповідальність за безпечну експлуатацію будинку а у разі виникнення небезпеки, в вигляді зокрема навмисному розповсюдженню антисанітарії, повинен вжити заходів для усунення небезпеки в межах своєї компетенції.
Житлово-експлуатаційні дільниці ( далі -ЖЕД) є структурними підрозділами «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва».
З травня 2017 року до ЖЕД -406 почали надходити скарги від мешканців будинку АДРЕСА_2 на дії співвласників квартири АДРЕСА_1 , які порушують правила соціалістичного співжиття. Зокрема, відповідачі не користуються сантехнічним вузлом для утилізації нечистот, тому розливають їх у дворі будинку.
При обстежені даної квартири працівниками ЖЕД -406 виявлено, що дії відповідачів грубо порушують права інших мешканців на безпечне довкілля і можуть призвести до аварійної ситуації через засмічення каналізації або до спалаху інфекційного захворювання, через грубі антисанітарні умови в житловому приміщені.
Заходи соціального впливу у вигляді адміністративних стягнень не дали позитивних результатів, а тому позивач змушений звернутися з даним позовом до суду .
Ухвалою Дніпровського районного суду від 03 серпня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії. Відповідачам та третій особі запропоновано подати письмові заперечення проти позову в строк до 31 серпня 2017 року. Справа призначена до судового засідання. ( а.с. 33).
Ухвалою Дніпровського районного суду від 31 серпня 2017 року в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (а.с.47).
20.11.2017 року суд перейшов до розгляду справи по суті, оголосив позовну заяву, вислухав пояснення представника позивача та допитав з`явившихся свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та оголосив перерву для виклику і допиту решти свідків до 05.03.2018 року
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
15.12.2017 року набув чинності Цивільно процесуальний кодекс України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року. Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Оскільки розгляд справи по суті було розпочато до набрання чинності Цивільно процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, то суд продовжив судовий розгляд.
Під час судового розгляду представник позивача заявив клопотання про поновлення процесуальних строків для витребування доказів, з`ясування інформації чи не обмежені відповідачі у дієздатності та чи не ухвалювалось судами рішення про визнання їх недієздатними, яке було задоволено судом. Також ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.11.2018 року було задоволено клопотання представника позивача про забезпечення доказів та витребувано з Відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві відомості про смерть ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, витребувано з Десятої Київської державної нотаріальної контори інформацію чи заводилась спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , якщо так, то надати завірену належним чином копію матеріалів означеної спадкової справи. (а.с. 135,144-146,184,207 ).
На виконання вимог ухвал суду було надано витребувані матеріали.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року закрито провадження у цивільній справі на підставі п. 7 ч. 7 ст. 255 ЦПК України щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідача ОСОБА_12 .
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, виходячи з доводів, якими обгрунтовуються позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідачі та треті особи у судове засідання не з`явилися, хоча про день, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Від Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника, із змісту якої убачається, що позовні вимоги Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також треті особи: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про причини неявки суд не повідомили, процесуальним правом надати письмові заперечення на позов не скористалися. Документів, що підтверджують поважність причин їх відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Процесуальним правом щодо подачі письмових заперечень на позовну заяву не скористалися.
Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представників позивача, допитавши свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням № 270/270 Київської міської ради було створено комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва».
13.02.2015 року Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація розпорядженням №61 закріпила за «Керуючою компанією з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», на праві господарського відання, управління об`єктами житлового і не житлового фонду.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією від 25.06.2004 року, 75/100 квартири АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності в рівних долях ОСОБА_14 та членам її сім`ї: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (а.с. 6).
Згідно рішення приватизації № 39-97 від 30.01.1996 року, 25/100 квартири АДРЕСА_1 передана у власність ОСОБА_12 (а.с.7).
Як убачається з Акта обстеження квартири від 01.06.2017 року затвердженого начальником ЖЕД-406, в квартирі сморід та антисанітарний стан. Ванна набирається нечистотами до самих країв, якими потім заливається підлога та підвал, в результаті чого наноситься шкода конструктивним елементам будівлі, каналізаційні випари потрапляють на сходові клітини та в інші квартири, що створює незручності іншим мешканцям. ОСОБА_12 регулярно виливає нечистоти відром з вікна які розливаються по стінах, сходові клітини на сходинці при вході в під`їзд, на прибудинкову територію в результаті чого руйнуються конструктивні елементи. (а.с. 8).
Даний факт підтвердили і допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які являються сусідами по будинку АДРЕСА_2 . Свідки суду показали, що у квартирі відповідачів відсутній унітаз, не працює сантехніка, ванна наповнена нечистотами, квартира знаходиться в жахливому санітарному стані, з огляду на що у будинку сморід, каналізаційні випари потрапляють на сходові клітини та в інші квартири, що створює незручності іншим мешканцям.
Відповідно до інформаційного листа ЖЕД-406 від 18.07.2017 року № 224, мешканці вказаної квартири ведуть себе агресивно, на зауваження не реагують, навести належний санітарно - технічний стан в квартирі відмовляються. Працівниками ЖЕД виявлено, що квартира знаходиться в жахливому санітарному стані, демонтований унітаз, ремонт не проводився більше 40 років, дверні коробки повипадали, відвалилася штукатурка зі стін, освітлення в квартирі відсутнє, ванна наповнена нечистотами, якими потім заливається підлога та підвал. ( а.с. 10).
З матеріалів справи також убачається, що мешканцями будинку АДРЕСА_2 неодноразово направлялися починаючи з 2016 року заяви до Начальника ЖРЕО 406 зі скаргами на антисанітарний стан квартири АДРЕСА_1 даного будинку. (а.с. 15-25).
Відповідно до ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
За приписами ст. 189 ЖК УРСР особи винні у порушенні правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, під`їздів, придомових територій несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством.
Статтею 190 ЖК УРСР встановлено, підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об`єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов`язані відшкодувати заподіяну шкоду.
19.09.2016 року ОСОБА_12 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, - антисанітарне утримання прибудинкової території, яке виразилося у виливанні нечистот з вікон квартири АДРЕСА_1 . (а.с.11-12).
Як убачається із довідки Дніпровського районного суду м. Києва від 09.07.2018 року, при перевірці даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, проведений у режимі повного доступу встановлено, що рішення суду визнання недієздатним або обмежено дієздатним ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 за період з 2010 року в Державному Реєстрі немає. (а.с. 148).
Згідно відповіді відділу архівної роботи Дніпровського районного суду м. Києва від 05.02.2019 року у зв`язку з недостатністю інформації неможливо здійснити пошук справи відносно визнання відповідача ОСОБА_9 недієздатним, обмежено дієздатним призначення йому опікуна або піклувальника. (а.с. 220).
За даними акту № 96 від 21 червня 2017 року затвердженого відділом ССД Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, умови проживання у квартирі АДРЕСА_1 незадовільні, в кімнатах не має світла, брудно, ванна використовується, як унітаз. (а.с.13).
Згідно актового запису про смерть № 4585 від 13.03.2018 року ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 59 років. Причину смерті не встановлено через гнильні зміни трупа. 9а.с.205).
Згідно відповіді Десятої Київської державної нотаріальної контори від 16.03.2019 року № 2/93/02-14, за даними Спадкового реєстру спадкового майна, спадкова справ щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 16 березня 2019 року не заводилась. (а.с. 230).
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року закрито провадження у цивільній справі на підставі п. 7 ч. 7 ст. 255 ЦПК України щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідача ОСОБА_12 .
Частинами 2 - 5 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Власність зобов`язує.
Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. За приписами ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п.1,2 ч.1 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Виконавець комунальної послуги має право: вимагати від споживача дотримання вимог правил експлуатації жилих приміщень та прибудинкової території, санітарно-гігієнічних правил і правил пожежної безпеки, інших нормативно-правових актів у сфері комунальних послуг; вимагати від споживача своєчасного проведення робіт з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням комунальних послуг, що виникли з вини споживача, або відшкодування вартості таких робіт.
Судом достаменно встановлено, що відповідачі не здійснюють утримання належної їм на праві спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 , використовують право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршують екологічну ситуацію та санітарно-гігієнічні правила.
Відповідно до ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.
Згідно із ст. 1163 ЦК України, фізична особа, життю, здоров`ю або майну якої загрожує небезпека, а також юридична особа, майну якої загрожує небезпека, мають право вимагати її усунення від того, хто її створює.
За правилами ст. 1164 ЦК України у разі не усунення загрози життю, здоров`ю, майну фізичної особи або майну юридичної особи заінтересована особа має право вимагати:1) вжиття невідкладних заходів щодо усунення загрози; 2) відшкодування завданої шкоди;
3)заборони діяльності, яка створює загрозу.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Статтями 77-80 ЦПК України визначено поняття належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилається як на обставину своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обгрунтованість заявлених позовних вимог, вірно обрано спосіб захисту, відповідачами порушується право інших мешканців будинку на безпечне довкілля, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,00 грн.
Керуючись ст.ст.3, 13, 76-80, 81, 141, 280-289, 352-354 ЦПК України, ст.ст. 319, 322, 1163, 1164 ЦК України, ст.ст.189, 190 ЖК УРСР, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд-
Позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про зобов`язання вчинити дії- задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 припинити дії, що порушують право інших мешканців будинку на безпечне довкілля, шляхом відновлення санвузла, проведення відновлюючого ремонту в житловому приміщені за адресою: АДРЕСА_1 для усунення наслідків антисанітарії.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити рішення суду до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
С у д д я : О.О. Астахова
Повний текст рішення суду виготовлений 17.10.2019 року.