Справа №442/8823/18
Провадження №2/442/391/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Грицай М.М.,

з участю секретаря Антоненко В.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_1, до Дережицької сільської ради, третя особа ОСОБА_3, про продовження строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Позивач, в інтересах якої діє ОСОБА_1, звернулась до суду, уточнивши позовні вимоги, з позовом до Дережицької сільської ради, третя особа ОСОБА_3, про продовження строку для прийняття спадщини.

Позов мотивує тим, що 25.11.2013 померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина за законом на земельну ділянку площею 0,0450 га, яка виділена для обслуговування садово-городної ділянки. Така знаходиться на території Дережицької сільської ради. Мати була зареєстрована і проживала з нею у АДРЕСА_1. За життя мати своїм майном не розпорядилась і заповіт не склала. Після смерті останньої, фактично прийняла спадщину, оскільки користується спірною земельною ділянко та доглядає за нею. Окрім неї, спадкоємицею є сестра ОСОБА_3, яка проживає в м. Донецьк і яка також пропустила строк на прийняття спадщини, але на таку не претендує. На поховання матері сестра не приїжджала. Спадкова справа після смерті матері ОСОБА_4 не заводилась. З метою прийняття спадщини, звернулась до нотаріуса, однак, у звязку з пропуском строку на прийняття такої їй було відмовлено. Зазначає, що для прийняття спадщини, в установлений законом строк звернутись не мала змоги, оскільки перебувала у важкому матеріальному та моральному стані. Разом зі своєю померлою мамою та сином проживала в однокімнатній квартирі за місцем реєстрації. Мати у 2010 році важко перехворіла застудою, що дало ускладнення на загальний фізичний стан і така перестала самостійно пересуватись, харчуватись та доглядати за собою. У травні 2011 року у сина - ОСОБА_5 виявлено легеневий туберкульоз. Як наслідок, розпочали активне та дороговартісне лікування. Однак, 22.05.2012 сталась дорожньо-транспортна пригода, під час якої син зазнав численних травм, переломів, пробиття легенів. Хвороба сина загострилась і потребувала значних фінансових і фізичних зусиль. У звязку з тим, що у квартирі знаходився хворий з відкритою формою туберкульозу, змушена була 03.06.2011 перевести маму у Підбузький геріатричний пансіонат, де вона мала постійний лікарський і санітарний догляд. 24.11.2013 мати померла, а вона продовжувала доглядати за сином, оскільки його хвороба прогресувала та потребувала постійного лікування. 19.04.2015 син помер. З огляду на вказані трагічні, обєктивні, непереборні труднощі, не мала можливості звернутись у нотаріальну контору для оформлення документів на прийняття спадщини. На даний час вважає, що позбавлена можливості реалізувати своє право як спадкоємця першої черги, а тому звернулась з даним позовом до суду. Вважає, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення її від спадкування. Просить надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково зазначила, що позивач ОСОБА_6 є єдиною спадкоємицею, оскільки її сестра не виявила бажання приймати спадщину. Спадкова справа щодо спірного майна не відкривалась. Позивач пропустила термін на подання заяви про відкриття спадщини у звязку з тим, що пережила велику трагедію, була у важкому психологічному та фінансовому становищі. Останнє змусило її поїхати за кордон. Проте, документів, які б підтверджували офіційне працевлаштування позивача за межами України, у них немає. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши листа за № 02-25/41 від 20.02.2019, в якому просить розглядати справу у їх відсутності. Щодо задоволення позовних вимог не заперечив.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не зявилась, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з копії паспорта серії КА 572600, виданого 23.10.1997 Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області, місце проживання ОСОБА_2 11.09.2008 зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії довідки, виданої 05.05.2016 Підбузьким геріатричним пансіонатом за № 120 вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала в пансіонаті з 03.06.2011 по 24.11.2013, тобто до дня смерті.

Зі свідоцтва про смерть серії І-СГ № 337805, виданого виконавчим комітетом Підбузької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_4 померла 24.11.2013.

З довідки №876, виданої 21.12.2018 Дрогобицьким протитуберкульозним диспансером вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходився на «Д» обліку з 21.06.2011 по 19.04.2015.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 387359, ОСОБА_5 помер 19.04.2015.

Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданим 29.11.2018 за №54295336, стверджується, що 29.11.2018 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_8 зареєстровано спадкову справу №86/2018; спадкодавець - ОСОБА_4, яка померла 24.11.2013.

З листа приватного нотаріуса ОСОБА_8, адресованого ОСОБА_2 26.12.2018 за № 330/01-16 вбачається, що остання 29.11.2018 звернулась із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 24.11.2013 і до дня смерті проживала у ІНФОРМАЦІЯ_4. На підставі заяви було заведено спадкову справу за №86/2018. Із поданих до заяви документів встановлено, що місце реєстрації спадкоємця за законом інше, ніж місце проживання померлої. Оскільки ОСОБА_2 не була зареєстрована з мамою на день її смерті і протягом шести місяців не подала заяву про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про спадщину такій відмовлено та рекомендовано звернутись до суду.

Цивільний кодекс визначає два способи прийняття спадщини, зокрема, подання заяви нотаріусу (ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України) протягом шестимісячного строку; визначення законом окремих категорій спадкоємців, перелічених у частинах 3 та 4 ст.1268 Цивільного кодексу України, такими, що прийняли спадщину. Перелік способів прийняття спадщини, визначений Цивільним кодексом України, є вичерпним і тлумаченню не підлягає.

Зокрема, положеннями статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5 (в редакції, чинній на момент відкриття спадщини) спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Тобто, для прийняття спадщини достатньо надіслати заяву до нотаріуса поштою, пізніше прибути до нотаріуса особисто або надіслати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, справжність підпису на такій заяві нотаріально засвідчується у будь-якого нотаріуса за місцезнаходженням, зокрема, і в консульській установі за кордоном.

Позивач, в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на важке психічне та матеріальне становище, повязані з довготривалим лікуванням та втратою близьких людей. Крім цього, представником позивача надано копію закордонного паспорта позивача для підтвердження відсутності останньої на території України, оскільки така поїхала за кордон з метою заробітку. Як встановлено судом, з часу поховання спадкодавця (24.11.2013) минуло більше пяти років, а з часу смерті сина позивача (19.04.2015) більше трьох з половиною років. Водночас, з копії закордонного паспорта серії ЕХ617591, виданого на імя ОСОБА_2, вбачається, що позивач протягом 2015 2017 років неодноразово перетинала кордон України. Проте, останньою не надано жодних доказів на підтвердження перебування її на лікуванні, у тому числі повязаного з тяжким психологічним чи фізичним станом, чи на підтвердження офіційного працевлаштування за кордоном, що могло бути причиною неможливості прибуття на територію України та для звернення з заявою до нотаріуса вцілому. Поряд з тим, позивач також не скористалася можливістю надіслання нотаріусу заяви про прийняття спадщини поштою, як про це зазначалось вище.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема, суд повинен виходити з того, що поважними є причини, повязані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України у справі 6-1215цс16 від 14 вересня 2016 року, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Беручи до уваги наведене та з урахуванням викладеного у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 5 грудня 2018 року (справа №756/2764/15-ц), суд вважає, що позивачем не доведено поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для надання додаткового строку для прийняття такої понад установлений законом шестимісячний строк. Аналогічні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду України від 26.09.2012 №6-85цс12.

Відтак, аналізуючи всі викладені обставини справи та доводи, на які посилається позивач та її представник, суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті матері позивача поважними, оскільки такі не повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення цих дій.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 133, 141, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_1, у задоволенні позову до Дережицької сільської ради про продовження строку для прийняття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.03.2019.

Суддя Грицай М.М.