РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/437/19

Провадження № 2/643/2218/19

25.02.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Горбунової Я.М., за участю секретаря Арестової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.03.2016 р. відповідач отримав кредит у розмірі 23000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Взяті на себе зобовязання за кредитним договором банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, у звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 18.12.2018 р. відповідач має заборгованість у розмірі: 42523,32 грн., яка складається з наступного: 14520,58 грн. - заборгованість за кредитом; 13838,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 11663,41 грн. заборгованість за пенею; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2001,11 грн. штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Зі згоди представника позивача, суд постановляє заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до укладеного договору № б/н від 21.03.2016 р. відповідач отримав кредит у розмірі 23000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Взяті на себе зобовязання за кредитним договором банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання.

У звязку із порушеннями зобовязань за кредитним договором, станом на 18.12.2018 р. відповідач має заборгованість у розмірі: 42523,32 грн., яка складається з наступного: 14520,58 грн. - заборгованість за кредитом; 13838,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 11663,41 грн. заборгованість за пенею; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2001,11 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

В ст. 1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником, зокрема за частиною 2: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року № 61-23901св18

цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).

За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме пп.1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час згідно з пп.1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21.10.2015 №6-2003цс15, у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, у постанові від 11 жовтня 2017 року справа №

347/1910/15-ц.

За таких обставин, враховуючи вище визначене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення пені слід відмовити.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши з відповідача заборгованість за договором № б/н від 21.03.2016 р., яка складається з наступного: 14520,58 грн. - заборгованість за кредитом; 13838,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2001,11 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 549, 551 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 30 859 (тридцять тисяч вісімсот пятдесят девять) гривень 91 копійок.

В задоволенні іншої частини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча девятсот одна) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», 01001, м. Київ, вул. Грушевського,1-д, , рах. № 3111, МФО №305299.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: 61121, АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії МН №990651.

Суддя: Я.М. Горбунова