Справа № 453/121/19
№ провадження 2/453/174/19
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду

06 березня 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Микитина В.Я.,

секретаря судового зсідання ОСОБА_1,

з участю прокурора Шадловської О.В.,

представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області клопотання відповідача ОСОБА_3 про залишення без розгляду позову прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Концерну «Військторгсервіс» до ОСОБА_3, з участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи», про витребування майна від добросовісного набувача, -

в с т а н о в и в:

Заступник військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Концерну «Військторгсервіс» 29.01.2019 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить витребувати нерухоме майно приміщення магазину загальною площею 412, 4 кв. м., розташованого по вул. Котляревського, 13-г у м. Сколе Львівської області (колишня адреса вул. Котляревського, 13, м. Сколе Львівська область) з володіння відповідача ОСОБА_3, шляхом його звільнення.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 14.02.2019 року, після отримання у встановленому порядку інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, який не є підприємцем, позовну заяву заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Концерну «Військторгсервіс» прийнято до розгляду та відкрито провадженян у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовочго засідання.

Відповідач в особі уповноваженого представника адвоката ОСОБА_2 подав суду клопотання, в якому просить залишити поданий заступником військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Концерну «Військторгсервіс» позов без розгляду на підставі п.2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки при зверненні до суду з даним позовом, виходячи із викладення з 15.07.2015 року положень Закону України «Про прокуратуру» у новій редакції, прокурор повинен був обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, а саме довести, що Міністерство оборони України чи Концерн «Військторгсервіс» не здійснювали або неналежним чином здійснюють захист законних інтересів держави та вказати, у чому саме полягає порушення прав держави, що ним не було зроблено. Крім того зазначив, що роль військового прокурора у сфері представництва інтересів держави має допоміжний характер і основну роль згідно чинного законодавства України відіграють профільні органи державної влади чи органи місцевого самоврядування, які самостійно звертаються до суду, а тому є усі підстави для постановлення судом ухвали про залишення позову без розгляду згідно п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Представник відповідача у підготовчому засіданні таке клопотання підтримала.

Прокурор Шадловська О.В. проти задоволення такого клопотання і залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України заперечила, посилаючись на подання позову у чіткій відповідності до положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а також на необхідність захисту державних інтересів в силу незаконної свого часу передачі у приватну власність спірного майна з державної власності на підставі договору купівлі-продажу, котрий у встановленому порядку визнаний недійсним.

Інші учасники справи у підготовче засідання не зявились, а судом постановлено ухвалу про проведення такого без їх участі.

Суд, заслухавши присутніх учасників справи з приводу поданого клопотання про залишення позову без розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті. При цьому, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, у позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, у чому саме полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

З огляду на вказане, прокурор у межах визначених законом повноважень, з метою представництва інтересів інших осіб у суді, вправі звертатися до суду лише з дотриманням згаданих вище вимог процесуального закону, а також зобовязаний надати суду документи на підтвердження наявності поважних причин, що унеможливлюють самостійне звернення цих осіб до суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів. При цьому, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, у позовній заяві повинен визначити, у чому полягає порушення інтересів держави, а також обґрунтувати необхідність їх захисту із зазначенням органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Звертаючись до суду у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Концерну «Військторгсервіс», заступник військового прокурора Західного регіону України зазначив про те, що предявлення такого позову викликано саме захистом івнтересів держави у суді, оскільки ані Міністерстовм оборони України, ані Концерном «Військторгсервіс» як державним підприємством у сфері оборонно-промислового комплексу, до часу звернення прокурора з даним позовом не вжито заходів щодо витребування спірного майна від чужого незаконного володіння та від добросовісних набувачів.

Такі обставини знайшли своє підтвердження як під час вирішення питання про відкриття провадженян у даній справі, так і під час підготовчого засідання.

На думку суду, не може бути підставою для залишення позову військового прокурора без розгляду відсутність доказів вжиття Мінінстерстовм оборони України чи Концерном «Військторгсервіс» будь-яких заходів реагування на нездійснення останнім захисту інтересів держави у зв'язку із незверненням з відповідним позовом, як про це наголошує відповідач.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, на стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 257, 260-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про залишення без розгляду позову прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Концерну «Військторгсервіс» до ОСОБА_3, з участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи», про витребування майна від добросовісного набувача, - відмовити.

Ухвала, в силу ст. 353 ЦПК України, окремому оскарженню від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.Я. Микитин