Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1977/18

Номер провадження: 2/511/45/19

"05" березня 2019 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.

секретаря судового засідання Чернецької А.В.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від спадкування,

встановив:

13.09.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просив усунити від спадкування за законом (за правом представлення) ОСОБА_3, після смерті ОСОБА_4, померлої 10.03.2006 року.

В обґрунтування позову посилався на те, що 10.03.2006 року померла його мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 7,88га, розташованої на території Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, масив№9, ділянка №41. Він належним чином прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті матері, звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.06.2014 року по справі №511/3323/13-ц за його позовом доОСОБА_3, за участю третіх осіб - ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зустрічним позовом ОСОБА_3 до нього про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності по праву спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки, первісний позов - задоволено повністю; у задоволенні зустрічної позовної заяви - відмовлено повністю.Рішенням апеляційного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції було скасовано та винесено нове рішення, яким: позов ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено частково; зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_7 однією сімєю із спадкодавцем ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини; визнано за ОСОБА_2 право власності по праву спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 7,88га, розташованої на території Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, масив 9 ділянка № 41, визнано за ОСОБА_3 право власності по праву спадкування за законом (за правом представлення) на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 7,88га, розташованої на території Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, масив 9 ділянка №41. Оскільки за віком та станом здоровя його мати потребувала догляду, сторонньої допомоги, самостійно за не мала можливості рухатися та себе самостійно обслуговувати, допомогу матеріальну: набуття ліків, оплата медичних послуг, одягу, продуктів харчування надавав він особисто, а відповідач такої допомоги не надавала, за його власні кошти було здійснено поховання матері. Тому, він вважає, що ОСОБА_3 підлягає усуненню від спадкування спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, померлої, 10.03.2006 року.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.09.2018 року позовну заяву ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про усунення від спадкування, залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 02.10. 2018 року позовну заяву відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду.

В судове засідання, призначене на 11.01.2019 року позивач не зявився, був повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, надавши клопотання, в якому просив суд оголосити перерву в слуханні справи, у звязку з проходженням лікування, він не має можливості прийняти участі у судовому засіданні ( а.с.93) та надав суду ксерокопію довідки КНП ЦПМСД №10 Одеської міської ради , згідно якої ОСОБА_2 знаходиться на амбулаторному лікуванні з 09.01.2019 року.( а.с.94)

В судове засідання, призначене на 24.01.2019 року позивач вдруге не зявився, був повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового засідання, надавши клопотання, в якому просив суд оголосити перерву в слуханні справи, у звязку з проходженням тривалого лікування, він не має можливості прийняти участі у судовому засіданні ( а.с.98)

В судове засідання, призначене на 11.02.2019 року позивач втретє не зявився, був повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового засідання, надавши клопотання, в якому просив суд оголосити перерву в слуханні справи, у звязку з проходженням тривалого лікування, він не має можливості прийняти участі у судовому засіданні ( а.с.104) та надав суду ксерокопію довідки КНП ЦПМСД №10 Одеської міської ради , згідно якої ОСОБА_2 знаходиться на амбулаторному лікуванні з 08.02.2019 року.( а.с.105)

В судове засідання, призначене на 05.03.2019 року позивач вчетверте не зявився, був повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового засідання ( а.с. 109), заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надав.

У звязку з цим, у судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо залишення позовної заяви без розгляду.

Представника відповідача ОСОБА_1, який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 29.10.2018 року, у судовому засіданні наполягав проти залишення позовної заяви без розгляду, оскільки з такою неявкою позивача він вимушений витрачати свій час.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд дійшов до наступного висновку.

Вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобовязані зокрема: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом

За змістом положень п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобовязання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Як зазначено вище, позивач в судові засідання на 11.01.2019 року, 24.01.2019 року, 11.02.2019 року, 05.03.2019 року не з'явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи, його неявка має ознаки повторності. Представник відповідача, який у зв'язку з такою неявкою позивача вимушений витрачати свій час. Разом з тим, судом не приймається до уваги клопотання позивача щодо оголошення перерви в слуханні справи із-за проходженням тривалого лікування, оскільки позивачем не надано доказів тривалості лікування.

Згідно висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-24063ск15, причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 3 ст. 169 ЦПК України в редакції 2004 року) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з'являються до суду, ураховуючи, що позивач, який не з'являється в судове засідання, має право на використання передбаченого законом права на процесуальне представництво в суді.

При цьому причини повторної неявки процесуального правового значення не мають, оскільки це положення закону спрямоване на дотримання розумних строків розгляду справи і недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які зявляються до суду, а позивач і не зявляється в судове засідання, і не використовує положення про процесуальне представництво в суді.

Згідно заяви від позивача від 29.11.2018 року між позивачем ОСОБА_2 та його представником адвокатом ОСОБА_9 було розірвано договір про надання правової допомоги. ( а.с.82).

Аналіз викладених вище обставин, неявки в судові засідання позивача, якому було відомо про провадження у справі, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду позову, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

На підставі наведеного, беручи до уваги підстави для залишення позову без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача, встановлені ЦПК України, який не пов'язує причини повторної неявки з їх поважністю, а також розумність строків розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність залишення вказаної заяви без розгляду.

Суд розяснює сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 223, 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від спадкування, залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що залишення заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцять днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Ільяшук А. В.