Справа № 128/1289/19
РІШЕННЯ

Іменем України

29 жовтня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Манюк Л.В.,

за участі: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Ісаєвої (Білозарецької) Олени Юріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці позивача ОСОБА_3 , про встановлення неправильності записів в державному акті та договорі купівлі-продажу,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, враховуючи нову редакцію позовної заяви, обґрунтовувала свої вимоги тим, що рішенням Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 01.04.1994 ОСОБА_3 передано у безоплатну власність земельну ділянку АДРЕСА_1 827, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , площею 0,20 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд/присадибна ділянка, та на підставі даного рішення Стрижавською селищною радою Вінницького району Вінницької області видано Данилевичу ОСОБА_4 . ОСОБА_5 державний акт від 03.03.1997 серії ВН (без номеру), в якому допущено помилку, а саме неправильно вказано цільове призначення землі, зокрема замість «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд/присадибна ділянка» вказано «ведення особистого підсобного господарства», замість «0,20 га» зазначено «0,2234» та у кількісній характеристиці земель вказано, всього земель «0,2234».

Вказує, що в подальшому між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , чоловіком позивача, укладено 04.11.2003 договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Ісаєвою О.Ю. за реєстровим № 4475, в якому відомості про земельну ділянку вказані на підставі державного акту, зокрема цільове призначення та площа землі, хоча на даній земельній ділянці знаходиться цілий жилий будинок.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_6 помер, позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після його смерті та в порядку спадкування до неї перейшло право власності на житловий будинок з господарськими будівлями під номером АДРЕСА_2 а АДРЕСА_3 .

Маючи намір присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, де перебуває даний будинок, позивач звернулась до відповідної організації з метою розроблення технічної документації, однак їй було повідомлено про неможливість присвоєння кадастрового номеру через невідповідність технічної документації правовстановлюючим документам, зокрема вказано цільове призначення землі, що не відповідає рішенню, яким передавалась земля.

Позивачка позбавлена можливості отримати новий державний акт взамін старого, та відповідно внести виправлення в договір купівлі-продажу земельної ділянки, в результаті чого не зможе присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, під якою перебуває будинок, що належить їй на праві власності.

За вказаних обставин позивач просить суд встановити факт неправильності запису у вищевказаному державному акті в частині цільового призначення землі та її площі, змінивши в державному акті: цільове призначення з «ведення особистого підсобного господарства» на «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд/присадибна ділянка»; площу з «0,2234» на «0,20»; виключивши із кількісної характеристики земельних ділянок переданих у приватну власність відомості: «у тому числі сільськогосподарських угідь 0,1823», «ріллі 0,1164», «з них багаторічних насаджень 0, 0659», «під будівлями 0, 0411», а також встановити факт неправильності запису у вищевказаному договорі купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченому приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Ісаєвою О.Ю., в частині цільового призначення землі та її площі, змінивши в договорі купівлі-продажу земельної ділянки: цільове призначення з «ведення особистого підсобного господарства» на «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд/присадибна ділянка»; площу з «0,2234» на «0,20»; виключивши із кількісної характеристики земельних ділянок переданих у приватну власність відомості: «у тому числі сільськогосподарських угідь 0,1823», «ріллі 0,1164», «з них багаторічних насаджень 0, 0659», «під будівлями 0, 0411». Крім цього, позивач вважає, що в даному випадку відсутній спір про право, але так як ухвалою суду її заяву, подану в порядку окремого провадження, було залишено без розгляду, звернулася до суду саме з позовною заявою (а.с. 2 6, 44 48).

Ухвалою суду від 11.06.2019 відкрито провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 06.09.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги в повному обсязі за обставин, викладених у позовній заяві, просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник позивача ОСОБА_2 додатково пояснила, що офіційної відмови будь-якої установи в присвоєнні земельній ділянці кадастрового номеру позивач не отримувала, оскільки розуміє, що кадастровий номер буде присвоєний земельній ділянці із зазначенням цільового призначення, яке не відповідає дійсному використанню земельної ділянки. Під час придбання земельної ділянки помилкове зазначення в державному акті цільового призначення землі ніхто не помітив, тому вважає, що саме у вказаний в позовній заяві спосіб позивач зможе оформити право власності на земельну ділянку.

Представник відповідача Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явилася, однак попередньо подала суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника селищної ради, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Відповідач приватний нотаріус Ісаєва ОСОБА_7 Білозарецька) О.Ю. в судове засідання також не з`явилася, попередньо подала заяву, відповідно до якої просила розглядати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи згідно положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, оскільки позивачу невідоме місце проживання третьої особи.

Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Матеріалами справи доведено та не заперечується сторонами, що позивач дійсно зверталась до Вінницького районного суду Вінницької області із аналогічною заявою в порядку окремого провадження та у відкритті провадження було відмовлено, а після скасування ухвали про відмову у відкритті провадження її заяву було залишено без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право (а.с. 7 15).

Згідно наданих позивачем копій документів, які не оспорюються учасниками справи, встновлено наступне.

15 березня 1997 року ОСОБА_3 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ВН, відповідно до якого ОСОБА_3 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0, 2234 га, розташована на території Стрижавської селищної ради, землю передано для ведення особистого підсобного господарства, зокрема Державний акт видано на дві земельних ділянки, Ділянка № 1 площею 0, 1604 га, Ділянка № 2 площею 0, 0630 га (а.с. 25).

В подальшому ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_6 купив земельну ділянку площею 0, 1604 гектара, в межах згідно з планом, зазначену на плані зовнішніх меж земельної ділянки за № 1, розташовану на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, передану для ведення особистого підсобного господарства, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН, виданого Стрижавською селищною радою 15.03.1997 на підставі рішення 14 сесії 21 скликання Стрижавської селищної ради від 01.04.1994 № 2, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 340. Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Ісаєвою О.Ю. 04.11.2003 за реєстровим № 4475, згідно наданої суду копії договору. Пунктом 11 даного Договору встановлено, що цей договір підлягає державній реєстрації в Стрижавській селищній раді Вінницького району Вінницької області і є підставою для видачі новому власнику Державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с. 23). Відомості про державну реєстрацію такого договору та отримання новим власником Державного акта на право власності на земельну ділянку у матеріалах справи відсутні.

В копії наданого акту погодження меж земельної ділянки від 20.02.2018 вказано, що межі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , наданої власнику (користувачу) земельної ділянки ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками у кількості 10 штук і проходять по металевій огорожі, металевій сітці та умовній лінії, із зазначеного на звороті креслення меж земельної ділянки землевласника (землекористувача) вбачається, що площа земельної ділянки становить 0, 1604 га. Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, даний акт є проектом та виготовлений на замовлення позивача проектною організацією, що виготовляє технічну документацію з оформлення права власності на земельні ділянки (а.с. 21).

Та 01.11.2003 ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_6 (покупець) уклали договір купівлі-продажу жилого будинку, відповідно до якого продавець продав, а покупець купив цілий житловий будинок під АДРЕСА_2 «а» з господарськими будівлями АДРЕСА_3 . АДРЕСА_2 , договір посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Ісаєвою О.Ю. 01.11.2003 та зареєстрований в реєстрі за № 4467, згідно наданої суду копії договору (а.с. 24).

Згідно копії технічого паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, складений 10.07.2003, зміни до якого було внесено 12.11.2003, ОСОБА_6 значиться власником будинку в АДРЕСА_3 , що розташований на земельній ділянці площею 1604 кв.м. (а.с. 26 30).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 16).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне йому майно та 07.03.2014 приватним нотаріусом Білозарецьою О.Ю. було заведено спадкову справу, про що свідчить копія Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 07.03.2014 (а.с. 17).

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 , отримала в нотаріальній конторі Свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.04.2016 на цілий житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_2 а АДРЕСА_3 (а.с. 18) та зареєструвала право власності на вказане майно, про що свідчить копія Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.04.2016 (а.с. 22).

Відповідно до копії листа архівного відділу Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 20.02.2013 № 23, Рішенням 14 сесії 21 скликання Стрижавської селищної ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області від 01.04.1994 вирішено передати безоплатно у приватну власність земельні ділянки, надані громадянам: б) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд/присадибна ділянка/в розмірах згідно з додатком № 2: № 827. ОСОБА_3 , адреса місця проживання та місця знаходження земельної ділянки АДРЕСА_2 а, площа 0, 20 га (а.с. 20).

Відповідно до копій наданих аркушів Рішення 14 сесії 21 скликання Стрижавської селищної ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області від 01.04.1994 вирішено передати безплатно у приватну власність земельні ділянки надані громадянам: а) для ведення особистого підсобного господарства в межах населених пунктів у розмірах згідно з додатком № 1; б) длябудівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд/присадибна ділянка в розмірах згідно з додатком № 2, на одному з аркушів під номером 827 зазначено « ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 » (а.с. 82, 83).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Орієнтовний перелік способів захисту судом порушених прав наведений в ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес також іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

В постанові Верховного Суду України від 21.05.2012 у справі № 6-20цс11 зазначено, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов та Купчик проти України», яке набуло статусу остаточного 09 березня 2011 року, вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (Kutit v Croatia), № 48778/99, пункт 25, ЕCHR 2002-II).

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13 травня 1980 року в справі «Артіко проти Італії» (пункт 35), рішенні від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Викладені позивачем вимоги шляхом «встановити факт неправильності запису в державному акті… змінивши в державному акті…» та «встановити факт неправильності запису в договорі купівлі-продажу земельної ділянки… змінивши в договорі…» свідчать про те, що позивачем заявлено вимоги, якими вона просить суд встановити факт неправильності запису у державному акті в частині цільового призначення землі та її площі шляхом зміни судом в державному акті цільового призначення земельної ділянки, її площі та кількісної характеристики земельних ділянок, а також встановити факт неправильності запису у договорі купівлі-продажу земельної ділянки в частині цільового призначення землі та її площі шляхом зміни судом в договорі купівлі-продажу земельної ділянки цільового призначення земельної ділянки, її площі та кількісної характеристики земельних ділянок.

Так, суд може підтвердити наявність або відсутність юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, однак позивач просить суд вчинити певні дії, а саме внести зміни в державний акт та договір купівлі-продажу, тобто встановити факт шляхом вчинення відповідних дій, а не встановити наявність чи відсутність певного юридичного факту.

Тобто фактично позивач просить суд змінити державний акт на право власності на землю та договір купівлі-продажу земельної ділянки.

Відповідно до ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Положеннями ч. 2 ст. 90 ЗК України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Позивачем не обґрунтовано та діючим законодавством не передбачено відновлення судом порушених прав землевласників чи землекористувачів шляхом внесення судом будь-яких змін до правовстановлюючих документів на право власності на землю.

З набранням чинності з 01.01.2013 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613-VІ та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів.

Відповідно до положень пункту 9 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», видача державних актів на право власності на земельні ділянки здійснювалась при проведенні державної реєстрації земельної ділянки лише до 01 січня 2013 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Та чинним законодавством не встановлено можливості внесення судом змін до виданого раніше державного акту на землю та договору у випадку помилкових записів в такому акті та договорі. Крім цього, зазначення нотаріусом відомостей у договорі на момент його посвідчення на підставі чинних правовстановлюючих документів не є помилкою, оскільки в нього не було підстав до зазначення в договорі інших відомостей, тому захист права на землю в обраний позивачем спосіб не передбачений чинним законодавством.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, за встановлених судом обставин, суд не є органом, уповноваженим на внесення змін до документів, якими було посвідчено право власності на земельну ділянку, в разі допущення помилки органом чи особою, що їх було видано, будь-яких інших вимог, спрямованих на відновлення чи захист порушених прав позивача, в позові не заявлено, оскільки позивач просить суд встановити факт виключно шляхом зміни саме судом вказаних відомостей, тому в задоволенні заявлених вимог слід відмовити в зв`язку з їх безпідставністю.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 651, 654, 1218, 1225 ЦК України, ст.ст. 90, 152 ЗК України, ст.ст. 13, 81, 211, 259, 263, 265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Ісаєвої (Білозарецької) Олени Юріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці позивача ОСОБА_3 , про встановлення неправильності записів в державному акті та договорі купівлі-продажу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області, місцезнаходження: вул. 40-річчя Перемоги, 7, смт. Стрижавка, Вінницький район, Вінницька область, поштовий індекс: 23210, .

Відповідач: приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Ісаєва (Білозарецька) Олена Юріївна, місцезнаходження: вул. Київська, 2, м. Вінниця, поштовий індекс: 21001.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання чи перебування невідоме.

Повний текст рішення складено 12.11.2019.

Суддя: