Справа №339/68/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Поляниця М. М.

з участю: секретаря судового засідання Ганчар Л.В.

розглянувши матеріали подання старшого державного виконавця Болехівського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, без вилучення паспортного документа,-

в с т а н о в и в :

Старший державний виконавець Курилів О.С. 05.03.2019 о 16:37год. звернулася до суду із зазначеним поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Гузіїв Болехівської міської ради Івано-Франківської області, за невиконання зобовязань, без вилучення паспортного документа у праві виїзду за межі України.

Подання обґрунтовує тим, що боржник ухиляється від виконання зобовязань згідно виконавчого листа за № 343/1979/16-п від 05.04.2017року, виданого на підставі рішення Долинського районного суду від 26.12.2016 року про зобовязання ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням суду визначено участь ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_4 На протязі тривалого часу боржник ОСОБА_2 не виконує рішення суду та чинить перешкоди у спілкуванні батька з сином. Враховуючи викладене просить обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Старший державний виконавець Курилів О.С. у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду подання повідомлялася належним чином у телефонному режимі.

Суд, керуючись приписами ст.441 ЦПК України, якими визначено, що суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця, не викликав у судове засідання стягувача та боржника.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подання, долучені матеріали, зясувавши обставини справи давши їм правову оцінку, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

ОСОБА_5 України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулюють порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначають випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлюють порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, згідно п.5 ч.1 ст. 6 цього ОСОБА_5, однією з підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є ухилення ним від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Положеннями статті 11 ОСОБА_5 України "Про виконавче провадження» державному виконавцю надано право у процесі здійснення виконавчого провадження, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Судом встановлено, що на виконанні у Болехівському міському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області перебуває виконавчий лист № 343/1979/16-п від 05.04.2017 виданого на підставі рішення Долинського районного суду від 26.12.2016 року про зобовязання ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначеним рішення визначено участь ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином та встановивши порядок побачень з дитиною: Зобов'язано ОСОБА_2 за два дні до дня зустрічі ОСОБА_3 з сином, надати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин (а.с.29).

Виконавче провадження відкрите постановою Долинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області 21.04.2017 ВП № 53810471 (а.с.3).Постановою старшого державного виконавця Долинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 09.10.2017 передано виконавчий документ до Болехівського міського відділу ДВС у звязку з тим, що боржник проживає с. Гузіїв, Болехівської міської ради (а.с.5-6).

Старшим державним виконавцем Болехівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції 12.10.2017 винесено постанову про прийняття виконавчого провадження(а.с.7-8).

Старшим державним виконавцем 13.10.2017 сторонам надіслано вимогу про те, що 24.10.2017 р. о 10 год. будуть проводитись виконавчі дії. (а.с.9-10).

Від ОСОБА_3 24.10.2017 надійшла заява про те, що ОСОБА_2 не виконує рішення суду(а.с.12).

ОСОБА_2 24.10.2017 написала заяву про те, що вона на даний час не може виконати рішення суду у звязку з тим, що ОСОБА_3 приходить до дитини в нетверезому стані та не виконує домовленості по зустрічі з дитиною (а.с.13).

У складеному того дня акті державний виконавець не дала оцінки заявам учасників виконавчого провадження, що не уможливлює надання правової оцінки щодо можливого не виконання боржником рішення суду (а.с.11).

Старший державний виконавець у поданні про обмеження у праві виїзду боржника за межі України не перевірила та не надала жодної правової оцінки доводам боржника, що дитина хворіє, а тому не може бути надана зустріч з батьком а склала прості акти в яких зафіксувала факт, що згідно заяви ОСОБА_2 дитина перебуває на лікування (хвора) (а.с15,21).

Також не є належним доказом того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання судового рішення констанція факту, що стягувач не зустрівся з дитиною оскільки остання перебувала у м. Києві, подала заяву що перебуває з дитиною у родичів в Закарпатській області (а.с.17,20).

Винесення постанови про накладення на боржника стягнення у вигляді штрафу не є беззаперечним доказом ухилення від виконання рішення (а.с.19.25)

Направлення до Долинського РВ УМВС 31.08.2018 повідомлення про порушення кримінальної справи за невиконання судового рішення в порядку ст. 382 КК України не є належним доказом того, що боржник не виконує рішення суду оскільки з витягу з ЄРДР 0000567 від 13.09.2018 вбачається, що вказане кримінальне провадження закрито згідно п)2 ч.1 ст.284 КПК України у звязку з встановлена відсутністі в діянні складу кримінального правопорушення (а.с.28).

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу (далі - ДВС), яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у ОСОБА_5 України "Про виконавче провадження".

У судовій практиці постає питання про визначення поняття "ухилення" боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, оскільки в ОСОБА_5 України «Про виконавче провадження» його значення не розкрито.

Чинне законодавство не містить визначення поняття "ухилення", практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

У сучасній українській мові слово "ухилення" тлумачиться так: 1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у ОСОБА_5 України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та в ОСОБА_5 України «Про виконавче провадження», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Оскільки, відповідно до ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

ОСОБА_5 передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов'язання заходів визначається судом. У судовій практиці трапляються приклади мотивування судових рішень про обмеження права лише двома складовими: наявністю статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу в добровільному порядку, що зумовлюють "необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчих документів".

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ОСОБА_5 України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Суд, вважає, що факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, не доведений, оскільки не є об'єктивно наявним та з матеріалів виконавчого провадження не вбачається.

Так, судове рішення від 26.12.2016 р. має зобов'язальний характер щодо усунення боржником перешкод стягувачу у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною та щодо визначення певних способів участі стягувача у спілкуванні з дитиною та у її вихованні шляхом систематичних та періодичних побачень, необмеженого спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дочкою, а також щодо повідомлення боржником стягувача про зміну місця проживання/перебування дитини.

Ухилення - це навмисне чи інше свідоме невиконання обов'язків, особа, яка має невиконані зобов'язання і не може вважатись винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Задоволення подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання, а не лише за наявності невиконаного зобов'язання, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання у повному обсязі або частково.

Старшим державним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язання, а тільки констатовано факти, що стягувач не зустрівся з дитиною оскільки остання хворіє, тому враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у задоволенні подання старшого державного виконавця Болехівського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, без вилучення паспортного документа слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст. 33 Конституції України ,ст. ст.258,260,441 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні подання старшого державного виконавця Болехівського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, громадянка України, жителька с. Гузіїв Болехівської міської ради Івано-Франківської ради , без вилучення паспортного документа - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.М. Поляниця