Справа № 299/4094/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 листопада 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Готра Т.Ю., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду ухваленого 18 червня 2019 року головуючим суддею Левко Т.Ю. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вони з відповідачем двічі були одружені. Вперше зареєстрували шлюб 19 листопада 1992 року і прожили в шлюбі до 1996 року. Після розірвання шлюбу на один місяць припинили шлюбно-сімейні відносини, але помирились і жили без реєстрації шлюбу до вересня 1999 року. 14 вересня 1999 року вдруге одружилась з відповідачем. Від їхнього шлюбу народилось двоє дітей: син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наразі відповідач подав заяву на розлучення і справа про розірвання шлюбу знаходиться в провадженні Виноградівського районного суду. Відповідач негідно поводиться в шлюбі, зраджує подружню вірність, створив їй навмисно нестерпні умови проживання в квартирі, змушена була перейти жити до батьків в с. Широке. Така поведінка чоловіка негативно впливає на її стан здоров`я. Вона залишилась без житла, засобів існування та матеріального забезпечення. Після народження другого сина захворіла та потребує лікування. Відповідач є матеріально забезпеченим, працює начальником відділу з комп`ютерного забезпечення товариства з обмеженої відповідальністю «ДЖЕНТЕРМ Україна». Середньомісячний заробіток його приблизно становить 35 000 гривень. Крім того він займається підприємницькою діяльністю, надає послуги по обслуговуванню комп`ютерної техніки, встановлює та розробляє комп`ютерні програми. Середньомісячний його дохід як приватного підприємця приблизно становить суму 50 000 гривень. У нього на праві власності є квартира АДРЕСА_1 , яку успадкував після смерті матері і в якій вони постійно проживали та за час спільного проживання зробили євроремонт . Крім того, за час шлюбу вони купили автомобіль марки «АУДІ» за 14 800 доларів США, який зареєстрований за відповідачем та побудували гараж. За чоловіком зареєстрований мотоцикл вартістю 5000 доларів. Усім користується лише відповідач, а позивачку позбавив будь-якого доступу як до квартири так і до майна.

На теперішній час вона не працює, є інвалідом III групи, внаслідок загального захворювання, одержує пенсію за віком в сумі 1452 гривні, інших джерел доходів не має, її матеріальне становище є вкрай нужденним. У зв`язку з наведеним просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі по 10 000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви в суд.

Рішенням Виноградівського районного суду від 18 червня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 17.12.2018 року.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування скарги посилається на те, що відсутні підстави для стягнення аліментів, оскільки позивачка отримує пенсію по інвалідності, яка забезпечує її прожитковим мінімумом. Крім того вказує, що згідно висновку МСЕК позивачка може працювати при сприятливих метеоумовах, однак жодного разу не зверталася до центру зайнятості з приводу працевлаштування.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали цивільної справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона не підлягає задоволенню зважуючи на наступні мотиви.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сторони два рази перебували у зареєстрованому шлюбі. Але, повторно рішенням Виноградівського районного суду від 22.01.2019 року шлюб між сторонами, розірвано. Зазначена обставина визнається й сторонами.

За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей : син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як пояснила колегії суддів представник ОСОБА_2 , адвокат Дидинська Б.М., що пісня народження позивачкою другого сина в такої почались проблеми зі здоров`ям, що призвело до встановлення їй інвалідності. Хвороба постійно ускладнюється, що є перешкодою для того, щоб могла нормально працювати. Відповідач одноосібно користується усім рухомим і нерухомим майном, яке було набуто сторонами, що також спричиняє позивачці матеріальні труднощі.

Згідно довідки Виноградівського об`єднаного управління ПФУ Закарпатської області від 07.11.2018 року № 1253, позивачка отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1452 грн.

За положеннями частини другої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Частинами першою та другою статті 76 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи й застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачка є непрацездатною через інвалідність, а тому має необхідність у матеріальній допомозі, яку відповідач, який є її колишнім чоловіком, не надає, хоча є працездатним, офіційно працевлаштований, отримує у середньому заробітну плату більше 33 000 грн., щомісяця (а.с.20), що свідчить про наявність у нього реальної можливості сплачувати аліменти на утримання колишньої дружини в розмірі 2000 грн., щомісяця.

Посилання апелянта на те, що позивачка хоча і є непрацездатною, проте отримує пенсію по інвалідності у розмірі, що перевищує прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому не потребує необхідності отримувати сторонню матеріальну допомогу, безпідставні. Оскільки, положення ст. ст. 75, 76 СК України, які регулюють спірні правовідносини, не передбачають врахування виключно лише прожиткового мінімуму, встановленого законом, як безумовної умови для стягнення чи відмови у стягненні аліментів на утримання одного з подружжя.

Для висновку чи потребує колишня дружина матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання нею доходів, які є незначними та трохи більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що бувша дружина не потребує матеріальної допомоги. Натомість значення має та обставина чи має можливості колишній чоловік надавати таку допомогу. Матеріалами справи доведено, що доходи відповідача є значними та дозволяють йому сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом, який становить менше шістнадцятої частини таких доходів.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовуються, що згідно ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись приписами норм статей 367, 374, 375, 381, 382 і 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду від 18 червня 2019 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 14 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді