П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року м. Київ

Справа №757/13293/14-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 27 лютого 2019 року

Повний текст постанови складено 28 лютого 2019 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Махлай Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

сторони: позивач ОСОБА_2

відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4

треті особи ОСОБА_5, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», Служба у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації

Справа №757/13293/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-824/2006/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Цокол Л.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва ухваленого суддею Цокол Л.І. від 21 березня 2018 року, повний текст рішення виготовлено 03 травня 2018 року в приміщенні Печерського районного суду м. Києва, у справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участі третіх осіб ОСОБА_5, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», Служби у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користування часткою у праві спільної часткової власності, визнання права на користування, встановлення розміру ідеальних часток, самостійні позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, за участі третіх осіб: Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», Служби у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про захист права власності від порушень, визнання права користування часткою у праві спільної часткової власності, що перебуває у сумісній власності подружжя, визнання права користування житловим приміщенням та приміщеннями загального користування, визначення розміру ідеальної частки, що належить на праві спільної сумісної власності подружжю, зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_2, за участі третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про усунення перешкод у користуванні власністю, встановлення розміру ідеальних часток співвласників та встановлення порядку користування майном, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 в своїх інтересах, а також інтересах своїх дітей: ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звернулась до суду із позовними вимогами до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у користування власністю, встановлення конкретного розміру ідеальних часток співвласників та встановлення порядку користування житловим приміщенням шляхом виділення ідеальних часток. Позивач просила встановити конкретний розмір ідеальних часток співвласників: ОСОБА_2, ОСОБА_3. та ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_5, встановити порядок користування житловими приміщеннями у квартирі АДРЕСА_6 шляхом виділення ідеальних часток, заборонити ОСОБА_4 обмежувати пересування позивача, та членів її родини по житлових та нежитлових приміщеннях квартири АДРЕСА_5.

28 липня 2014 року у даній справі третьою особою залучено чоловіка позивача ОСОБА_5

Третьою особою ОСОБА_5 подано самостійні позовні вимоги до ОСОБА_4, ОСОБА_3, а саме: третя особа просила захисти його права спільної власності на 1/4 частку у квартирі АДРЕСА_7 що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя: його, ОСОБА_5, та його дружини, ОСОБА_2, шляхом визнання правового режиму спільності частки квартири, придбаної у шлюбі; захистити його право власності на 1/4 частку у квартирі АДРЕСА_7 що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя: його ОСОБА_5, та його дружини, ОСОБА_2, шляхом визнання його права користування та встановлення порядку користування ним житловими в межах ідеальної площі та нежитловими приміщеннями; виділити ідеальну частку та встановити конкретний розмір ідеальної частки, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя: ОСОБА_2 та ОСОБА_5, у квартирі АДРЕСА_8; визнати його право - зареєструвати своє проживання у АДРЕСА_1, як співвласника вказаної квартири.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулись із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування власністю, встановлення розміру ідеальних часток співвласників та встановлення порядку користування, зокрема відповідачі просять усунути перешкоди у користування їх часткою квартири у праві спільної часткової власності; встановити конкретний розмір ідеальних часток співвласників: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1; встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання права користування кімнатою загальною площею 22,3 кв.м. за ОСОБА_2, кімнатою загальною площею 9,8 кв.м. за ОСОБА_3, кімнатою загальною площею 12,5 кв.м. за ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_2 в подальшому визначила свої вимоги наступним чином а саме: усунути перешкоди у користування її, ОСОБА_2, часткою у праві спільної часткової власності; усунути перешкоди у користуванні часткою у праві спільної часткової власності, що належить на праві спільної сумісної власності її, ОСОБА_2 та її чоловіка, ОСОБА_5, визнати право ОСОБА_2 на користування кімнатою площею 9,8 кв.м. придбаної нею у складі частки власності за договором купівлі-продажу у ОСОБА_4 з встановленням судом порядку користування, встановити розмір ідеальних часток співвласників: ОСОБА_2, та ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_6, уточнити встановлений судом порядок користування житловим приміщенням шляхом внесення змін до складу співвласників та членів родини, що мають право користування житловими та нежитловими приміщеннями, заборонити ОСОБА_4 обмежувати пересування позивача ОСОБА_2 та членів її родини по нежитлових приміщеннях квартири АДРЕСА_6.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 та зустрічні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_3 задоволено частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши у користування ОСОБА_2 - кімнату розміром 19,4 кв.м. з вбудованою шафою, у користування ОСОБА_3 - кімнату розміром 12,5 кв. м. з вбудованою шафою, у користування ОСОБА_4 - кімнату розміром 9,8 кв.м. з вбудованою шафою, загальні приміщення квартири : кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, залишити в спільному користуванні.

Позовні вимоги третьої особи ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, за участі третіх осіб Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», Служби у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про захист права власності від порушень, визнання права користування часткою у праві спільної часткової власності, що перебуває у сумісній власності подружжя, визнання права користування житловим приміщенням та приміщеннями загального користування, визначення розміру ідеальної частки, що належить на праві спільної сумісної власності подружжю, залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд суду першої інстанції для вирішення справи по суті позовних вимог з урахуванням нових обставин, посилаючись на те, що судом невірно встановлено та не враховано обставини, які мають значення для справи, суд неправильно оцінив та дослідив докази, надані позивачем та іншими особами, суд не врахував інтереси та житлові права одного із співвласників та трьох малолітніх дітей, в процесі розгляду та ухвалення рішення було порушено норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року було відкрито провадження у справі.

04 вересня 2018 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2018 року справу прийнято до провадження цього суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_4 проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Відповідач ОСОБА_3, треті особи Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», Служба у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилися.

Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення сторін по справі про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, обставин апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_3, третіх осіб Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», Служби у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 на праві власності фактично належить 1/2 квартири АДРЕСА_2, а саме: 1/2 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 23 лютого 1994 року Науково - дослідним інститутом «Квант»; 1/2 частка на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою №2 від 21 березня 2002 року.

ОСОБА_3 на праві власності належить 1/4 частка квартири АДРЕСА_2, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 23 лютого 1994 року Науково - дослідним інститутом «Квант».

ОСОБА_4 на праві власності належить 1/4 частка квартири АДРЕСА_3, на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2014 року (в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_10.)

Квартира складається з трьох кімнат площами: 12,5 м2, 19,4 м2, 9,8 м2, а також кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору та вбудованих шаф (згідно технічної характеристики квартири наявної в матеріалах справи).

При цьому кімнати 12,5 м2 та 19,4 м2 є суміжними.

В квартирі зареєстровані станом на 20 грудня 2013 року ОСОБА_11 , ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3

При цьому ОСОБА_3 в квартирі фактично не проживає, що не заперечували сторони в судовому засіданні.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва визначався порядок користування жилим приміщенням даної квартири, за яким було виділено в користування ОСОБА_4 кімнату 9,8 м2, а ОСОБА_12, ОСОБА_3 та ОСОБА_13 кімнати площами 19,4 м2 та 12,5 м2, загальні приміщення залишені в загальному користуванні.

Також встановлено, що 10 листопада 2001 року ОСОБА_5 та ОСОБА_13 уклали шлюб.

21 березня 2002 року ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_2 придбала 1/4 частку квартири АДРЕСА_2.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

Згідно ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Суд першої інстанції оцінюючи надані сторонами пояснення та відповідні докази вважав, що існує необхідність у встановленні порядку користування спірною квартирою, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 При цьому суд врахував те, що загальна площа квартири складає 59,02 кв. м., а житлова 41,70 кв. м. При цьому суд першоїі інстанції дійшов висновку, що позивач ОСОБА_2 має право на отримання в користування кімнати площею 19,4 м2 (41,70 м2 : 2=20,85 м2) Інші кімнати площами 12,5 м2 та 9,8 м2 підлягають виділенню в користування відповідно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Загальні приміщення залишити в загальному користуванні.

Колегія суддів вважає такий висновок суду обґрунтованим, оскільки такий порядок забезпечить право кожного співвласника на користування часткою у спільному майні, яка йому належить відповідно до правовстановлюючих документів.

При цьому суд виходив з того, що частки кожного із співласників встановлені, про що свідчать надані ними правовстановлюючи документи.

Судом при розгляді даної справи не встановлена можливість виділення в натурі ідеальної частки кожного співвласника, як це передбачено ст. 364 ЦК України.

Вимоги позивача ОСОБА_2 про надання їй в користування кімнати площею 9,8 м2 суперечать положенням діючого законодавства. Так, в цьому випадку іншій співвласник, зокрема ОСОБА_4 буде позбавлений можливості користуватись належним йому майном.

Та, обставина, що в 2002 році ОСОБА_4 продав належну йому 1/4 частку в зазначеній квартирі не свідчить про відсутність у нього права користуватись належному йому 1/4 частки, отриманої в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_10

При розгляді даної справи не встановлено порушення права ОСОБА_2 на використання її права власності та перешкоди відповідно з боку відповідача ОСОБА_4 , оскільки жодних доказів з даного приводу позивачем надано не було.

Вимоги третьої особи ОСОБА_5 щодо визнання його права у спільній власності подружжя в квартирі АДРЕСА_4 пред'явлені безпідставно до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , оскільки вказані особи не є особами, які мають право на 1/4 частку придбану ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 21.03.2002.

З цих же підстав суд обґрунтовано відхилив вимоги позивача ОСОБА_2 щодо встановлення ідеальних часток співласників ОСОБА_2 та ОСОБА_14, оскільки вказані вимоги пред'явлені виключно до ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Крім того, третя особа ОСОБА_5 не надав доказів на те, що у здійсненні наданого йому права на реєстрацію місця проживання, існують перешкоди з боку відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та зустрічних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_3 та відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного тексту постанови до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Махлай

О.І.Шкоріна