Справа № 277/724/18
Номер рядка звіту 46
"27" лютого 2019 р. смт Ємільчине
Ємільчинський районний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді Прищепи Т.П.
за участю секретаря Калантарян Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріс Полісся», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне підприємство «Злагода - Агро» про розірвання договорів оренди земельних ділянок,-
Вимоги мотивує тим, що 10.01.2014 року між позивачами та ТОВ «Агріс Полісся» укладено зазначені договори оренди земельних ділянок. Відповідно до укладених договорів була проведена державна реєстрація права оренди земельних ділянок.
Відповідно до п. 9 Договорів оренди орендар вносить орендну плату один раз на рік, за перший рік оренди орендна плата сплачується до 31 грудня року, в якому укладено цей договір, пропорційно фактичній кількості днів оренди, в подальшому орендна плата сплачується один раз на рік до 25 грудня поточного року.
Відповідач в порушення п. 9 Договорів оренди не сплатив орендну плату за користування земельними ділянками, які належать позивачам, за 2016 та 2017 роки.
Представник позивачів також зазначив, що договорами оренди не передбачено право відповідача передавати обовязок щодо сплати орендної плати іншим особам, додаткові угоди між позивачами та відповідачем щодо передачі обов'язку по виплаті орендної плати третій особі не підписувались. Отже, у позивачів були відсутні правові підстави на отримання орендної плати від третіх осіб, а не від відповідача, а у відповідача відповідно були відсутні правові підстави на передачу обов'язків щодо сплати орендної плати третім особам.
Крім того, згідно з п. 17 Договорів оренди без додаткової письмової згоди орендодавця на підставі цього договору та у відповідності до Закону України «Про оренду землі» орендар вправі передавати земельну ділянку в суборенду за згодою власника іншим юридичним чи фізичним особам без зміни її цільового призначення.
Пунктом 27 Договору оренди передбачено право орендаря передавати земельну ділянку в суборенду на умовах цього договору за згодою власника.
У березні 2018 року позивачам стало відомо, що 06.10.2016 року між відповідачем та ПП «Злагода Агро» було укладено договір суборенди земельних ділянок, які належать позивачам, які були передані в оренду відповідачу відповідно до укладених Договорів оренди земельних ділянок. Державна реєстрація права суборенди земельних ділянок була проведена 21.10.2016 року та 20.10.2016 року.
Жодного повідомлення з пропозицією про надання згоди на передачу орендованих земельних ділянок в суборенду на адресу позивачів від відповідача не надходило.
Передавши земельні ділянки в суборенду без згоди власників відповідач порушив умови п. 17 та п. 27 Договорів оренди, положення ч. 6 ст. 93 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 8 Закону України «Про оренду землі», а також право власності на дані земельні ділянки позивачів, передавши їх в користування третій особі без згоди власника.
Враховуючи вищевикладене, представник позивачів вважає, що вказані обставини є підставою для розірвання договорів оренди земельних ділянок.
Представник відповідача надала суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що просить відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи це тим, що позивачі безпідставно стверджують, що не отримували орендної плати за 2016-2017 роки та не були повідомлені про укладення договорів суборенди між ТОВ «Агріс Полісся» та ПП «Злагода Агро». Проте відповідачем проводились заходи щодо повідомлення пайовиків про укладення договорів суборенди, а саме проводились збори та направлялись повідомлення. Крім того, представник відповідача зазначила, що плата за оренду землі орендарем переведена на банківські рахунки «Ощадбанку» України, яку позивачі в змозі отримати в будь-якому відділенні «Ощадбанку», де нарахована орендна плата перебувала до кінця травня 2018 року. Керівництвом ТОВ «Агріс Полісся» давалась обява в газету «Народна трибуна» від 16.12.2016 року щодо отримання орендної плати за 2016 рік. Даний факт підтверджується заявою ОСОБА_3 Тому представник відповідача вважає, що положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди, так і договору суборенди земельної ділянки. Разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання, також договорами оренди не передбачена обовязковість письмової згоди позивачів щодо укладання договорів суборенди, а тому вважає, що істотні умови договорів оренди не порушені.
Із заяви-пояснення ОСОБА_3 слідує, що восени 2016 року керівництво ТОВ «Агріс Полісся» проводило зібрання пайщиків, та повідомляли про наміри заключити договори суборенди з ПП «Злагода Агро». Зібрання проводилось керівництвом ТОВ «Агріс Полісся» та ПП «Злагода Агро», на зборах обговорювалось питання заключення договорів суборенди.
Представник позивачів надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що доводи ТОВ «Агріс Полісся», викладені у відзиві, не спростовують заявлених позовних вимог, а навпаки підтверджують той факт, що ТОВ «Агріс Полісся» належним чином не виконувало своїх обовязків за договором оренди, передавши земельні ділянки, власниками яких є позивачі, в суборенду без згоди орендодавця, а також передавши обовязок щодо сплати орендної плати третій особі та не сплачуючи орендну плату позивачам, порушуючи тим самим умови договорів оренди землі. Представник позивачів вважає, що доводи ТОВ «Агріс Полісся», викладені у відзиві на позовну заяву, а також документи, долучені в якості доказів до відзиву, підтверджують доводи викладені в позовній заяві щодо передачі земельних ділянок, власниками яких є позивачі, в суборенду з порушенням вимог ст. 8 Закону України «Про оренду землі», а також систематичної несплати орендної плати орендарем земельної ділянки ТОВ «Агріс Полісся», що є порушенням умов договору оренди та відповідно підставою для розірвання договорів оренди земельних ділянок.
Представник відповідача ТОВ «Агріс Полісся» надала заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що згідно п. 17 договорів оренди земельної ділянки передбачено право орендаря здавати земельну ділянку в суборенду без додаткової письмової згоди орендодавця, на підставі договорів оренди. Згідно з п. 3 договорів суборенди, суборендар приймає на себе всі грошові обов'язки орендаря перед орендодавцем відповідно до договору оренди земля по розділу «Орендна плата». Крім того, представник відповідача зазначила, що позивачі повідомлялись про укладення договорів суборенди між ТОВ «Агріс Полісся» та ПП «Злагода - Агро» восени 2016 року шляхом проведення зборів, що підтверджується показами свідка ОСОБА_3 та отриманням орендної плати пайовиками. Всі дії відповідача були направлені на забезпечення отримання орендної плати позивачами, яким адресним поштовим переказом направлялася орендна плата, від отримання якої вони відмовилися. Представник відповідача звертає увагу суду на те, що між відповідачем та ПП «Злагода - Агро» укладено договори суборенди, в яких всі обовязки з виплати орендної плати покладені на ПП «Злагода - Агро». Згідно договору оренди орендар зобовязаний сплачувати орендну плату, а орендодавець її отримувати, однак позивачі жодного разу не зверталися щодо отримання орендної плати ні до відповідача, ні до ПП «Злагода - Агро». Представник відповідача також зазначила, що саме по собі виконання робіт з обробітку землі та доручення однієї юридичної особи іншій провести юридично значимі дії (у тому числі і сплатити кошти третім особам), укладення договорів про надання послуг чи виконання робіт щодо здійснення вказаних дій є звичайною господарською діяльністю, яку підприємець має право здійснювати на власний розсуд. Вважає, що звернення орендодавців з позовами про розірвання договорів з підстав ймовірної передачі орендарем земельної ділянки в суборенду без їхньої згоди не підлягають задоволенню.
Представник позивачів в судове засідання не зявився, направив до суду заяву та просив цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, не заперечив заочному розгляду справи.
В судове засідання представник відповідача повторно не зявилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судовими повістками, причини неявки суду не повідомила та не надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі.
Представник третьої особи в судове засідання повторно не зявилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судовими повістками, причини неявки суду не повідомила та не надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі.
З-за таких обставин, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 223, 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, а також беручи до уваги докази, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до умов договорів орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 348,83 грн. Орендар вносить орендну плату один раз на рік, за перший рік оренди орендна плата сплачується до 31 грудня року, в якому укладено цей договір, пропорційно фактичній кількості днів оренди, в подальшому орендна плата сплачується один раз на рік до 25 грудня поточного року.
Пунктом 27 договорів оренди земельної ділянки передбачено право орендаря, зокрема, передавати земельну ділянку в суборенду на умовах цього договору за згодою власника.
Згідно п. 17 договорів оренди землі орендар вправі передавати земельну ділянку в суборенду за згодою власника іншим юридичним чи фізичним особам без зміни її цільового використання.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно із ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.
Відповідно до п. 33 Договору оренди земельної ділянки, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків дія договору припиняється шляхом його розірвання.
У відповідності до вимог ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Таким чином у досліджуваних правовідносинах невиконання відповідачем обовязку сплатити орендну плату у строк, визначений договором і є несплатою орендної плати.
Представником відповідача до матеріалів справи додано копію відомості на виплату грошей № 18 за орендну плату за земельний пай за 2017 рік від 20.11.2017 року, однак позивачі в списку відомості відсутні.
Слід зазначити, що перекладання обовязку сплати орендної плати на третіх осіб (ПП «Злагода - Агро») ні законом, ні договором не передбачено.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що він виплачував або вживав заходи для сплати позивачам орендної плати за 2016-2017 роки, що суд вважає систематичним невиконанням своїх зобовязань із сплати орендної плати (два та більше випадків), про що свідчить повторність порушення зобовязання.
Доводи відповідача про те, що позивачі не зверталися за отриманням орендної плати є безпідставними, необґрунтованими, тому що ТОВ «Агріс Полісся» мало можливість сплатити орендну плату шляхом внесення грошових коштів на депозитний рахунок позивачів, адреса проживання яких їм була відома, і це являється обовязком орендаря, який передбачений умовами договору оренди.
Відповідно кожна сторона у договірному зобовязанні має діяти розсудливо та добросовісно, розуміючи значення своїх дій, та беручи на себе усі юридичні наслідки таких дій.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 368 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно ст. 8 Закону України «Про оренду землі» орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду.
Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Представник відповідача будь-яких доказів оплати коштів за оренду земельних ділянок, які належать позивачам, не надала, як і доказів повідомлення позивачів про намір укласти договори суборенди з ПП «Злагода - Агро».
Матеріалами справи встановлено, що орендодавці у будь-яких відносинах з ПП «Злагода - Агро» не перебувають.
Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги представника позивачів є обґрунтованими, підтверджуються належними та перевіреними в судовому засіданні доказами та підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач не сплачує позивачам орендну плату за земельні ділянки, які передав ПП «Злагода - Агро» без згоди позивачів в суборенду.
Підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів судовий збір.
На підставі наведеного, ст.ст. 368, 651 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280, 284, 287 ЦПК України, ст.ст. 8, 13, 15, 16, 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», суд,-
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріс Полісся», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне підприємство «Злагода - Агро» про розірвання договорів оренди земельних ділянок - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Ємільчинським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, вставленому Цивільним-процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_5