Справа № 533/1152/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 лютого 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря Сокур О. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

18.10.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. Ухвалою Козельщинським районним судом Полтавської області від 19 жовтня 2018 року дана справа була передана за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Позивач ОСОБА_1 послався на наступні обставини.

Він з відповідачкою ОСОБА_2 має спільну доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до виконавчого листа № 533/993/14-ц виданого 21.11.2014 року Козельщинським районним судом Полтавської області, з нього на користь відповідачки ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 08.09.2014 року і до досягнення донькою повноліття.

З відповідачкою ОСОБА_3 вони мають спільну доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до виконавчого листа № 2/1003/1546/2012 виданого 04.07.2012 року Білоцерківським міськрайонний судом Київської області, з нього на користь відповідачки ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 08.02.2012 року і до досягнення донькою повноліття.

Таким чином, на даний час з позивача стягується разом 1/2 частина з усіх видів заробітку на утримання двох неповнолітніх дітей. Таким чином, це є максимально можливий розмір стягнення за аліментними зобовязаннями, передбачений Сімейним Кодексом України та ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України 50% з усіх видів заробітку може бути стягнуто на утримання трьох і більше дітей. В той час як з нього цей же розмір стягується на утримання двох дітей.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На даний час у позивача суттєво змінилися обставини, а саме: він втратив роботу та стабільний заробіток, всі його періодичні нестабільні доходи спрямовуються майже в повному обсязі на виконання аліментних зобовязань. Крім того ним створено нову сімю без реєстрації шлюбу, у його співмешканки є син шкільного віку, який також знаходиться на його утриманні. Також позивач має матір пенсійного віку, у якої він єдина дитина. В силу похилого віку та й того, що мати існує виключно на пенсію, вона також потребує його допомоги, в тому числі і матеріальної, яку намагається надавати. На даний час заборгованості зі сплати аліментів не має. В звязку із вищевикладеним, просить зменшити розмір аліментів. (а.с. 2-4).

08.11.2018 року згідно супровідного листа Козельщинського районного суду Полтавської області вказана справа була направлена на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ( а. с. 21 ).

15.11.2018 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями було обрано головуючого суддю Орєхова О.І. ( а. с. 23 ).

Ухвалою судді від 21 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 24-25).

18 грудня 2018 року за вх. № 41529 судом отримано відзив відповідачки ОСОБА_6 на позовну заяву позивача, в якому просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі обґрунтовуючи наступним.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, може бути зменшений судом у таких випадках: погіршення матеріального стану платника аліментів; зміна сімейного стану; погіршення здоровя платника аліментів; дитина знаходиться на повному державному чи релігійному утриманні. Позивач інформацію у позовній заяві про втрату ним роботи, утримання співмешканки, її дитини шкільного віку, матері пенсіонерки не підтвердив належними доказами (відсутні будь які довідки, акт обстеження умов проживання, тощо). У позовній заяві позивач зазначає, що аліменти на утримання їхньої малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з нього стягуються в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 08.09.2014 року та надав довідку про те, що не має заборгованості по сплаті аліментів. Ця інформація є неправдивою. Станом на 01.06.2018 року існувала заборгованість в сумі 18029,50 грн., відповідно до довідки-рахунку від 16.05.2018 року № 3323, видана Козельщинським районним відділом державної виконавчої служби. Відповідно до наданої позивачем довідки у нього заборгованість відсутня. Проте протягом червня жовтня 2018 року він сплатив заборгованість на суму 9085,06 грн. Залишок боргу на 01.11.2018 року становить 8944,44 грн. Їхня з позивачем донька ОСОБА_4 має вроджене захворювання нирок. Дитина перебуває на диспансерному обліку у Херсонській обласній лікарні у нефролога та невролога. Вона здійснювала догляд за дитиною, яка часто хворіє. Фактично весь час разом з дитиною вони знаходяться на утриманні її матері, у якої проживають, і яка на даний час працює і не є пенсіонеркою за віком. Їхня донька знаходиться постійно на дієтичному харчуванні, яке передбачає безбілкову, рослинно-молочну дієту. Весь час дитина приймає ліки, двічі на рік проходить УЗД та інші обстеження у обласній та районній лікарнях. Дитина відвідує заняття з вокалу, так як це рекомендація невролога та дефектолога. Все це передбачає значні витрати. Тих коштів, які надсилає в якості аліментів позивач, звичайно не вистачає навіть на харчування дитини. Позивач не цікавиться ні станом здоровя доньки, ні взагалі її життям. Позивач, крім аліментів, які і так заборгував, більше ніяких витрат не бере в утриманні, розвитку, лікуванні дитини. Вказані ним у позові підстави для зменшення розміру аліментів не підтверджені відповідними довідками. А тому просить відмовити в позові про зменшення розміру аліментів.

В судове засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7, яка діє на підставі доручення від 04.03.2015 року, не зявилась, надала до суду заяву, отримана судом 18.02.2019 року за вх. № 6413, в якій просила справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідачів, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

В судове засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_8, яка діє на підставі доручення від 26.12.2016 року, не зявилась, надала до суду заяву, отримана судом 18.02.2019 року за вх. № 6414, в якій просила справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки особисто. Надала до суду заяву, отримана судом 16.01.2019 року за вх. № 1784 про розгляд справи за місцем проживання відповідача.

Однак, відповідно ч. 15 ст. 28 ЦПК України вбачається, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, предявляються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Ухвалою Козельщинським районним судом Полтавської області від 19 жовтня 2018 року, дану справу передано для розгляду за місцем проживання відповідачки ОСОБА_3, а саме до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Дана ухвала відповідачкою ОСОБА_6 не оскаржена.

Отже, законних підстав для направлення з підсудністю зазначеної справи за адресою реєстрації відповідача ОСОБА_6 у суду не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не зявилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надано.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1, підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

З наявних в матеріалах справи копії виконавчого листа № 533/993/14-ц убачається, що з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 08.09.2014 року і до досягнення донькою повноліття (а.с. 7) та копії виконавчого листа № 1003/3454/2012 убачається, що з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 08.02.2012 року і до досягнення донькою повноліття (а.с. 8).

Звертаючись до суду з вищевказаним позовом позивач ОСОБА_1 просить суд зменшити розмір аліментів утримуваних з нього на користь відповідачки ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 до 1/6 частини з усіх видів заробітку і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Також просить зменшити розмір утримуваних з нього на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку і до досягнення донькою повнолітнього віку. Крім того він втратив роботу та стабільний заробіток, всі його періодичні нестабільні доходи спрямовуються майже в повному обсязі на виконання аліментних зобовязань. Крім того ним створено нову сімю без реєстрації шлюбу, у його співмешканки є син шкільного віку, який також знаходиться на його утриманні. Також позивач має матір пенсійного віку, у якої він єдина дитина. В силу похилого віку та й того, що мати існує виключно на пенсію, вона також потребує його допомоги, в тому числі і матеріальної, яку намагається надавати.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей.

Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, тощо.

Аналогічне роз'яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, надане судам Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року.

Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому, для збільшення чи зменшення розміру аліментів достатньо хоча б однієї із вказаних обставин.

Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснює, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із погіршенням матеріального становища платника аліментів, останній може подати до суду заяву про зменшення розміру аліментів.

Слід зазначити, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна-розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначають: кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В судовому засіданні досліджена заява представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_8, отримана судом 18.02.2019 року за вх. 6414, в якій остання просила справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів розглянути без її участі, позов визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставини або добровільності їх визнання. Обставини, які визначаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Тому, суд за вказаних обставин приходить до того, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо зменшення розміру аліментів утримуваних з останнього на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 є такими, що підлягають задоволенню та підлягає зменшенню розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стосовно позовних вимог позивача в частині зменшення розміру аліментів утримуваних з останнього на користь відповідачки ОСОБА_9 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 до 1/6 частини заробітку (доходу), то суд приходить до наступного.

Отже, діючим законодавством передбачено, що таке зменшення або збільшення можливе за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, для збільшення чи зменшення розміру аліментів достатньо хоча б однієї із вказаних обставин.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, звертаючись до суду з відповідним позовом з боку позивача ОСОБА_1 не було надано жодного належного та допустимого доказу зміни його матеріального стану.

Позивачем ОСОБА_1 є лише посилання на зміну його матеріального становища у позовній заяві, однак належних доказів не надано.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4, 01.08.2013 року має вроджене захворювання нирок, перебуває на диспансерному обліку у Херсонській обласній лікарні, що підтверджується копіями довідок та виписки з амбулаторної картки, які містяться в матеріалах справи (а.с. 53-64). Потребує постійного догляду збоку матері та лікарів.

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_6 на даний час не працює, так як постійно здійснює догляд за донькою, яка часто хворіє та потребує з боку позивача матеріальної допомоги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів.

А тому враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в частині зменшення розміру аліментів утримуваних з останнього на користь відповідачки ОСОБА_9 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 до 1/6 частини заробітку (доходу) є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними та недоведеними.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

У відповідності до вимог статей 133, 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду віднести на рахунок позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 179, ст. ст. 180-184, 192 СК України, ст.ст. 4, 13, 19, 82, 206, 133, 141, 160, 211, 247, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, ст. 51 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів підлягають задоволенню частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого за адресою: 39100, вул. Островського буд. 23, смт. Козельщина, Полтавської області на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: 09108, АДРЕСА_1 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист № 1003/3451/2012 виданий 04.07.2012 року про стягнення аліментів відкликати.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, (адреса проживання: 39100, вул. Островського буд. 23, смт. Козельщина, Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_1);

Відповідачка: ОСОБА_2 (адреса проживання: 74800, АДРЕСА_2).

Відповідачка: ОСОБА_3, (адреса проживання: 09108, АДРЕСА_1).

Повний текст судового рішення складено 18 лютого 2019 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяОСОБА_10