Справа № 466/1445/19 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/2114/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м.Львів

Справа № 466/1445/19

Провадження № 22ц/811/2114/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 15 травня 2019 року, (суддя Єзерський Р.Б.)

у справі

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи: Третьої Львівської державної нотаріальної контори, про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, визнання права власності на частку спадкового майна,-

встановив:

25 лютого 2019 року позивач звернулася з позовом про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстровий № 4-391, виданого 19 березня 2012 року Третьою Львівською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6 в частині 1/4 частки приватної спільної часткової власності, недійсним; визнання за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 права приватної спільної часткової власності на 1/4 частину зазначеної квартири. В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_6 , про що 10 січня 2011 року зроблено запис у ОСОБА_7 НОМЕР_1 , сторінка у Книзі реєстрації 241 в Управлінні 3а Відділу записів актів цивільного стану міста Онтеньєнте, Валенсія, держава Іспанія, що підтверджується копією витягу завіреною апостилем. Стверджує, що після смерті батька відкрилася спадщина, яка, крім іншого майна, складається з 1/2 частки трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 . Загальна площа квартири: 69,5 кв.м, житлова площа: 39,4 кв.м. Вказує, що загальна вартість нерухомого майна становить 123 969 грн., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 152564138. Зазначає, що спадкоємцями за законом після смерті спадкодавця є вона (позивач) та ОСОБА_5 Стверджує, що на день смерті батька вона ( ОСОБА_4 ) була неповнолітньою, тому автоматично прийняла спадщину, що складається з 1/4 частки всього спадкового майна вартістю 30 992,25 грн. В серпні 2018 року вона звернулася до Третьої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6 Листом від 12 листопада 2018 року № 3759/02-14 державний нотаріус повідомила, що спадкова справа після смерті ОСОБА_6 зареєстрована 17 червня 2011 року на підставі заяви ОСОБА_5 , у якій вказано, що інших спадкоємців за законом немає. Згідно вищевказаної заяви спадковим майном є 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 . Вказує, що 19 березня 2012 року Третьою Львівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 4-391 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належну ОСОБА_6 1/2 частину вказаної квартири на ім`я ОСОБА_5 Стверджує, що з 1/2 частки спадкового майна, спадкоємці першої черги: вона (позивач) та ОСОБА_5 , повинні успадкувати по 1/4 частці кожна. Зазначає, що ОСОБА_5 приховала від нотаріуса відомості про те, що вона ( ОСОБА_4 ) є спадкоємцем першої черги та на рівні з нею повинна прийняти спадщину. Як вбачається з інформаційної довідки № 152564138 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 січня 2019 року, ОСОБА_5 маючи 1/2 спільну часткову власність в спірному майні, зареєструвала за собою 1/2 частку на підставі свідоцтва про право на спадщину, реєстраційний № 4-391 від 19 березня 2012 року, видане Третьою Львівською державною нотаріальною конторою. Листом від 12 листопада 2018 року № 3760/02-14 державний нотаріус Третьої Львівської державної нотаріальної контори повідомила її, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла і своє майно заповіла ОСОБА_1 Просить позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Визнано свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий № 4-391, видане 19 березня 2012 року Третьою Львівською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6 в частині 1/4 частки приватної спільної часткової власності, недійсним.

Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 право приватної спільної часткової власності на 1/4 частину зазначеної квартири.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що порушує законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.Зазначає, що після смерті матері ОСОБА_5 , вона подала заяву до Третьої Львівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом. При відкритті спадкової справи вона дізналась, що на частину спадкового майна претендує позивач - донька ОСОБА_6 , який помер в Іспанії. Вказує, що всі витрати по похованню оплатила вона ( ОСОБА_1 ). Після озвучення витрат ОСОБА_9 (мама позивача) заявила, що вони не претендують на спадок, та не беруть участі у відшкодуванні будь-яких витрат, пов`язаних із похороном. ОСОБА_9 , яка діяла в інтересах ОСОБА_4 написала заяву про відмову від прийняття спадщини. 12 березня 2012 року ОСОБА_5 отримала в Третій нотаріальній конторі м. Львова свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого 2 квітня 2012 року зареєструвала 1/2 квартири на своє ім`я. Вказує, що ОСОБА_5 спадкувала частку в квартирі померлого сина ОСОБА_6 , про що позивачу було відомо.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Встановлено, що ОСОБА_6 є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 4 серпня 2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції Серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, про що 10 січня 2011 року зроблено запис у ОСОБА_7 НОМЕР_1 , сторінка у Книзі реєстрації 241 в Управлінні 3а Відділу записів актів цивільного стану міста Онтеньєнте, Валенсія, держава Іспанія, що підтверджується копією витягу, завіреною апостилем.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, яка, крім іншого майна, складається з 1/2 частки трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 . Загальна площа квартири: 69,5 кв.м, житлова площа: 39,4 кв.м.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 152564138 загальна вартість нерухомого майна становить 123 969 грн.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 9 липня 2004 року вказана квартира належала на праві спільної сумісної вартості ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18 грудня 2006 року власниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у формі приватної спільної сумісної власності в частці 1/1.

Встановлено, що 17 червня 2011 року ОСОБА_5 звернулась в Третю Львівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом.

19 березня 2012 року ОСОБА_5 звернулась в Третю Львівську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , вказавши, що інших спадкодавців за законом немає.

Згідно її заяви заведена спадкова справа № 421/2011.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_6 на праві власності належала 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 .

Встановлено, що в серпні 2018 року позивач звернулася до Третьої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_6

Листом від 12 листопада 2018 року № 3759/02-14 державний нотаріус Третьої Львівської державної нотаріальної контори Спільник З.В. повідомила, що спадкова справа після смерті ОСОБА_6 зареєстрована 17 червня 2011 року на підставі заяви ОСОБА_5 , у якій вказано, що інших спадкоємців за законом немає.

19 березня 2012 року Третьою Львівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 4-391 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлому 1/2 частину квартири на ім`я ОСОБА_5 ..

З інформаційної довідки № 152564138 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 14 січня 2019 року, вбачається, що ОСОБА_5 маючи 1/2 спільну часткову власність в спірному майні, зареєструвала за собою 1/2 частку на підставі свідоцтва про право на спадщину, реєстраційний № 4-391, 19 березня 2012 року, яке видане Третьою Львівською державною нотаріальною конторою. Відомості про інші речові права відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть від 28 травня 2018 року Серії НОМЕР_3 (актовий запис 848).

Своє майно ОСОБА_5 заповіла своїй дончці ОСОБА_1

6 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулась в Третю Львівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом та заведено спадкову справу №393/2018. Свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 не видавалося.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 цього Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 цього Кодексу частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_6 спадкоємцями першої черги за законом є його донька ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ізст. 328 цього Кодексу право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про народження є донькою померлого ОСОБА_6 , тобто спадкоємицею першої черги.

Також спадкоємицею першої черги була мати ОСОБА_6 ОСОБА_5 , яка прийнявши спадщину за законом, не повідомила державного нотаріуса, що крім неї право на спадщину має ще донька померлого неповнолітня ОСОБА_4 . Оскільки на час смерті батька ОСОБА_4 була неповнолітньою особою, відповідно до вимог ч.4 ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину, яка складається з 1/4 квартири АДРЕСА_1 .

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність позову.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 травня 2019 року залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 12 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді