Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/847/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

06 березня 2019 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Кондра Ю.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду цивільну справу № 552/847/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання, третя особа ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 14 лютого 2019 року звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання.

В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в 2004 році, мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається.

Просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі по 3000 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 на період навчання.

Також просила суд стягнути з відповідача додаткові витрати на оплату навчання в розмірі 1/2 витрат, а саме 17400 грн.

Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2019 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнавав частково та пояснив, що працює, має стабільний заробіток та отримує пенсію. Але аліменти в розмірі, визначеному позивачем, сплачувати не має можливості, оскільки на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки, має інші аліментні зобовязання.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (до зміни прізвища ОСОБА_2) ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 40 від 02 лютого 2004 року.

Сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, досяг повноліття та навчається, є студентом денної форми навчання за спеціальністю 081 Право освітньо-кваліфікаційного рівня молодший спеціаліст Полтавського юридичного коледжу Національного юридичного університету імені ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з частиною першою статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Оскільки повнолітній син відповідача навчається і потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_2 відповідного утримання.

Твердження відповідача про те, що не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина судом оцінюється критично.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, працює, має стабільний заробіток та, як пояснив в судовому засіданні, отримує пенсію.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків.

З огляду на зазначене, враховуючи обставини, передбачені ст.ст. 182, 200 СК України, в тому числі стан здоровя та матеріальне становище сторін по справі, стан здоровя повнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд приходить до висновку, що у відповідача є можливість надавати допомогу повнолітньому синові, який продовжує навчання.

При визначенні розміру аліментів судом враховується та обставина, що відповідач ОСОБА_2 має доньку Валентину, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання якої судовим рішенням стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, та, враховуючи розмір заробітної плати відповідача, наявність пенсії, приходить до висновку про визначення розміру аліментів в розмірі саме по 3000 грн. щомісячно.

Визначення аліментів саме в такому розмірі не поставить відповідача в скрутне матеріальне становище та забезпечить належний рівень матеріального забезпечення як відповідача, так і повнолітнього сина.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на утримання сина підлягають задоволенню.

Твердження відповідача про наявність у нього на утриманні непрацездатних батьків, не може бути прийняте судом до уваги, оскільки жодні докази на підтвердження даної обставини відповідачем до суду першої інстанції надані не були.

Та обставина, що із розміру заробітної плати відповідача має також здійснюватися відрахування розміру заборгованості по аліментам не може бути врахована судом як істотна обставина, оскільки таке відрахування є наслідком протиправних дій відповідача, а саме: невиконання ним судового рішення про сплату аліментів.

Стаття 201 СК України передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову.

З огляду на зазначене аліменти на повнолітню дитину слід стягнути починаючи з 14 лютого 2019 року.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

При вирішенні решти позовних вимог суд виходить з наступного.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Статтею 6 СК України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Оскільки ОСОБА_3 досяг повноліття, він не є дитиною в розумінні норм ст. 185 СК України, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на його утримання є безпідставними та не підлягають задоволенню. Окрім того, позивачем не надано підтверджуючі документи щодо понесення відповідних витрат.

Також з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_1, 21 ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 3000 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на час навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років, починаючи з 14 лютого 2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

В частині стягнення аліментів рішення допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

-позивач ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_6, кім. 94, 97, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

-відповідач ОСОБА_2, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_7, к. 3, кв. 53, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2;

-третя особа ОСОБА_3, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_6, кім. 94, 97, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Повне судове рішення складено 06 березня 2019 року.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_6

Суддя Н.Л.Яковенко

06.03.2019