Справа № 716/1399/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.19 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді - Стрільця Я.С.

за участю секретаря Климус Г.В.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на дитину.

Посилається на те, що рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 19.12.2011 року ухвалено стягувати з відповідача аліменти на її корить на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів доходу (заробітку) , але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову 17.11.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що на даний час призначені аліменти не відповідають визначеному законом мінімальному розміру аліментів, оскільки внесені зміни в законодавство, а саме вказує, що на даний час мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому просить ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини усіх видів доходу (заробітку) але менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, подала суду заяву з проханням розглянути справ у її відсутності, зазначила, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що сплачує аліменто регулярно. Заборгованості не має.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що в задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів на дитину слід відмовити.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 12, ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов'язок по доведенню обставин покладається на сторони.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Одержувач аліментів може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом.

Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів, під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні, відносно платника аліментів враховується також зміна складу осіб, які зобов'язані за законом надавати утримування, погіршення або поліпшення стану здоров'я платника або одержувача аліментів враховується судом, як підстав для зміни розміру аліментів.

Отже, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я як стягувача так і дитини.

Відповідно до частини 2 ст. 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2037-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд звертає увагу на ту обставину, що зміна мінімального гарантованого розміру аліментів не є законодавчо визначеною підставою для звернення до суду із даним позовом. Крім того, позивач в прохальній частині не просить збільшити розмір аліментів, оскільки він і раніше був визначений судом в частці від доходу в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, а просить лише врахувати зміни чинного законодавства щодо мінімального розміру аліментів.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору в розмірі 768,40 грн., а в задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено то суд вважає, що судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184, СК України , керуючись ст.ст. 7, 10, 12, 13, 133, 141, 259, 263 - 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, - ,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на дитину - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Дата виготовлення повного тексту рішення 04.03.2019 року.

Суддя Стрілець Я.С.