Справа № 426/1626/19
РІШЕННЯ

іменем України

05 березня 2019 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Скрипника С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Вєдєрникової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті, -

встановив:

В інтересах заявника ОСОБА_1 звернувся до суду її представник адвокат ОСОБА_3 із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначив, що 03 жовтня 2018 року помер чоловік заявника ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Сорокине), вул. Київська, буд. 15. У звязку з постійними хворобами він не зміг виїхати на підконтрольну українській владі територію. Місто Краснодон (Сорокине) Луганської області знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території та там не діють державні органи влади.

26 лютого 2019 року заявник звернулась до ОСОБА_2 міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою реєстрації смерті свого чоловіка ОСОБА_4 Однак, ОСОБА_2 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області листом № 168/17.1-31 від 26 лютого 2019 заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті у звязку з ненаданням оригіналу лікарського свідоцтва про смерть, яке завірене українськими печатками.

У заявника в наявності є оригінал свідоцтва про смерть серії І-ВВ № 072721 від 16.11.2018, копії лікарського свідоцтва про смерть № 294 та довідки про причину смерті, які видані органами, що розташовані на непідконтрольній українській владі території та є нелегітимними. На даний час заявник не має іншої можливості зареєструвати смерть свого батька.

Встановлення факту смерті батька заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть українського зразку.

Просить суд встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Сорокине), вул.. вул. Київська, буд. 15, який помер 03 жовтня 2018 року у віці 68 років, місце смерті Україна, Луганська область, м. Краснодон (Сорокине).

Заявник та її представник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, в заяві зазначено, що справу просять розглядати без участі заявника та представника (а.с.2).

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с.18).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Факт шлюбних відносин між заявником ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5).

З матеріалів справи вбачається, що згідно копією лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті № 294 від 04.10.2018 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 03 жовтня 2018 року у м. Краснодон (Сорокине) внаслідок хронічної виразки дванадцятиперстної кишки з крововиливом (а.с.7).

На підставі цього заявнику видано свідоцтво про смерть серії І-ВВ № 072721 від 16 листопада 2018 року, однак видано органами, які розташовані на тимчасово непідконтрольній українській владі території (а.с.6).

ОСОБА_2 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 168/17.1-31 від 26 лютого 2019 року відмовив заявнику у реєстрації смерті, оскільки для реєстрації смерті не предявлені відповідні документи (а.с.8).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до абз. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв'язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть разом з довідкою про причину смерті та свідоцтво про смерть, які видані на тимчасово непідконтрольній українській владі території слід вважати такими, що створюють правові наслідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 03 жовтня 2018 року внаслідок хронічної виразки дванадцятиперстної кишки з крововиливом.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 293-294, 315-317 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Сорокине), вул. Київська, буд. 15, який помер 03 жовтня 2018 року у віці 68 років, місце смерті Україна, Луганська область, м. Краснодон (Сорокине). Причина смерті: хронічна виразка дванадцятиперстної кишки з крововиливом.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сватівський районний суд Луганської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: С.М.Скрипник