Справа № 283/2225/19
провадження №2/283/849/2019
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2019 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судових засідань Пух Н.М., з участю представника служби у справах дітей виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області, розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Малині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

11.10.2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про визначення місця проживання дитини, мотивуючи вимоги тим, що вона з відповідачем є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, з 2014 року проживає з сином окремо від ОСОБА_2 15.11.2019 року позивачем подано заяву про зміну (уточнення) підстав позовної заяви, з урахуванням якої просить суд визначити місце проживання ОСОБА_3 з матір`ю.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого, він визнав позовну вимогу щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належно, згідно поданого відзиву позовні вимоги визнав.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Романенко С.Л. подала заяву про розгляд справи без її участі, надала висновок про відсутність спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.13).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 01.10.2019 року уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.12).

Рішенням №42 комісії з питань захисту прав дитини щодо визначення порядку спілкування ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_3 від 20.09.2019 року надано дозвіл ОСОБА_2 бачитись та спілкуватись з малолітнім сином ОСОБА_3 , встановивши наступний графік: два рази на календарний місяць у вихідні дні ( з ранку суботу до 15.00 неділі); кожні шкільні канікули в літній період два рази по 7 діб кожного разу та зимовий період не більше 5 діб для відпочинку та оздоровлення дитини на території України; день народження дитини кожного року за попередньою домовленістю з матір`ю ( а.с.14).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради за №1359/03-51 від 13.11.2019 року спір щодо місця проживання малолітнього ОСОБА_3 відсутній, вважає за доцільне встановити місце проживання з матір`ю ОСОБА_1 та вважати таким, що відповідає найкращим інтересам дитини.

Мотиви та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до частини третьої статті 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи з обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ч.2 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Під час вирішення спору щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , вбачається доцільність визначення місця проживання з матір`ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч.7, ч.8 ст.7 СК України, усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Керуючись ст.160 Сімейного кодексу України, ст.29 ЦК України, ст.ст. 12,13,83, 200, 259,265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею по справі 384,20 грн. судових витрат.

В порядку вимог ч.1 ст.142 ЦПК України повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за квитанцією 0.0..1 від 10 жовтня 2019 року, що становить 384,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст складено 15 листопада 2019 року.

Суддя