465/953/18
2/465/1649/19
У Х В А Л А

судового засідання

07.03.2019 року м. Львів

Франківськиий районний суд м. Львова в складі :

головуючого судді Кузь В.Я.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід головуючому судді Кузю В.Я. у розгляді цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Цивільна справа № 465/953/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, перебуває на розгляді Франківського районного суду м. Львова з 11 квітня 2018 року. Судові засідання неодноразово відкладалися у звязку з неявкою відповідача, а також з інших підстав, які перешкоджали суду провести судове засідання за участю відповідача, що відображено у звукозаписах судових засідань.

Чергове судове засідання з ініціативи головуючого проводиться із застосуванням відео та звукозапису.

В ході розгляду справи, у черговому судовому засіданні відповідач подав заяву про відвід судді, яку мотивував неадекватною поведінкою судді, відхиленням його клопотання про надання часу на примирення та невиконання вимог ст.. 11 Сімейного кодексу. Зобовязував його укласти угоду з адвокатом та обовязково прибути в судове засідання, погрожуючи при цьому.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_4 таку заяву підтримав, зазначивши, що 22 лютого 2019 року суддя відмовив у заяві про надання часу на примирення.

Позивач в судовому засіданні проти відводу заперечили, покликавшись на те, що сторона у такий спосіб затягує розгляд справи.

Вирішуючи питання відводу з підстав викладених у заяві, суд бере до уваги, що обставини на які покликається заявник не можуть вказувати на упередженість судді у розгляді справи.

Навпаки, дії головуючого були спрямовані на забезпечення процесуальних прав відповідача, який як сам, так із своїм адвокатом ОСОБА_5 Відзиву на позовну заяву не подали, хоч наполягають на збереженні шлюбу. Проте позивач у цьому випадку порушень збоку судді не вбачає, а навпаки висловила довіру суду.

За таких обставин, суд визнає подачу вказаної заяви як зловживання стороною процесу своїми процесуальними правами, разом з тим, враховуючи вимоги ст.. 39 ЦПК України, вважає таку заяву, що подана у виняткових випадках, а тому підлягає розгляду з метою запобігти можливості стороні відповідача й надалі зловживати своїми процесуальними правами.

Під час розгляду заяви ОСОБА_2 про відвід судді, приходжу до висновку про відсутність таких підстав, однак враховуючи вимоги ч. 3 ст. 40 ЦПК України, у такому випадку рішення повинно прийматися суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, а провадження у справі зупиняється.

Проте, в ході вивчення питань наявності підстав для відводу судді, приходжу до висновку про доцільність заявити самовідвід, у звязку з чим заявляю самовідвід у розгляді даної справи.

Приймаючи дане рішення зважаю на вимоги п. 5 ч. 1 ст..36 ЦПК України, згідно якої, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Зважаючи на твердження та поведінку позивача ОСОБА_2 та його представника - адвоката ОСОБА_5 яка явно спрямована на провокування головуючого судді Кузя В.Я., а також в силу вимог ч. 1 ст. 39 ЦПК України, визнаю сатисфакцією, що дана обставина є саме тими іншими обставинами, які у подальшому викликатимуть сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

При цьому, відхиляю будь - які твердження сторони щодо упередженості чи необєктивності судді у розгляді даної справи починаючи з часу відкриття провадження і до розгляду вказаної заяви.

Приймаючи рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю також, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обовязкові для врахування судами України.

При цьому враховую також практику Європейського Суду з прав людини, що знайшла своє висвітлення у справі Golder v. United Kingdom від 21.02.1975 року, згідно якої, право на суд не є абсолютним, то воно може бути обмеженим особливо щодо умов прийнятності скарг, у тому числі й на дії судді, що відповідають вимогам процесуального законодавства, проте, не подобаються стороні. Правила застосування головуючим процесуальних норм, що забезпечують порядок в ході судового процесу і послідовність здійснення своїх прав сторонами, хоч і не подобається стороні, проте, безумовно мають на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи, повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані та розуміти, що їх право закінчується там, де починається право іншої сторони, а тим більше там, де починається обовязок та право головуючого у процесі.

Зважаючи на вищенаведені положення закону та встановлені обставини, приходжу до висновку, що з метою уникнення будь яких сумнівів у заявника та інших учасників і сторін цивільного процесу щодо неупередженості судді Кузя В.Я. у розгляді даної справи, заявляю самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3 , 10, 36, 38 - 39 , 40, 41, 258 - 259 ЦПК України, -

П С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід судді Кузя В.Я. у розгляді цивільної справи № 465/953/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовільнити.

Матеріали справи передати до загальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на автоматизований розподіл для повторного визначення судді у порядку, передбаченому ст.. 33 ЦПК України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Кузь