Справа № 691/892/19
Провадження № 2/691/547/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань Кочетової І.І.,

розглянувши, у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 ' ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, та керуючись ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 СК України, ст. ст. 4, 5, 174 - 177, 184 ЦПК України, просила, розірвати шлюб з ОСОБА_2 , зареєстрований 02 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 50 (1), визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю (2), після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_5 », яке набуте у шлюбі (3), з тих підстав, що із ОСОБА_2 , перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2015 року. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають по АДРЕСА_1 . Проте, незважаючи на проживання в одному будинку, живуть, як зовсім чужі люди, кожен живе за власний рахунок, не має взаємних прав та обов`язків. Підставою для розірвання шлюбу є те, що мають різні погляди на сімейне життя, спільне подальше життя і збереження сім`ї є неможливим. Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачених ст.110 Сімейного кодексу України, зокрема таких як вагітність або ж недосягнення дітьми одного року, відсутні. Вважає за необхідне, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, просити суд постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя, як подружжя є неможливим.

До судового засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач не заперечує щодо задоволення позову про розірвання шлюбу, проживання дитини з матір'ю.

Суд, за відсутності підстав для відкладення розгляду справи, приймає рішення про слухання справи, та вивчивши доводи позову, врахувавши думку позивача, відповідача, вивчивши наявні докази у справі, приходить до такого.

Ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення, за нормами ч.4 ст.200 ЦПК України, у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу.

За нормами ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається.

02.06.2015 року ОСОБА_7 , позивач по справі, та ОСОБА_2 , відповідач по справі, у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області, зареєстрували шлюб, актовий запис № 50, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб, Серія НОМЕР_1 .

11.08.2016 року, під час спільного проживання, в подружжя народилася дитина, син ОСОБА_4 , актовий запис № 109 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 від 17.08.2016 року), проживає по АДРЕСА_1 з батьками (акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, за підписом голови вуличного комітету ОСОБА_9 та першого заступника міського голови ОСОБА_10).

Шлюб, за нормами ст.24 СК України, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Чоловіки і жінки, за нормами ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позивач скористався наданим правом та звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу.

За нормами ст.24 СК України, п.10 постанови ПВС України від 21.12.2007 №11 «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Охорона сім`ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечите інтересам одного з них чи інтересам дітей.

Подружжя спільного господарства не веде.

За нормами ч.4 ст.206 ЦПК України, суд у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідач позов визнав.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказує, що збереження сім`ї суперечить її інтересам.

Суд приймає до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими. Відмова буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимо. Шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

За нормами ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд визначає місце проживання малолітньої дитини, враховуючи її інтереси, а також, вирішує питання щодо прізвища позивача.

Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Керуючись ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, ст. ст. 24, 104, 105, 110 - 112, 113 Сімейного Кодексу України, постановою ПВС України «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, ст. ст. 2, 4 - 8, 10 - 13, 18, 76, 89, 223, 258, 259, 265, 268, 273, 352 - 355 Цивільного процесуального Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб, укладений 02.06.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 50 - розірвати.

ОСОБА_1 , після розірвання шлюбу, залишає за собою прізвище набуте в шлюбі « ОСОБА_5 ».

Місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити з матір`ю ОСОБА_1 .

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. П. Синиця