Головуючий в 1 інстанції Шиян В.В.
Доповідач Принцевська В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого суді Принцевської В.П.

суддів Биліни Т.І., Мироненко І.П.

секретар Сидельнікова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 січня 2019 року у цивільній справі №265/177/19 за заявою ОСОБА_2 про скасування судового наказу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 9 серпня 2006 року у справі № 2н-1347/06,

В С Т А Н О В И В:

Наказом Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 серпня 2006 року, який набрав чинності 21 серпня 2006 року, з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають у АДРЕСА_1, у солідарному порядку, на користь Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа», було стягнуто заборгованість за користування послугами теплопостачання за період з жовтня 2005 року по травень 2006 року в сумі 1319,59 гривень, а також судові витрати.

14 січня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про скасування зазначеного судового наказу. В обґрунтування заяви зазначає, що її дошлюбне прізвище «ОСОБА_2». Із стягнутою сумою боргу вона не згодна, оскільки стягувачем, на її думку, було пропущено строк позовної давності. Крім того, просить поновити строк на подачу заяви про скасування судового наказу, оскільки судовий наказ вона отримала приблизно 26 грудня 2018 року і до цього часу вона не знала про його існування. Також вона не є досвідченою у сфері юриспруденції, що змусило її відшукувати кваліфіковану юридичну допомогу, що у свою чергу було ускладнено новорічними святами.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 січня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування зазначеного судового наказу.

З даною ухвалою не погодилася заявниця і оскаржила її в апеляційному порядку. Вона посилається на те, що суд не повно з'ясував обставини справи та постановив ухвалу з порушенням вимог процесуального і матеріального Закону. Просила скасувати ухвалу суду і ухвалити рішення про задоволення її заяви про скасування судового наказу.

Заявник ОСОБА_2 до суду не з'явилася, повідомлена про час і місце судового зсідання судовою повісткою та телефонограмою, яка зареєстрована в журналі телефонограм за № 439.

Представник Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» до суду не з'явився, повідомлений про час і місце судового засідання судовою повісткою.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним залишити без задоволення апеляційну скаргу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно із ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав, для повноваження строку для подання цієї заяви.

За змістом пред'явленої заяви, ОСОБА_2 посилається на те, що копію судового наказу, скасування якого нею вимагається, вона отримала приблизно 26 грудня 2018 року.

Разом зі тим, як вбачається з заяви ОСОБА_2, якою вона просила видати їй судові накази, винесені Орджонікідзевським районни судом міста Маріуполя про стягнення з неї суми боргу, копію судового наказу боржником ОСОБА_2 отримано 17 грудня 2018 року. Докази, які б підтверджували отримання боржником судового наказу в інший час, у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, строк на подання боржником ОСОБА_2 заяви про скасування судового наказу сплив 02 січня 2019 року.

Статтею 367 частиною 1 передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимогами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вичерпного переліку обставин, які мають визнаватися поважними при вирішенні питання про поновлення строків звернення до суду, чинне процесуальне законодавство не визначає. Проте, за усталеною судовою практикою під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд дійшов правильного висновку, що обставини, на які посилається ОСОБА_2, як на підставу для поновлення пропущеного процесуального строку, не можуть бути визнані судом поважними, оскільки не свідчать про її обмеження об'єктивними і непереборними обставинами у зверненні до суду у передбачений законом строк.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи і постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 січня 2019 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді

Повний текст постанови виготовлено 4 березня 2019 року.

Суддя