Справа № 323/220/18
Провадження № 2/323/57/19
25.02.2019 року м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючої судді -Гуцал О.П.,
при секретарі -Тахтаул А.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, -
У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, обґрунтувавши свої позовні вимоги тим, що 06 грудня 2017 року Токмацьким районним судом Запорізької області був оголошений вирок по справі 323/4072/14-к, яким відповідача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1, ст.113, ч. 3 ст. 15 ст. 113 КК України, які полягали, зокрема, у вчиненні акту диверсії шляхом здійснення вибуху та пошкодження внаслідок цього залізничної колії та опори № 1 пікету № 7-8 залізничного мосту залізничного перегону Мала Токмачка Оріхівське, який має стратегічне народногосподарське значення. Внаслідок цих злочинних дій відповідача, вчинених у співучасті з ОСОБА_2 , позивачеві завдано матеріальну шкоду у розмірі 3641902,33 грн., частина якої у розмірі 2650727,33 грн. вже стягнуто з ОСОБА_2 заочним рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 09.11.2017 року у справі № 323/953/17. Тому стягненню з ОСОБА_1 підлягає решта матеріальної шкоди у розмірі 964175,00 грн.
Ухвалою суду від 01.03.2018 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 24.05.2018 року підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до судового розгляду.
Судовий розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням представників позивача.
В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, пославшись на факти та доводи викладені у позовній заяві, а також на письмові докази, додані до позовної заяви.
Відповідач ОСОБА_1 , який перебуває під вартою в Державній установі «Вільнянська установа виконання покарань № 11» в межах кримінального провадження № 323/4072/14-к, неодноразово повідомлявся про час і місце розгляду справи, але письмового відзиву на позов не надав, заяв чи клопотань процесуального характеру не надіслав. У зв`язку з цим 14.11.2018 року судом, за згодою представників позивача, було вирішено питання про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача, суд приходить до такого.
Як встановлено вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 06.12.2017 року у справі № 323/4072/14-к, залишеним в цій частині в силі ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24.01.2019 року, у червні 2014 року ОСОБА_1 , знаходячись на території 4-ї бази військової частини внутрішніх військ у м. Донецьку, від одного з командирів терористичної групи «Восток» на ім`я ОСОБА_5 отримав завдання вчинити диверсію, а саме здійснити підрив залізничного та автомобільного мостів у м. Оріхів Запорізької області, які мають важливе народногосподарське значення, з метою недопущення своєчасних поставок військової техніки та озброєння Збройним Силам України на територію Донецької і Луганської областей, де проходить антитерористична операція. Для вчинення даних диверсій ОСОБА_1 залучив свого знайомого ОСОБА_2 , позивний « ОСОБА_6 », який погодився сприяти останньому у вчинені протизаконного діяння.
18.06.2014 року для виконання запланованої диверсії з підриву мостів ОСОБА_1 , діючи умисно, знаходячись на блокпості «Пески» поблизу м. Донецька, від невстановлених осіб з числа терористичної групи «Восток» отримав вогнепальну зброю, боєприпаси, вибухові речовини та вибухові пристрої, а саме: п`ять бойових гранат РГД-5, бойову гранату Ф-1, сім бойових підривників дистанційної дії УЗРГМ (УЗРГМ-2), тротилові шашки масою 200 грам кожна у кількості 23 одиниці, бойову мінометну міну, дві бойові протипіхотні осколкові міни МОН-50, бойову реактивну протитанкову гранату РПГ-18, дві бойові реактивні протитанкові гранати РПГ-26, бойовий реактивний піхотний вогнемет РПО-А «Шмель», дві бойові малогабаритні реактивні вогнемети МРО-А, п`ять автоматів Калашникова АК-74, армійську гвинтівку «СВД», 125 бойових патронів калібру 5,45 мм., 8 бойових патронів калібру 7,62 мм., один карабін «СКС», 30 патронів калібру 7,62 мм., чотири протитанкові міни ТМ-62М, два бойових запали.
Далі, для забезпечення безперешкодного перевезення вантажу з м. Донецька до м.Оріхів Запорізької області, ОСОБА_1 за попередньою змовою, діючи умисно разом з ОСОБА_2 , перелічене раніше озброєння сховали у кузові вантажного автомобілю «ЗІЛ-130», державний номер якого не встановлений, кузов якого засипали вугіллям.
Після чого, в ніч з 18 на 19 червня 2014 року ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 на вказаному вантажному автомобілі виїхали з м. Донецька до м. Оріхів Запорізької області, тобто перевезли вогнепальну зброю, боєприпаси, вибухові речовини та пристрої без передбаченого законом дозволу.
В ніч з 23 на 23 червня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , діючи відповідно до злочинного плану, піднялись на залізничний міст, де через існуючий отвір у залізничному полотні ОСОБА_1 спустився на опору №1 пікету №7-8 залізничного мосту, а ОСОБА_2 передав йому сумку із заздалегідь підготовленим вибуховим пристроєм. Після цього ОСОБА_1 привів вибуховий пристрій в уповільнену дію, шляхом встановлення стрілки будильника (таймера) на півтори години назад, щоб мати час спокійно покинути місце закладки вибухового пристрою та від`їхати на безпечну відстань. Довівши свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 залишили місце скоєння злочину.
Приблизно о 01 год. 45 хв. 24.06.2014 року, внаслідок спрацювання закладеного ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вибухового пристрою, шляхом вибуху, було пошкоджено залізничну колію та опору №1 пікету №7-8 залізничного мосту залізничного перегону «Мала Токмачка Оріхівська», що розташований на 252 кілометрі Придніпровської залізниці, який має стратегічно важливе народногосподарське значення для економічного зв`язку між підприємствами центральних, північних і східних областей України, внаслідок чого ДП «Придніпровська залізниця» завдано шкоду в розмірі 964 175,00 грн.
За вчинення наведених вище дій, а також за вчинення низки інших кримінальних правопорушень, вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 06.12.2017 року у справі № 323/4072/14-к, залишеним в цій частині в силі ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24.01.2019 року, ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1, ст.113, ч. 3 ст. 15 ст. 113 КК України, та засуджений до 11 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, сформульованого у Постанові від 03.12.2014 року у справі № 6-183цс14, у справах про відшкодування майнової шкоди законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.
Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відтак, суд вважає встановленими й такими, що не підлягають окремому доказуванню, обставини вчинення ОСОБА_1 винуватих та протиправних діянь, встановлених вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 06.12.2017 року у справі № 323/4072/14-к, а також факт завдання шкоди цими діяннями та причинний зв`язок між ними та настанням такої шкоди.
Докази, які б ставили під сумнів надані позивачем відомості про розмір заподіяної йому майнової шкоди, в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200 та від 02.09.2015 року № 735 було утворене Публічне акціонерне товариство «Укрзалізниця», яке є правонаступником, в тому числі, Державного підприємства «Придніпровська залізниця», з чого випливає, що воно є належним позивачем у спорі щодо заявлених вимог.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 1190 Ц України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.
Заочним рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 09.11.2017 року у справі № 323/953/17, яке набрало законної сили 21.11.2017 року, частину заподіяної позивачу майнової шкоди у розмірі 2650727,33 грн., стягнуто з ОСОБА_2 .
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню решта заподіяної ним у співучасті з ОСОБА_2 шкоди у розмірі 964 175,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 246, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-283, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 964 175,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Оріхівським районним судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії. Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 06.03.2019 року.

Суддя О.П. Гуцал