Справа №463/5541/18
Провадження №2/463/473/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Головне управління державної міграційної служби у Львівській області, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою м. Львів, вул. Березова, 44а, зобовязавши ГУ ДМС у Львівській області зняти його з реєстраційного обліку як особу, зареєстровану в цьому будинку.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є власником зазначеної квартири, в якій відповідач числиться зареєстрованим. Через таку обставину позбавлений можливості повноцінно користуватись та розпоряджатись належним йому майном. Відповідач у вказаній квартирі не проживає близько 30 років. Наявність реєстрації відповідача створює перешкоди у можливості вільно користуватись та розпоряджатись майном. Тому, просить в судовому порядку визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Ухвалою судді від 24.10.2018р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив, письмових заперечень та письмових пояснень. Крім того, залучено до участі в справі як третю особу ОСОБА_3

Відзиву на позовну заяву відповідач не подав.

Натомість, третя особа ОСОБА_3 скерувала до суду письмові пояснення, згідно яких вона підтримує позов.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 14.12.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач не зявився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заявою до суду справу просить слухати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Третя особа ОСОБА_3, а також представник ГУ ДМС України у Львівській області в судове засідання також не зявились, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Перша скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Другий причин неявки не повідомив. Враховуючи обсяг зібраних доказів, який є достатнім для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, суд вважає можливим завершити розгляд справи у відсутності осіб, які не зявились.

Дослідивши матеріли справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.14), позивач є власником Ѕ частки будинку № 44а на вул. Березова у м. Львові. Крім того, згідно копії договору дарування від 26.06.2015р., власником ј частки зазначеного будинку є третя особа ОСОБА_3

При цьому, як вбачається з довідки з місця проживання про склад сімї і прописки від 12.09.2018р. (а.с.10), окрім позивача у згаданому в будинку також зареєстрований відповідач, який є його братом.

Зміст права власності, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, складає право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд ч. 1 ст. 319 ЦК України.

Згідно із ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із частиною 1 статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщоінше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Вказане свідчить про те, що член сімї власника в тому числі втрачає право користування житловим приміщенням у випадку його відсутності понад один рік.

Згідно актів ЛКП «№507» та ЛКП «Господар» від 23.07.2015р. (а.с.6), від 06.03.2018р. (а.с.7), від 12.09.2018р. (а.с.8), від 21.06.2018р. (а.с.9), відповідач зі слів сусідів не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1

Беручи до уваги наведені вище обставини, оскільки протилежного в судовому засіданні не встановлено, суд приходить до висновку, що вимога про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням ґрунтується на законі та підлягає до задоволення, оскільки обовязкові для цього підстави, які визначені ч. 2 ст. 405 ЦК України, а саме відсутність члена сімї власника без поважних причин понад один рік встановлені та доведені зібраними в справі доказами.

При цьому, слід врахувати, що за правилами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації.

В такому випадку немає необхідності для покладення обовязку зняти відповідача з реєстрації, і тому в задоволенні цієї вимоги належить відмовити, при тому що в межах розгляду даної справи ГУ ДМС України у Львівській області є лише третьою особою, і бездіяльність останнього щодо не вчинення дій, повязаних із зняттям з реєстрації позивачем не оскаржується.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,81,82,141,200,206,223,263-265,268,280-282ЦПК України, ст. ст. 3, 15, 16, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (м. Львів. вул. Березова, 44а, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (м. Львів, вул. Березова, 44а), треті особи Головне управління державної міграційної служби у Львівській області (м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11), ОСОБА_3 (м. Львів, вул. Ольжича, 8/3, ідентифікаційний код НОМЕР_2) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування будинком № 44а на вул. Березова у м. Львові.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Леньо С. І.