печерський районний суд міста києва
29 серпня 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Підпалого В.В.
при секретарях, - Дідик М.В., Маленівській К.М., Дахно С.С.,
за участю представників позивача, - Лук`янова О.Л. , Дрюк Н.О. ,
представників відповідача Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, - Фінагіної В.Б., Потоцького М.Ю.,
розглянувши у засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Лего Джуріс А/С (Lego Juris A/S) до Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів та послуг, -
Представник позивача Лего Джуріс А/С звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (надалі по тексту - Відповідач 1), ОСОБА_4 (надалі по тексту Відповідач 2) про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів та послуг, в якому просив визнати свідоцтво України від 10.07.2015 року № НОМЕР_1 на знак товарів і послуг недійсним; зобов`язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести відомості про визнання свідоцтва України від 10.07.2015 року № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг недійсним до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність".
В обґрунтування пред`явлених вимог, позивач посилається на те, що група компаній LEGO була заснована в 1932 році, до якої на даний час входять зокрема - "Лего Джуріс А /С", а також ТОВ "Лего Україна" та "ЛЕГО Сістем А/С". У 1993 році компанія "ЛЕГО Джуріс А/С" одержала Свідоцтво України № 2342 на знак для товарів і послуг. Рішенням Апеляційної палати Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.02.2018 року, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.04.2018 року № 593 знак для товарів і послуг "LEGO" визнаний добре відомим в Україні стосовно " Лего Джуріс А/С" для товарів 28 класу МКТП "ігри, іграшки; ігрові конструктори" з 01.01.2014 року. Разом з цим, ОСОБА_4 є власником свідоцтва України на знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_2", заявка на яке подана була 06.02.2014 року. Оспорюваний знак зареєстрований для товарів і послуг 19 і 35 класів МКТП.
Позивач вважає, що оспорюваний знак є схожим до ступеню сплутування з добре відомим знаком Позивача та вводить в оману щодо особи, яка надає послуги. Крім того, використання оспорюваного знаку Відповідачем-2 щодо товарів і послуг, для яких він зареєстрований, може вказувати на зв`язок між ним та Позивачем, що не відповідає дійсності. Разом з цим, Позивач зазначив, що реєстрація оспорюваного знаку мала на меті, на його думку, насамперед використання переваг, що надає відповідність знака "LEGO" та асоціації високої якості, що виникають у споживачів, у зв`язку із таким знаком, а отже така реєстрація є недобросовісною.
За таких обставин, Позивач просив визнати свідоцтво Відповідача-2 на знак для товарів і послуг від 10.07.2015 року № НОМЕР_1 недійсним.
Так, згідно з положеннями процесуального закону, та врахувавши пункти 1-8 частини 3 статті 274 ЦПК України, при вирішенні питання визначення порядку розгляду позовного провадження, вбачається можливість розгляду справи у загальному порядку.
Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 06.08.2018 року відкрито провадження у справі (т. І, а.с. 166).
05.12.2018 року позивачем подано заяву про забезпечення позову (т. І., а.с. 192-196).
22.01.2019 року на адресу суду надійшов відзив Міністерства економічного розвитку та торгівлі України на позовну заяву (т.І., а.с. 210-214).
Ухвалою суду від 04.02.2019 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову (т.І, а.с. 220-221).
04.04.2019 року позивач повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення позову та подав відповідь на відзив на позовну заяву.
Ухвалою суду від 05.06.2019 року заяву позивача про забезпечення позову, шляхом заборони Міністерству економічного розвитку і торгівлі України до набрання законної сили рішенням суду у даній справі, вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо передання іншим особам повністю або частково виключних майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1, а також щодо припинення дії свідоцтва України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг, шляхом відмови ОСОБА_4 . Від нього повністю або частково та здійснювати пов`язані з цим публікації в офіційному бюлетені "Промислова власність"; заборонено ОСОБА_4 . До набрання законної сили рішенням суду у даній справі повністю або частково передавати іншим особам виключні майнові права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1, а також припиняти дію свідоцтва України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг шляхом відмови від нього повністю або частково.
В засіданні представники позивача Лук`янов О.Л. , Дрюк Н.О . Позовну заяву підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити. В засідання 29.08.2019 року представники не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечували проти винесення заочного рішення.
Представники Відповідача 1, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України Фінагіна В.Б., Потоцький М.Ю. Заперечували проти задоволення позову. В засідання 29.08.2019 року не з`явилися, повідомлялися належним чином.
Відповідач 2, ОСОБА_4 в засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Згідно з даними поштових відділень судові повістки повернулися на адресу суду з неврученням за закінченням терміну зберігання. У розумінні ч. 1 ст. 131 ЦПК України судова повістка на ім`я відповідача вважається доставленою.
За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами заочного загального позовного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вислухавши думки учасників провадження, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.
Як вбачається, представник позивача Лего Джуріс А/С звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів та послуг, в якому просив визнати свідоцтво України від 10.07.2015 року № НОМЕР_1 на знак товарів і послуг недійсним; зобов`язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести відомості про визнання свідоцтва України від 10.07.2015 року № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг недійсним до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність".
В обґрунтування пред`явлених вимог, позивач посилався на те, що група компаній LEGO була заснована в 1932 році, до якої на даний час входять зокрема - "Лего Джуріс А /С", а також ТОВ "Лего Україна" та "ЛЕГО Сістем А/С".
У 1993 році компанія "ЛЕГО Джуріс А/С" одержала Свідоцтво України № 2342 на знак для товарів і послуг (т. І, а.с. 18).
Рішенням Апеляційної палати Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.02.2018 року, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.04.2018 року № 593 знак для товарів і послуг "LEGO" визнаний добре відомим в Україні стосовно "Лего Джуріс А/С" для товарів 28 класу МКТП "ігри, іграшки; ігрові конструктори" з 01.01.2014 року (т. І, а.с. 20-26).

Разом з цим, ОСОБА_4 є власником свідоцтва України на знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_2", заявка на яке подана була 06.02.2014 року. Оспорюваний знак зареєстрований для товарів і послуг 19 і 35 класів МКТП. (т. І, а.с. 27).

Позивач вважає, що оспорюваний знак є схожим до ступеню сплутування з добре відомим знаком Позивача та вводить в оману щодо особи, яка надає послуги. Крім того, використання оспорюваного знаку Відповідачем-2 щодо товарів і послуг, для яких він зареєстрований, може вказувати на зв`язок між ним та Позивачем, що не відповідає дійсності. Разом з цим, Позивач зазначив, що реєстрація оспорюваного знаку мала на меті, на його думку, насамперед використання переваг, що надає відповідність знака "LEGO" та асоціації високої якості, що виникають у споживачів, у зв`язку із таким знаком, а отже така реєстрація є недобросовісною.

29.05.20147 року адвокат Дрюк Н.О. звернулася до судового експерта Андреєвої А.В. Із листом про проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності та надання висновку експерта, на вирішення якої були поставлені питання, а саме:чи є знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_2" за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 10.07.2015 року схожим до ступеня змішування із знаком для товарів і послуг " LEGO ", який 06.02.2018 року був визнаний Апеляційною палатою Міністерства економічного розвитку і торгівлі України добре відомим в Україні на імя Лего Джуріс А / С з 01.01.2014 року відносно товарів 28 класу МКТП "ігри, іграшки, ігрові конструктори?"; чи існує можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака для товарів і послуг " ІНФОРМАЦІЯ_2" за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 10.07.2015 року ОСОБА_4 ?".

Судовим експертом Андрєєвою А.В. було проведено експертизу за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності, за результатами проведення якої складено Висновок експерта № 3-06/2018 від 04.07.2018 року.

В результаті проведених заходів, судовим експертом було встановлено, що:

знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_2" за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 10.07.2015 року є схожим до ступеня змішування із знаком для товарів і послуг " LEGO ", який 06.02.2018 року був визнаний Апеляційною палатою Міністерства економічного розвитку і торгівлі України добре відомим в Україні на ім`я Лего Джуріс А /С з 01.01.2014 року відносно товарів 28 класу МКТП "ігри, іграшки, ігрові констуктори";

можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака для товарів "ІНФОРМАЦІЯ_2" за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 10.07.2015 року ОСОБА_4 , існує. (т. І, а.с. 42-103).

22.01.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якому заперечували проти позовних вимог, посилаючись на те, що 06.02.2014 року ОСОБА_4 . Було подано заяву на реєстрацію комбінованого знаку "ІНФОРМАЦІЯ_2" для товарів 19, 35 класів МКТП, в результаті чого було проведено формальну та кваліфікаційну експертизу під час якої заявлене до реєстрації позначення перевірялось на відповідність умовам надання правової охорони, визначених Законом. За результатами експертизи, на підставі висновку про відповідність заявленого позначення умовам надання правової охорони, Державною службою інтелектуальної власності України прийнято рішення про реєстрацію знака за вказаною заявою. Крім того, відповідач зазначив, що графічно, фонетично та семантично знаки "ІНФОРМАЦІЯ_2" та " LEGO " є абсолютно різними як в цілому так і при поділі на окремі елементи, а тому не можуть бути схожими до ступеня сплутування. Крім того, звертали увагу на те, що на дату подання заявки по оспорюваному знаку, знак "LEGO" не був визнаний добре відомим. Таким чином, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України вважає, що позивачем не доведено факт порушення, оспорення або не визнання його прав чи інтересів, як підстав для виникнення права на звернення до суду. За таких обставин, просили відмовити у задоволенні позовних вимог. (т.І, а.с. 210-216).

05.12.2018 року та 04.04.2019 року представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив заборонити Міністерству економічного розвитку і торгівлі України до набрання законної сили рішенням суду у даній справі, вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо передання іншим особам повністю або частково виключних майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1, а також щодо припинення дії свідоцтва України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг, шляхом відмови ОСОБА_4 від нього повністю або частково та здійснювати пов`язані з цим публікації в офіційному бюлетені "Промислова власність"; заборонити ОСОБА_4 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі повністю або частково передавати іншим особам виключні майнові права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1, а також припиняти дію свідоцтва України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг шляхом відмови від нього повністю або частково, посилаючись на те, що вжиття таких заходів забезпечення позову дозволить забезпечити ефективний захист прав позивача у даній справ, оскільки воно прямо пов`язані із позовними вимогами і здатні забезпечити фактичне виконання рішення суду при задоволенні позову (т. І, а.с. 192-196).

Ухвалою суду від 05.06.2019 року заяву позивача про забезпечення позову, задоволено.

Так, ч. 1 ст.418 ЦК України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч.3 ст.418 Цивільного кодексу України, ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків , передбачених законом.

До об`єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч.1 ст.155 Господарського кодексу України та ч.1 ст.420 Цивільного кодексу України, зокрема, належать торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

Відповідно до ст.492 Цивільного кодексу України, торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Ч. 1 ст.494 Цивільного кодексу України та ч.3 ст.5 Закону України від 15.12.1993 р. № 3689-ХІІ «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (надалі - Закон України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг») також встановлено, що набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом, умови та порядок видачі якого встановлюються законом.

Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом (ч.2 ст.494 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.4 ст.5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг.

Відповідно до ч.3 ст.494 Цивільного кодексу України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом.

Згідно ч.1 ст.25 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» охорона прав на добре відомий знак здійснюється згідно з статтею 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності та цим Законом на підставі визнання знака добре відомим Апеляційною палатою або судом. Знак може бути визнаний добре відомим незалежно від реєстрації його в Україні.

Згідно ч.4 ст.25 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» з дати, на яку за визначенням Апеляційної палати чи суду знак став добре відомим в Україні, йому надається правова охорона така сама, якби цей знак був заявлений на реєстрацію в Україні. При цьому вона поширюється також на товари і послуги, що неспоріднені з тими, для яких знак визнано добре відомим в Україні, якщо використання цього знака іншою особою стосовно таких товарів і послуг вказуватиме на зв&apos;язок між ними та власником добре відомого знака і його інтересам, ймовірно, буде завдано шкоди таким використанням.

За приписами ст. 6 bis [Знаки: загальновідомі товарні знаки] Паризької конвенції про охорону промислової власності, яка є чинною на території України та є частиною національного законодавства України (1) країни Союзу зобов`язуються чи з ініціативи адміністрації, якщо це допускається законодавством даної країни, чи за клопотанням зацікавленої особи відхиляти або визнавати недійсною реєстрацію і забороняти застосування товарного знака, що становить відтворення, імітацію чи переклад іншого знака, здатні викликати змішування зі знаком, що за визначенням компетентного органу країни реєстрації чи країни застосування вже є у цій країні загальновідомим як знак особи, що користується привілеями цієї Конвенції, і використовується для ідентичних або подібних продуктів. Це положення поширюється і на ті випадки, коли істотна складова частина знака становить відтворення такого загальновідомого знака чи імітацію, здатну викликати змішування з ним. (2) Для подання вимоги про скасування такого знака надається строк не менше п`яти років, що вираховується від дати реєстрації знака. Країни Союзу мають право встановити строк, протягом якого може вимагатися заборона застосування знака. (3) Строк не встановлюється для подання вимоги про скасування чи заборону застосування знаків, зареєстрованих чи таких, що використовуються недобросовісно.

Відповідно до ч.5 ст.5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», право на одержання свідоцтва у порядку, встановленому законом, має будь-яка особа, об`єднання осіб або їх правонаступники.

Відповідно до ч.2 ст.495 Цивільного кодексу України, майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором.

Як передбачено ч.1 ст.495 Цивільного кодексу України та ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку, зокрема, є виключне право дозволяти використання торговельної марки та виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання.

Частиною 1 ст.15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, охоронюваний законом інтерес Лего Джуріс A/C , за захистом якого він звернувся до суду, полягає в тому, що позначення, за оспорюваним свідоцтвом № НОМЕР_1, є схожим настільки, що його можна сплутати з визнаною станом на 01.01.2014 року на ім`я позивача добре відомою в Україні торговельною маркою «Lego», а також таким, що може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари.

А тому позивач - Лего Джуріс A/С, звернувся до суду з вимогами про визнання свідоцтва України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» недійсним повністю та зобов`язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести відомості про визнання свідоцтва України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_2» недійсним до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Згідно п.4.3.1.9. Правил складання і подання заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених Наказом Державного патентного відомства України №116 від 28.07.1995 (надалі - Правила складання і подання заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг), до позначень, що є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу, відносяться позначення, які породжують у свідомості споживача асоціації, пов`язані з певною якістю, географічним походженням товарів або послуг або з певним виробником, які насправді не відповідають дійсності. Позначення може бути визнане оманливим або таким, що здатне вводити в оману, коли є очевидним, що воно в процесі використання як знака не виключає небезпеку введення в оману споживача.

Згідно п. 4.3.2.1. Правил складання і подання заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, не реєструються як знак позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати із знаками інших осіб, якщо ці знаки охороняються на підставі міжнародних договорів, учасником яких є Україна, знаками загальновідомими в Україні, що охороняються відповідно до статті 6 bis Паризької конвенції.

Пунктом 4.3.2.4. Правил складання і подання заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг встановлено, що позначення вважається схожим настільки, що його можна сплутати з іншим позначенням, якщо воно асоціюється з ним в цілому, незважаючи на окрему різницю елементів. При перевірці позначень на тотожність і схожість необхідно: провести пошук тотожних або схожих позначень; визначити ступінь схожості заявленого позначення та виявлених при проведенні пошуку позначень; визначити однорідність товарів і/або послуг, для яких заявлено знак, у порівнянні з товарами і/або послугами, для яких зареєстровані або заявлені тотожні або схожі знаки, виявлені під час пошуку.

У відповідності до підпункту 4.3.2.5 пункту 4.3.2 Правил при встановленні однорідності товарів або товарів і послуг визначається принципова імовірність виникнення у споживача враження про належність їх одній особі, що виготовляє товар або надає послуги.

Для встановлення такої однорідності слід враховувати рід (вид) товарів і послуг; їх призначення; вид матеріалу, з якого товари виготовлені; умови та канали збуту товарів, коло споживачів.

Згідно з підпунктом 4.3.2.6 пункту 4.3.2 Правил словесні позначення, заявлені як знаки, порівнюються з словесними та комбінованими позначеннями, до композиції яких входять словесні елементи.

При встановленні схожості словесних позначень враховується звукова (фонетична), графічна (візуальна) та смислова (семантична) схожість.

Відповідно ж до підпункту 4.3.1.9 пункту 4.3.1 Правил до позначень, що є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу, відносяться позначення, які породжують у свідомості споживача асоціації, пов`язані з певною якістю, географічним походженням товарів або послуг або з певним виробником, які насправді не відповідають дійсності.

Позначення може бути визнане оманливим або таким, що здатне вводити в оману, коли є очевидним, що воно в процесі використання як знака не виключає небезпеку введення в оману споживача.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі №910/14227/15.

У відзиві відповідача-1 до позовної заяви, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України повністю відхиляє вимоги Лего Джуріс A/C , посилаючись на те, що у Державної служби інтелектуальної власності, що діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не було підстав для відмови у наданні правової охорони знаку за заявкою ОСОБА_4 , при цьому відповідачем-1 зазначено, що порівнювані знаки («ІНФОРМАЦІЯ_2» та « Lego ») при їх розгляді в цілому є абсолютно різними і не можуть бути визнані схожими настільки, що їх можна сплутати. Крім того, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України у відзиві на позовну заяву зазначає, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження того, що знак для товарів і послуг « Lego Нouse» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 породжує у свідомості споживачів асоціації, пов`язані з конкретним виробником - Лего Джуріс A/C, та «очевидності» введення в оману споживача, у зв`язку з чим позивач необґрунтовано стверджує про те, що спірний знак для товарів та послуг вводить в оману споживачів щодо особи, яка виробляє товар.

Відповідно до Висновку експерта від 04.07.2018 року, наявного в матеріалах справи, знак для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 10.07.2015 року є схожим до ступеня змішування із знаком для товарів і послуг «Lego», який 06.02.2018 року був визнаний Апеляційною палатою Міністерства економічного розвитку і торгівлі України добре відомим з 01.01.2014 відносно товарів 28 класу МКТП «ігри, іграшки, ігрові конструктори»; можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 10.07.2015 ОСОБА_4 , -існує.

Також в матеріалах справи наявні докази, подані Лего Джуріс A/C , на підтвердження того, що знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 породжує у свідомості споживачів асоціації, пов&apos;язані з конкретним виробником - Лего Джуріс A / C , так, позивачем подано висновки соціологічного дослідження Товариства з обмеженою відповідальністю «Тейлор Нельсон Софрез Україна», згідно якого половина споживачів України чітко пов`язує знак «Lego» з позивачем; Рішення Апеляційної палати Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.02.2018, відповідно до якого знак «Lego» має широку відомість серед споживачів на 01.01.2014 та отримав визнання у відповідному секторі суспільства», тощо, а, отже позивачем доведено, що знак для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за свідоцтвом України № НОМЕР_1 є схожим до ступеня змішування із знаком для товарів і послуг «Lego» та може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги.

Враховуючи викладене, твердження відповідача-1 - Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, є необґрунтованими.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими та електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Таким чином, проаналізувавши у сукупності висновок судового експерта, зіставивши їх з іншими матеріалами справи суд дійшов висновку, що вказане судовим експертом в судовому засіданні повністю відображене у Висновку зазначеної особи від 04.07.2018 року та узгоджуються з іншими доказами по справі.

За змістом ч.1 та ч.2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача та визнати недійсним свідоцтво на знак для товарів та послуг від 10.07.2015 року № НОМЕР_1 на знак товарів і послуг недійсним; зобов`язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести відомості про визнання свідоцтва України від 10.07.2015 року № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг недійсним до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність".

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягнути з ОСОБА_4 на користь Позивача - Лего Джуріс А/С, [Lego Juris A/C] витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 3 524, 00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 494, 495, 499 ЦК України, ст. ст. 6,16,19,20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», ст. ст. 4, 76,81, 89, 141, 489 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Лего Джуріс А/С (Lego Juris A/S) до Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів та послуг, - задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво на знак для товарів та послуг, в якому просив визнати свідоцтво України від 10.07.2015 року № НОМЕР_1 на знак товарів і послуг.

Зобов`язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести відомості про визнання свідоцтва України від 10.07.2015 року № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг недійсним до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Позивача - Лего Джуріс А/С, [Lego Juris A/C] витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 3 524, 00 грн.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.06.2019 року, якою заборонено Міністерству економічного розвитку і торгівлі України до набрання законної сили рішенням суду у даній справі, вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо передання іншим особам повністю або частково виключних майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 , а також щодо припинення дії свідоцтва України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг, шляхом відмови ОСОБА_4 від нього повністю або частково та здійснювати повязані з цим публікації в офіційному бюлетені "Промислова власність"; заборонено ОСОБА_4 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі повністю або частково передавати іншим особам виключні майнові права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1, а також припиняти дію свідоцтва України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг шляхом відмови від нього повністю або частково, після спливу дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Печерського районного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подання через Печерський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Київського апеляційного суду, якщо його не буде скасовано.

Суддя В.В. Підпалий

Позивач - Лего Джурі А/С [Lego Juris A/C], адреса: (DK-7190, Біллунд, Данія, (DK) юридична особа, яка зареєстрована за законодавством Королівства Данія.

Відповідач 1 - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України - ; адреса: 01008, Україна, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2.

Відповідач 2 - ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1