Провадження № 2/219/933/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря Азямова Є.М., представника позивача Яресько К.В., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду міста Бахмут цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області, про витребування майна із чужого незаконного володіння,
Департамент соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області, про витребування майна із чужого незаконного володіння, в якій вказано, що особу з інвалідністю внаслідок війни ОСОБА_2 було забезпечено автомобілем згідно з положеннями п. 22 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженому постановою КМУ від 19.07.2006 року № 999 (зі змінами).
Факт забезпечення автомобілем підтверджується витягом із централізованого банку даних з проблем інвалідності (ЦБІ), за яким ОСОБА_2 отримав автомобіль ЗАЗ 110206-42, 2005 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_1 , колір білий, на пільгових умовах з оплатою 7 % вартості автомобіля, з правом передачі керування автомобілем ОСОБА_1 , без права продажу, дарування та передачі керування іншій особі. У даному витязі зазначено, що у ОСОБА_2 є наявність протипоказань до керування, а також, є позначка про передачу керування члену сім,ї ОСОБА_1 .
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність повернення автомобіля, однак, до теперішнього часу автомобіль не повернено.
Відповідно до вимог п. 16 Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затвердженого постановою КМУ України від 19.07.2006 року № 999 (із змінами), після смерті особи з інвалідністю автомобіль, яким він був забезпечений через органи соціального захисту та строк експлуатації якого менш ніж 10 років, залишається у користуванні його сім,ї, якщо в ній є особа з інвалідністю, яка: має підстави для забезпечення автомобілем згідно з вищевказаним Порядком на час смерті особи з інвалідністю (заява, необхідні документи, визначені Порядком, висновок обласної МСЕК про наявність медичних показань для забезпечення автомобілем і наявність або відсутність протипоказань до керування, тобто перебував на черзі для забезпечення автомобілем) або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті особи з інвалідністю за місцем його проживання і реєстрації; не мав іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління праці та соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції.
В іншому випадку члену сім`ї померлої особи з інвалідністю, який зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю, автомобіль, строк експлуатації якого менш ніж 10 років, залишається у разі сплати до спеціального фонду Державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства України Донецької області, вартості одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом протягом шести місяців з дня смерті особи з інвалідністю.
У разі невиконання зазначених вимог, автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту населення у повному комплекті, для реалізації в установленому порядку.
Син померлого - ОСОБА_1 , не має законних підстав для забезпечення автомобілем (обласну транспортну МСЕК не проходив, відповідні медичні показання для забезпечення автомобілем відповідачу не визначалися), тому, законних підстав для надання ОСОБА_1 дозволу на переоформлення вищевказаного автомобіля отриманого, за державні кошти у 2005 році його батьком - ОСОБА_3 , немає.
На звернення органів соціального захисту до ОСОБА_1 з питання повернення автомобіля, означене питання добровільно вирішено не було. Отже, вищезазначений автомобіль, наданий у користування на десятирічний термін експлуатації особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи ОСОБА_2 у 2005 році, повинен бути повернутий у повному комплекті Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації, для реалізації в установленому законодавством порядку. Оскільки, до теперішнього часу питання щодо повернення вищезазначеного автомобіля Департаменту у добровільному порядку не вирішилось, позивач вважає порушеним його право на володіння цим автомобілем, а тому таким, що підлягає захисту.
Просить суд вилучити у ОСОБА_1 автомобіль ЗАЗ 110206-42, 2005 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_1 , колір білий, у повному комплекті та передати вказаний автомобіль Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 , діюча на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги на підставах позовної заяви та просила вилучити у ОСОБА_1 автомобіль ЗАЗ 110206-42, 2005 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_1 , колір білий, у повному комплекті та передати вказаний автомобіль Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації, відповідно до вимог пункту 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ від 19.07.2006 року № 999 (зі змінами). В даному випадку син померлого ОСОБА_2 ОСОБА_1 , не має законних підстав для забезпечення автомобілем (обласну транспортну МСЕК не проходив, відповідні медичні показання для забезпечення автомобілем відповідачу не визначалися), тому, законних підстав для надання ОСОБА_1 дозволу на переоформлення вищевказаного автомобіля отриманого, за державні кошти у 2005 році його батьком - ОСОБА_3 , немає. Не заперечує проти заочного вирішення справи.
Відповідач ОСОБА_1 , який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому, суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення).
У судове засіданні представник третьої особи ОСОБА_5 , діюча на підставі довіреності, не з,явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій не заперечує проти позовних вимог та просить справу розглянути у її відсутність.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Факт забезпечення особи з інвалідністю внаслідок війни автомобілем підтверджується Витягом із централізованого банку даних з проблем інвалідності (ЦБІ), за яким ОСОБА_2 отримав автомобіль ЗАЗ 110206-42 (Таврія 11020632), 2005 року випуску, колір білий, кузов № НОМЕР_1 на пільгових умовах з оплатою 7 % вартості автомобіля, з правом передачі керування автомобілем ОСОБА_1 , без права продажу, дарування та передачі керування іншій особі. В реєстраційних документах на зазначений автомобіль, згідно з вимогами було зроблено відповідну примітку про неможливість відчуження зазначеного автомобіля, а саме: «Без права продажу і передачі іншій особі», було зроблено позначку про надання права керування автомобілем ОСОБА_1 (а.с.9-10,11,12).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 03.11.2011р. (актовий запис № 24) (а.с.13).
Відповідно до Акту про відмову у поверненні автомобіля та суми, що була сплачена інвалідом за автомобіль, згідно з оціночною вартістю автомобіля на день подання заяви, визначеною за рахунок коштів спадкоємця від 23.10.2018р., ОСОБА_1 відмовився добровільно повернути автомобіль. При цьому, останньому повторно було роз,яснено п.16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою КМУ від 19.07.2006р. № 999, та попереджено про вилучення автомобіля ЗАЗ 110206 відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду (а.с.14).
Забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями передбачено Законам України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні: «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про реабілітації осіб з інвалідністю в Україні», у порядку, визначеному Кабінетом Міністрі України.
Механізм забезпечення осіб з інвалідністю автомобільним транспортом регулювався в Україні до 2006 року Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Україні від 08.09.1997 року № 999, та Порядком забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999 (із змінами) після набрання їм чинності 09.08.2006 року.
Гарантована державою пільга надається конкретній особі з інвалідністю, а не члену родини.
Згідно п.16 Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 19.07.2006 № 999 (який діяв на час смерті особи з інвалідністю), після смерті особи з інвалідністю автомобіль, яким він був забезпечений через органи соціального захисту та строк експлуатації якого менш ніж 10 років, залишається у користуванні його сім,ї, якщо в ній є особа з інвалідністю, яка: має підстави для забезпечення автомобілем згідно з вищевказаним Порядком на час смерті особи з інвалідністю (заява, необхідні документи, визначені Порядком, висновок обласної МСЕК про наявність медичних показань для забезпечення автомобілем і наявність або відсутність протипоказань до керування, тобто перебував на черзі для забезпечення автомобілем) або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті особи з інвалідністю за місцем його проживання і реєстрації; не мав іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління праці та соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції. В іншому випадку члену сім`ї померлої особи з інвалідністю, який зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю, автомобіль, строк експлуатації якого менш ніж 10 років, залишається у разі сплати до спеціального фонду Державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства України Донецької області, вартості одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом протягом шести місяців з дня смерті особи з інвалідністю. У разі невиконання зазначених вимог, автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту населення у повному комплекті, для реалізації в установленому порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.
Згідно з п. 2 ч. 1ст. 399 ЦК України право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою.
Стаття 400 ЦК України передбачає, що недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.
У судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_2 спірний автомобіль перебуває у відповідача.
Суду не надано доказів, що відповідач, який є членом сім`ї померлої особи з інвалідністю ОСОБА_1 , має законні підстави для забезпечення автомобілем (обласну транспортну МСЕК не проходив, відповідні медичні показання для забезпечення автомобілем відповідачу не визначалися). Проте, суд вважає доведеним факт того, що автомобіль знаходиться у фактичному користуванні відповідача ОСОБА_1 , якому неодноразово повідомлялося про необхідність повернення автомобіля державі чи вирішення даного питання у відповідності з законом.
Отже, суд вважає, що відповідач без правових підстав утримує у себе автомобіль, наданий особі з інвалідністю ОСОБА_2 у користування та перешкоджає поверненню автомобіля державі.
За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов слід задовольнити.
Розподіл судових витрат здійснити в порядку визначеномуст. 141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 1762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.
На підставі викладеного та керуючись п.16 Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затвердженого Постановою КМУ від 19.07.2006 року № 999, ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.397,399,400 ЦК України, ст.ст.5, 7,12,13,76,82,141, 263,264,265,272, суд, -
Вилучити у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , автомобіль ЗАЗ НОМЕР_4 , 2005 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_1 , колір білий, у повному комплекті та передати автомобіль ЗАЗ 110206-42, 2005 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_1 , колір білий, Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Департамента соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації судовий збір в розмірі 1762,00 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На заочне рішення позивачем може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційна скарга через Артемівський міськрайонний суд Донецької області до Донецького апеляційного суду.
Суддя Р.Є.Дубовик