Справа №2-154/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року місто Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Кормана О.В.

з участю: секретаря судового засідання Власової Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого документа,

ВСТАНОВИВ:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» з заявою про видачу дубліката виконавчого документа.

У заяві зазначено, що 14.05.2012 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області було видано виконавчі листи № 2-154-2011, про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №354411/7955/0070-8 від 11.04.2008 року. 28.11.2017 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області було постановлено ухвалу по справі № 2-154/11 за заявою ТОВ «Українська фінансова компанія» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про заміну стягувача з виконання виконавчого листа. Отже на час звернення стягувачем за вище вказаними виконавчими листами є ТОВ «Українська фінансова компанія».

26.04.2016 року Уманським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було винесено постанову № 38702201 про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання п.7 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» відносно боржника ОСОБА_1, в подальшому 05.10.2016 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження п.8 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що стягувачем не було наданого підтвердження сплати авансового внеску, що підтверджується письмовими доказами, а саме відповіддю ДВС на запит стягувача. Відповідно до ч 5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції на час винесення постанови», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

29.07.2017 року Уманським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було винесено постанову №38702084 про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання п.7 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» відносно боржника ОСОБА_2, та направлено до відома сторін виконавчого провадження з виконавчим документом. Наступних звернень стягувача до органів ДВС щодо виконання рішення суду не було, що підтверджується письмовими доказами, а саме відповіддю ДВС від 29.05.2018 року на запит стягувача. Відповідно до ч 5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

На час звернення рішення суду, яке набрало законної сили відносно боржника не виконано, строк повторного пред'явлення виконавчих документів для виконання не закінчився, оскільки постанови про повернення виконавчого документа стягувачу відносно солідарних боржників винесено 26.04.2016 року та 29.07.2017 року, а строк повторного пред'явлення виконавчих листів згідно змін до чинного законодавства складає 3 роки, а тому рішення суду підлягає примусовому виконанню в органах ДВС України.

Представник нового стягувача ТОВ «Українська фінансова компанія» отримав від попереднього кредитора всі наявні процесуальні документи по справі, в тому числі оригінали виконавчих листів відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які було повернуто ДВС без виконання, проте в процесі обробки матеріалів справи та перевезення документів до структурного підрозділу заявника, в процесі транспортування документів представник заявника втратив відповідні виконавчі листи, та в наслідок чого новий стягувач не має можливості виконати рішення суду. Як доказ, що виконавчі документи втрачено, надають довідку про втрату виконавчих листів, відповідна довідка виготовлена заявником, оскільки відповідні виконавчі документи втрачені саме представником заявника, повторно виконавчі документи на виконання до ДВС України не надходили, що підтверджується відповіддю ДВС від 29.05.2018 року

Таким чином ТОВ «Українська факторингова компанія» позбавлена можливості виконати рішення суду про стягнення заборгованості з боржника, що суперечить чинному законодавству.

Згідно наданих письмових доказів та матеріалів справи з'ясовано, що виконавчі документи відносно боржника втрачено новим стягувачем в процесі обробки матеріалів справи та пересилання документів до структурного підрозділу заявника, також встановлено, що на час звернення рішення суду не виконано, а строк на повторне пред'явлення виконавчих листів для виконання не закінчився.

Просять видати дублікати двох виконавчих листів № 2-154-2011 від 14.05.2012 року, що видані Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованості за кредитним договором №354411/7955/0070-8 від 11.04.2008 року на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль».

Згідно п.17.4 ч.1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Заявник та боржники про день та час розгляду заяви були повідомлені належним чином, проте у судове засідання не з'явились, про причини своєї неявки не повідомили.

Розгляд заяви проведено за відсутності заявника та боржників.

Судом встановлено, що згідно заочного рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 лютого 2011 року задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість в сумі 52800 грн. 24 коп. Вказане рішення суду набрало законної сили.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.11.2017 року замінено стягувача з виконання рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.02.2011 року на Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія».

У заяві про видачу дубліката виконавчого листа заявник посилається на те, що 26.04.2016 року відділом ДВС було винесено постанову № 38702201 про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання п.7 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» відносно боржника ОСОБА_1, в подальшому 05.10.2016 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадженняКрім того, 29 липня 2017 року відділом ДВС було винесено рішення про повернення виконавчого документу відносно боржника ОСОБА_2, та направлено до відома сторін виконавчого провадження з виконавчим документом. Оригінал виконавчих листів заявник отримав від первісного стягувача, проте втратив їх в процесі обробки матеріалів справи до структурного підрозділу заявника.

Як доказ викладених у заяві обставин, заявник додав:

довідку від 02.01.2019 року, видану самим же заявником, про те, що виконавчі листи № 2-154-2011 від 14.05.2012 року, що видані Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованості за кредитним договором № 354411/7955/80070-8 від 11.04.2008 року на користь ПАТ «Райффайзен Бавнк Аваль», станом на 02.01.2019 року втрачено та повторно на виконання до органів Державної виконавчої служби України або до приватних виконавців не направлялися;

копію відповіді від 29.05.2018 року начальника Уманського МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області на запит адвоката ОСОБА_5, з якої вбачається, що на примусовому виконанні у відділі перебували виконавчі провадження, а саме:

-виконавче провадження № 38702084, що було розпочато 04.07.2013 року відносно ОСОБА_2 та перебувало на примусовому виконанні в органі ДВС до 29.07.2017 року. В процесі виконання рішення та вжиття відповідних та необхідних заходів, державним виконавцем було прийнято рішення у відповідності до п.7 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», шляхом винесення процесуального документу», копії якого було направлено до відома сторін виконавчого провадження з виконавчим документом. Наступних звернень стягувача до органу ДВС щодо примусового виконання рішення не було;

-виконавче провадження №38702201, розпочате 4 липня 2013 року відносно ОСОБА_1 Державним виконавцем було прийняте рішення у відповідності до п.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом винесення процесуального документу, копії якого було направлено до відома сторін виконавчого провадження з виконавчим документом. Наступне звернення стягувача - АТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо примусового виконання даного рішення було 5 жовтня 2016 року. 7 жовтня 2016 року державним виконавцем було відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що стягувачем не було надано підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим;

витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з інформацією про заявника;

копію витягу зі Статуту заявника.

Доданими до заяви документами не підтверджується той факт, що відділом ДВС на адресу стягувача було повернуто виконавчі документи щодо боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що виконавчі документи повторно не були пред'явлені до виконання до відділу ДВС і на даний час не перебувають на виконанні.

Довідка, на яку як на доказ посилається заявник, складена самим заявником, тобто зацікавленою особою. Відповідь з відділу ДВС, яка була б датована на час звернення заявника до суду, не містить такої інформації.

Крім того, до заяви не додано жодного доказу про те, що виконавчий документ пересилався до структурного підрозділу заявника і був втрачений. З цього приводу заявник також посилається на довідку, яку склав сам.

Враховуючи те, що обставини, на якій посилається заявник як на підставу для видачі дубліката виконавчого документа, жодним доказом не підтверджені, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчих документів.

Керуючись п.17.4 ч.1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого документа.

Копію ухвали направити заявнику та боржникам для відому.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подання через Уманський міськрайонний суд Черкаської області апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя О.В.Корман