Справа №173/3152/18
Провадження №2/173/460/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Зубачевській О.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, комунальне підприємство « Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

21.12.2018 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1, про визнання права власності в порядку спадкування до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори , КП «Верхньодніпровське БТІ».

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.01.2019 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 27.02.2019 року.

Відповідач в установлений строк відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок з господарськими спорудами № 9 по вул. Шкільна в с. Мости Верхньодніпровського району Дніпропетровської області після смерті матері ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 01.03.2011 року померла її мати ОСОБА_3

За життя її мати побудувала госпорським способом житловий будинок літ А-1 площею 46.2 кв.м. Після закінчення будівництва її мати право власності на новозбудований будинок не оформила та свідоцтво про право власності на будинок не отримала.

На момент смерті ОСОБА_3, відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із будинку за адресою с. Мости вул. Шкільна, 9 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

18.10.2018 року вона звернулася до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 Проте постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 18.10.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що й стало підставою звернення до суду.

Справа слухалась в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано.

Третя особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору письмових пояснень суду не надали.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що 11 березня 2011 року померла мати позивачки ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

На час смерті ОСОБА_3, відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із житлового будинку за адресою с. Мости вул. Шкільна, 9 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Позивач звернулася до державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 Проте постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.10.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. .

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, за життя господарським способом збудувала будинок з господарськими спорудами, але право власності на нього належним чином не оформила. Згідно даних технічного паспорту будівництво закінчене в 1959 році. Остання споруда збудована в 1980 році.

Відповідно до роз'яснень державної архітектурної будівельної інспекції, будинки, які збудовані до 05.08.21992 року не потребують вводу в експлуатацію і підставою для реєстрації права власності на такі будинку є технічний паспорт на будинок, складений за результатами технічної інвентаризації.

На будинок, розташований по вул. Шкільній. 9 в с. Мости Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, виготовлений технічний паспорт 28.11.2018 року, що підтверджується копією технічного паспорта. Такими чином у померлої ОСОБА_3, за життя виникло право власності на будинок, розташований по вул. Шкільній, 9 в с. Мости Верхньодніпровського району Дніпропетровської області

Оцінюючи надані суду докази, судом встановлено, що за життя ОСОБА_3, була власником житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого а адресою: вул. Шкільна. 9 в с. Мости Верхньодніпровського району Дніпропетровської області

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як неотримання правовстановлюючого документу.

Таким чином будинок за адресою: вул. Шкільна. 9 в с. Мости Верхньодніпровського району Дніпропетровської області входить до складу спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217ЦК України - Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України - До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, оскільки є донькою померлої ОСОБА_3, що підтверджується витягом із держаного реєстру актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу, копією свідоцтва про народження та про реєстрацію шлюбу.

Відповідно до матеріалів спадкової справи судом встановлено, що інші особи не звертались із заявами до нотаріуса про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 Таким чином інших спадкоємців за законом першої черги, чи спадкоємців за заповітом після смерті ОСОБА_3Г, судом не встановлено. Крім того матеріали спадкової справи містять відомості того, що позивачка отримала свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, на інше майно, що за життя належало ОСОБА_3, та входить до складу спадщини.

Відповідно до ч. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Так як нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок у позивача виникло право на захист своїх порушених прав шляхом подання позову про визнання права власності в судовому порядку.

За даних обставин суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: : вул. Шкільна, 9 в с.Мости Верхньодніпровського району Дніпропетровської області після смерті матері ОСОБА_3, померлої 01 березня 2011 року

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 705.00 грн суд вважає за можливе покласти на позивача так як не вбачається вини відповідача у порушенні прав позивачки.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, комунальне підприємство « Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 (паспорт АМ № 891826), зареєстрованою за адресою: пр. ім.. Газети Правда, 8/4 АДРЕСА_1, право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок загальною площею 46.2 кв.м.. з господарськими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці площею 0.2500 га., за адресою: вул. Шкільна, 9 в с. Мости Верхньодніпровського району Дніпропетровської області після смерті матері ОСОБА_3, померлої 01 березня 2011 року .

Витрати по сплаті судового збору в сумі 705.00 грн. покласти на позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 (паспорт АМ № 891826), зареєстрованою за адресою: пр. ім.. газети Правда, 8/4 АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 27.02.2019 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 27.02.2019 року

Оприлюднене: 04.03.2019 року

Дата набрання законної сили: 30.03.2019 року