Справа № 761/691/17
Провадження № 2/761/384/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Орел П.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_12.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості про надання юридичних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2017 року позивач ФОП ОСОБА_1. звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за договором про надання юридичних послуг.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.10.2013 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про надання юридичних послуг , за умовами якого відповідач як замовник доручив позивачу як виконавцю представництво інтересів ОСОБА_2 в судових органах України, органах державної виконавчої служби України з метою стягнення з ТОВ «Сканді ЛТД» та ТОВ «Сканрок» заборгованості перед відповідачем, яка утворилась внаслідок прийняття 08.10.2007 року загальними зборами учасників ТОВ «Сканді ЛТД» про виключення ОСОБА_2 зі складу учасників товариства.

Відповідач зобов`язався сплачувати позивачу за надані юридичні послуги суму, яка складає 20 % від визначеної остаточним судовим рішенням у справі № 17/343-66/113-2012 та фактично отриманої відповідачем вартості частини майна ТОВ «Сканді ЛТД»; 20 % від визначеної остаточним судовим рішенням у справі № 17/343-66/113-2012 та фактично отриманої відповідачем суми інфляційних втрат, які мали місце внаслідок несвоєчасної виплати замовнику належної йому визначеної вартості частини майна ТОВ «Сканді ЛТД»; 20 % від визначеної остаточним судовим рішенням у справі № 17/343-66/113-2012 та фактично отриманої відповідачем суми процентів річних за користування боржниками коштами замовника.

Сторони також узгодили в п. 6.2. договору, що внаслідок фактичних і юридичних дій, здійснених до укладення цього договору, замовником вже отримано 600000,00 грн. вартості майна ТОВ «Сканді ЛТД», а згідно із п. 6.7 договору, позивачу вже сплачено аванс в розмірі 40000,00 грн.

Згідно із п. 6.3. договору, із вказаної в п. 6.2. договору суми в розмірі 600000,00 грн. фактично стягнутої заборгованості, відповідач зобов`язаний був сплатити позивачеві 20 % із вказаної суми в якості оплати за надані юридичні послуги.

Таким чином, на підставі п. 6.3. договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу 80000 грн. (600000,00 грн.*20%=120000,00 грн. - 40000,00 грн.)

Окрім того, ухвалою господарського суду міста Києва від 28.10.2014 року у справі № 17/343-66/113-2012 було затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 ТОВ «Сканді ЛТД» та ТОВ «Сканрок», за умовами якої 03.11.2014 року відповідач отримав 1000000,00 грн. та другий платіж на суму 725000,00 грн.

Відповідно до п. 6.5. договору, від отриманої ОСОБА_2 суми вираховуються судові витрати, які еквівалентні 22000,00 доларам США (за офіційним курсом НБУ станом на 04.11.2014 року 12,953 грн. 284996,00 грн.)

Отже, за вирахуванням 284996,00 грн. із суми 1000000,00 грн., що становить 715004,00 грн. відповідач зобов`язаний сплатити 20 % за надані юридичні послуги в розмірі 143000,8 грн.

Від отриманої ОСОБА_2. за мировою угодою другого платежу в розмірі 725000,00 грн., відповідач також був зобовязаний сплатити 20 %, що становить 145000,00 грн.

А всього суму 368000,8 грн. (80000,00 грн.+143000,8 грн.+145000,00 грн.).

Відповідач частково оплатив надані позивачем послуги та здійснив оплату 12.11.2014 року на суму 147300,00 грн. та 17.11.2014 року на суму 98780,00 грн., а всього 246080,00 грн.

Таким чином, недоплаченою залишилась сума 121920,8 грн.. яку позивач просив стягнути з відповідача та, з урахуванням останньої поданої ним заяви про збільшення позовних вимог від 29.07.2019 року, також просив стягнути 16885,20 грн. трьох процентів річних та 139610,26 грн. інфляційних втрат за період з 18.11.2014 року по 30.06.2019 року.

Ухвалою суду від 01.02.2017 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 28.02.2017 року.

28.02.2017 року від представника відповідача надішли заперечення на позовну заяву, в яких він вража вимоги позивача необґрунтованими з огляду на те, що згідно з умовами п. 10.1. договору про надання юридичних послуг, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення. Оскільки договір не було посвідчено нотаріально, він не є укладеним і не набрав чинності, а отже підстави для його виконання відсутні.

В судовому засіданні 28.02.2017 року було оголошено перерву у розгляді справи до 06.03.2017 року.

03.03.2017 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.

06.03.2017 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог.

В судовому засіданні 06.03.2017 року було оголошено перерву у розгляді справи до 29.03.2017 року.

21.03.2017 року на підставі розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду міста Києва, у зв`язку із закінченням повноважень судді Маліновської В.М. було призначено повторний автоматизований розподіл справи та визначено суддю ОСОБА_6. для розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 22.03.2017 року було призначено судове засідання на 27.06.2017 року.

29.03.2017 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог.

19.06.2017 року представник відповідача подав клопотання про зупинення провадження у справі.

27.06.2017 року позивач звернувся із заявою про зупинення провадження у справі, а також подав заяву про збільшення позовних вимог.

13.11.2017 року на підставі розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду міста Києва, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_6 було призначено повторний автоматизований розподіл справи та визначено суддю Рибака М.А. для розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 14.11.2017 року справу було прийнято до провадження суддею Рибаком М.А. та призначено судове засідання на 02.04.2018 року.

30.03.2018 року представник відповідача подав клопотання про зупинення провадження у справі.

02.04.2018 року позивач звернувся із заявою про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 02.04.2018 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 761/10847/17.

07.06.2019 року від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.06.2019 року було відновлено провадження у справі та, оскільки провадження у даній справі було відкрито ухвалою суду від 01.02.2017 року до набрання чинності 15.12.2017 року змін до Цивільного процесуального кодексу України на виконання вимог пп. 9 п. 1 Розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу в редакції від 15.12.2017 року, було призначено у справі підготовче судове засідання на 29.07.2019 року.

05.07.2019 року представник відповідача надав відзив на позов.

09.07.2019 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

29.07.2019 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог та заявив клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

29.07.2019 року підготовче судове засідання було відкладено на 16.09.2019 року для надання можливості відповідачу ознайомитись із заявою про збільшення позовних вимог та за клопотанням представника відповідача.

13.08.2019 року від позивача найшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 16.09.2019 року було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено розгляд по суті на 06.11.2019 року.

В судовому засіданні 06.11.2019 року позивач позов підтримав та просив суд про його задоволення.

В судовому засіданні 06.11.2019 року представник відповідача заперечувала проти позову та просила суд відмовити у його задоволенні.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку.

Так, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Договором, в силу статті 626 Цивільного кодексу України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором.

Із матеріалів справи вбачається, що 2 жовтня 2013 року ФОП ОСОБА_10 . (за договором - виконавець) та громадянин України ОСОБА_2 (за договором - замовник) уклали договір № 1 ЮП-ФО від 2 жовтня 2013 року про надання юридичних послуг, згідно з умовами якого замовник в порядку та на умовах, визначених цим договором, доручив виконавцю, а виконавець погодився представляти інтереси замовника в судових органах України, органах державної виконавчої служби України з метою стягнення з ТОВ «Сканді ЛТД» та з ТОВ «Сканрок» заборгованості.

Сторони у розділі 1 Договору визначили юридичні та фактичні дії, здійснені сторонами до укладання договору, вказали, що на підставі попередньо укладеного між сторонами усного договору про надання юридичних послуг та виданих на його виконання нотаріально посвідчених довіреностей від 14.0.2008 р. та від 14.05.2011 р. Виконавцем здійснено представництво інтересів Замовника у господарській справі № 17/343, яка розглядалась протягом 2008-2012 років в господарських судах першої, апеляційної та касаційної інстанції.

Відповідно до п. 2.2. договору під заборгованістю Сторони розуміють невиплачену Замовнику вартість частини майна ТОВ «Сканді ЛТД» згідно даних балансу ТОВ «Сканді ЛТД» на 08.10.2007 р., що пропорційна частці ОСОБА_2 розміром 20 відсотків у статутному капіталі ТОВ «Сканді ЛТД», інфляційні втрати Замовника, які мали місце внаслідок несвоєчасної виплати Замовнику належної йому вищезазначеної вартості частини майна ТОВ «Сканді ЛТД», та проценти річних за користування товариствами коштами Замовника.

Наданням юридичних послуг за говором сторони визначили фактичні та юридичні дії Виконавця, спрямовані на стягнення з боржників ТОВ «Сканді ЛТД» та/або ТОВ «Сканрок» заборгованості і при цьому сторони домовились, що погашення заборгованості може відбуватися як в добровільному так і в примусовому порядку.

У розділі 3 договору зазначені обов`язки Виконавця, зокрема, представляти інтереси Замовника при розгляді справи № 17/343-66/113-2012 в господарському суді м. Києва, при апеляційному перегляді справи № 17/343-113-2012 та при перегляді справи в суді касаційної інстанції у разі такі перегляди будуть відбуватись.

В свою чергу Замовник взяв на себе зобов`язання (розділ 4 договору), зокрема, своєчасно оплачувати послуги Виконавцю в порядку та на умовах, визначених цим договором.

За надані послуги Замовник зобов`язався сплатити Виконавцю суми визначені у п. 5.1. договору, які є складовими частинами суми вартості послуг та разом складають загальну вартість послуг (Розділ 5 договору).

Порядок оплати сторони передбачили 6 Розділом договору та відповідальність за порушення договору його 7 Розділом.

Крім того, у п. 10.1 Розділу 10 Замовник та Виконавець встановили, що договір вважається укладеним зі набирає чинності з моменту підписання Сторонами, скріплення печаткою Виконавця та нотаріального посвідчення.

Згідно із п. 5.1. договору відповідач зобов`язався сплачувати позивачу за надані юридичні послуги суму, яка складає 20 % від визначеної остаточним судовим рішенням у справі № 17/343-66/113-2012 та фактично отриманої відповідачем вартості частини майна ТОВ «Сканді ЛТД»; 20 % від визначеної остаточним судовим рішенням у справі № 17/343-66/113-2012 та фактично отриманої відповідачем суми інфляційних втрат, які мали місце внаслідок несвоєчасної виплати замовнику належної йому визначеної вартості частини майна ТОВ «Сканді ЛТД»; 20 % від визначеної остаточним судовим рішенням у справі № 17/343-66/113-2012 та фактично отриманої відповідачем суми процентів річних за користування боржниками коштами замовника.

Сторони також узгодили в п. 6.2. договору, що внаслідок фактичних і юридичних дій, здійснених до укладення цього договору, замовником вже отримано 600000,00 грн. вартості майна ТОВ «Сканді ЛТД», а згідно із п. 6.7 договору, позивачу вже сплачено аванс в розмірі 40000,00 грн.

Згідно із п. 6.3. договору, із вказаної в п. 6.2. договору суми в розмірі 600000,00 грн. фактично стягнутої заборгованості, відповідач зобов`язаний був сплатити позивачеві 20 % із вказаної суми в якості оплати за надані юридичні послуги.

Також, відповідно до п. 5.3. договору, у разі досягнення домовленості та/або укладення мирової угоди між боржниками та замовником про добровільну сплату замовнику заборгованості, замовник сплачує виконавцю 20відсотків від суми, визначеної такою домовленістю чи мировою угодою та фактично отриманою замовником.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду міста Києва від 28.10.2014 року у справі № 17/343-66/113-2012 було затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 ТОВ «Сканді ЛТД» та ТОВ «Сканрок», за умовами якої 03.11.2014 року відповідач отримав 1000000,00 грн. та другий платіж на суму 725000,00 грн.

Відповідно до п. 6.5. договору, від отриманої ОСОБА_2 суми вираховуються судові витрати, які еквівалентні 22000,00 доларам США (за офіційним курсом НБУ станом на 04.11.2014 року 12,953 грн. 284996,00 грн.)

З огляду на зазначене, на підставі п. 6.3. договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу 80000 грн. (600000,00 грн.*20%=120000,00 грн. - 40000,00 грн.)

А також, за вирахуванням 284996,00 грн. із суми 1000000,00 грн., що становить 715004,00 грн. відповідач зобов`язаний сплатити 20 % за надані юридичні послуги в розмірі 143000,8 грн. та від отриманої ОСОБА_2 за мировою угодою другого платежу в розмірі 725000,00 грн., відповідач також був зобов`язаний сплатити 20 %, що становить 145000,00 грн.

А всього відповідач зобов`язаний сплати суму 368000,8 грн. (80000,00 грн.+143000,8 грн.+145000,00 грн.).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач частково оплатив надані позивачем послуги та здійснив оплату 12.11.2014 року на суму 147300,00 грн. та 17.11.2014 року на суму 98780,00 грн., а всього 246080,00 грн., що підтверджується копіям и платіжних доручень з посиланням на договір № 1 ЮП-ФО про надання юридичних послуг від 02.10.2013 року, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином, недоплаченою позивачу за договором залишилась сума 121920,80 грн.. яку відповідач зобов`язаний сплатити, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Окрім того, позивач також просив стягнути 16885,20 грн. трьох процентів річних та 139610,26 грн. інфляційних втрат за період з 18.11.2014 року по 30.06.2019 року.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних також підлягають задоволенню, в розмірі 16885,20 грн. трьох процентів річних та 139610,26 грн. інфляційних втрат за період з 18.11.2014 року по 30.06.2019 року, за розрахунком позивача, який перевірений судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заперечення відповідача, надані представником у відзиві судом відхиляються з огляду на наступне.

Так, відповідач вважав, що за наявності застереження в договорі про його нотаріальне посвідчення, договір вважається неукладеним за відсутності такого посвідчення.

Слід зазначити, що згідно із постановою Київського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 761/10847/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору про надання юридичних послуг № 1 ЮП-ФО від 02.10.2013 року, було встановлено наступні обставини: «За загальним правилом, правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам його дійсності. До зазначених умов ч. 4 ст. 203 ЦК України, зокрема, віднесено відповідність форми вчинення правочину вимогам закону. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Договір про надання правової допомоги є договором надання послуг у тій мірі, в якій правова допомога є послугою.

Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі, крім випадків, коли такий договір може вчинятися усно. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги дотримання договірного права. Зміст договір про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики( ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, нотаріального посвідчення договору про надання правової допомоги законом не вимагається.

За таких обставин, оскільки договір про надання правової допомоги не підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, такий договір не може бути визнаний дійсним відповідно до правил ч.2 ст.220 ЦК України. Сам по собі факт дотримання сторонами умов, що передбачені у ч.2 ст.220 ЦК України, без встановлення нікчемності укладеного між сторонами договору, не дає підстав для визнання такого договору дійсним відповідно до ст.220 ЦК України

Сам факт нотаріального не посвідчення договору про надання правової допомоги при доведеності повного або часткового його виконання, не позбавляє позивача вимагати стягнення заборгованості за надані ним послуги, і цей факт сам по собі не може бути підставою для відмови у задоволенні його вимог.

Крім того, установлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 5 березня 2019 року у справі № 761/40536/17, позов ОСОБА_2 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 безпідставно отриманих коштів залишено без задоволення. Цим рішенням установлено, що зміст підписаного сторонами договору (договір від 2 жовтня 2013 року про надання правової допомоги) свідчить про наявність між сторонами договірних правовідносин щодо надання юридичних послуг.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Окрім того, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 5 березня 2019 року у справі № 761/40536/17 було також встановлено, що: «Як свідчать надані відповідачем та третьою особою ОСОБА_10 докази, Виконавець здійснював представництво ОСОБА_2 у господарській справі № 17/343, № 17/343-66/113-2012 р.: ОСОБА_1 був присутнім у судовим засіданнях, подавав клопотання до судів господарської юрисдикції всіх інстанцій. Дані обставини підтверджуються копіями процесуальних документів, долучених до матеріалів справи».

З матеріалів даної справи також вбачається, що позивач належним чином виконував свої обов`язки за договором про надання юридичних послуг, а тому сама по собі відсутність нотаріального посвідчення договору, за наявності доказів його виконання, не може бути підставою для відмови у оплаті наданих послуг.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та необхідності стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані юридичні послуги в сумі 121920,80 грн., 16885,20 грн. трьох процентів річних та 139610,26 грн. інфляційних втрат.

Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 3039,14 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового забору за подання позову як споживач.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості про надання юридичних послуг - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість за надані юридичні послуги в сумі 121920,80 грн., 16885,20 грн. трьох процентів річних та 139610,26 грн. інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3039,14 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 .

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст рішення суду складено: 13.11.2019 року.