КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 755/19163/18-ц

Апеляційне провадження 22-ц/824/3878/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А, Мазурик О.Ф.

при секретарі Борисенко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану через представника ОСОБА_3, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2018 року, постановлену під головуванням судді Катюшенко В.П., у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

у грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до пред'явлення позову, якою просив заборонити вчинення будь-яких дій з автомобілем марки OPEL, моделі AMPERA, типу загальний легковий хетчбек-В, 2012 року випуску, дата першої реєстрації 29.04.2017 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, виданого Центром 8045), номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, кольору чорного, об'єм двигуна 1398, реєстраційний номер НОМЕР_1.

В обґрунтування заяви зазначав, що 03.06.2017 він придбав у ОСОБА_4 зазначений автомобіль сплативши за нього 15 000 доларів США та в цей же день приватним нотаріусом КМНО Порохняк А.В. посвідчено довіреність на право керування та розпорядження цим автомобілем. Проте, 17.11.2018 інспектором взводу № 1 роти № 1 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП автомобіль було вилучено та відповідно до ст. 265-2 КУпАП, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з розшуком майна боржника ОСОБА_4 приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Пишним А.В. ВП № 57163102, здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного автомобіля. Оскільки він сплатив на користь ОСОБА_4 15 000 доларів США, проте не має можливості користуватися та розпоряджатися автомобілем, вважає, що ОСОБА_4 заволодів його коштами ввівши його в оману та переслідуючи особисті корисливі інтереси.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.12.2018 в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_2, через представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову про задоволення заяви. Посилається на порушення норм процесуального права, не повне з'ясування обставин, які мають значення при вирішенні питання про забезпечення позову. А саме, суд не взяв до уваги, що до заяви були додані всі матеріали, а саме копія розписки, копія довіреності, копію акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 17.11.2018. Вважає, що зазначені докази підтверджують факт виникнення спірних цивільних правовідносин та факт вилучення автомобіля. Крім того, заяву про забезпечення позову розглянуто з порушенням строку для її розгляду.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявність спірних правовідносин між ним та ОСОБА_4 та що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів заявника.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заявник просив заборонити вчинення будь-яких дій з автомобілем марки OPEL, моделі AMPERA, 2012 року випуску. У заяві ОСОБА_2 вказав, що вважає, що ОСОБА_4 заволодів його коштами у сумі 15 000 доларів США ввівши його в оману щодо автомобіля та переслідуючи особисті корисливі інтереси.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції правильно виходив з того, що із заяви не вбачається, які спірні цивільні правовідносини склалися між заявником та ОСОБА_4 які вимоги має намір заявити позивач. Крім того, із його заяви вбачається, що автомобіль було вилучено у зв`язку з тим, що власник цього автомобіля ОСОБА_4 має боргові зобов`язання перед третіми особами та існує виконавче провадження щодо примусового стягнення з ОСОБА_4

Відтак забезпечення позову, у спосіб, обраний заявником призведе до неможливості вчинення виконавчих дій державним виконавцем та порушить права стягувача у виконавчому провадженні.

У копії позовної заяви, яка надійшла на запит суду позовні вимоги стосуються стягнення з ОСОБА_4 15 00 доларів США.

Позивач не позбавлений права при розгляді справи за його позовом заявити клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на інше майно відповідача у межах ціни позову.

Разом з тим, накладення арешту на автомобіль, який був предметом розшуку у виконавчому провадженні, а відтак уже перебуває під арештом не є належним способом забезпечення позову за вказаних обставин.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 05.03.2019.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О.Ф. Мазурик