04.03.2019 Справа №469/381/18 2/469/126/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2019 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Потриваєвої М.А.,
учасники справи:
представник позивача ОСОБА_1 - не зявилась
відповідачка ОСОБА_2 - не зявилась
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
Позивач 24 квітня 2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, у подальшому поданим у новій редакції, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідачка на підставі заяви б/н від 25 грудня 2013 року, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишкової заборгованості за кредитом, та зобовязалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачувати комісії та штрафи.
Позовна заява ухвалою судді від 25 квітня 2018 року була залишена без руху через невідповідність вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.
08 червня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог.
Відповідачка в судове засідання повторно не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення про вручення рекомендованого відправлення (а.с.62), відзив на позовну заяву суду не надала.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, регульовані нормами зобовязального права.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самі сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
З матеріалів справи вбачається, що сторонами відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України 25 грудня 2013 року укладено договір про надання банківських послуг б/н у формі анкети-заяви (а.с.9) разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.11-34) та Тарифами (а.с.10), за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 30,00 %, комісії та штрафів (у випадку порушення зобовязань за кредитним договором).
Пунктом 2.1.1.12.6 Умов та Правила надання банківських послуг передбачено, що за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів на рік (а.с.32 на звороті).
Згідно умов договору, у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі передбаченому тарифами, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті «https:/privatbank.ua/kredity/», яка розраховується як: ПЕНЯ = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка за договором) / 30 нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менш 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом і відсотками 5 або більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн. і більше (а.с.10).
Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с.30).
Свої договірні зобовязання за укладеним договором банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачці обумовлену суму кредиту, що підтверджується Анкетою-заявою про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 25 грудня 2013 року (а.с.9), а також Розрахунком заборгованості за договором №б/н від 25 грудня 2013 року станом на 15 квітня 2018 року (а.с.7-8, 49-50).
З вказаного розрахунку вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» при проведені розрахунку заборгованості з 01 вересня 2014 року застосував процентну ставку 34,80 %, з 01 квітня 2015 року 43,20 % (а.с.7-8, 49-50).
Відповідно до положень ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніше, як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу.
Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.
Таким чином із змісту вказаної норми вбачається, що зміна процентної ставки за кредитним договором має визначатись сторонами у договорі.
Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг банку надане право зміни відсоткової ставки в односторонньому порядку за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов (а.с.16 на звороті)..
Наведені умови договору передбачають механізм та умови попереднього повідомлення позичальника про зміну процентної ставки, дотримання яких є необхідною умовою, як легалізації нової процентної ставки так і правомірності нарахування збільшеного розміру відсотків.
Саме такого змісту висновки містяться у постановах Верховного Суду України №-82цс16 від 30.11.2016 р. та №347/1910/15 ц від 11.10.2017 р.
Позивачем не надано належних доказів дотримання процедури повідомлення відповідача про підвищення відсоткової ставки у відповідності до пункту 1.1.3.2.3 вказаних Умов.
Відтак, заборгованість по процентах за користування кредитом за період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року та з 01 квітня 2015 року по 15 квітня 2018 року, нарахована позивачем виходячи зі ставки 34,80 % та 43,20 % відповідно, є необґрунтованою із наведених вище підстав, а тому підлягає перерахунку за ставкою 30 %, що складає 542,43 грн. (496,53 грн. заборгованості х 30 % /100 / 360 днів х 1323 дні прострочки).
Також підлягає перерахунку розмір заборгованості за користування кредитними коштами за період з 25 грудня 2013 року по 29 серпня 2014 року, оскільки наведені у позовній заяві розрахунки за вказаний період є безпідставними, і такими, що не відповідають умовам договору.
Так, виходячи з умов кредитування, якими передбачено, що розмір відсотків за користування кредитом складає 30% на рік на суму залишкової заборгованості за кредитом, розмір відсотків, які має сплатити відповідачка за користування кредитними коштами за період з 25 грудня 2013 року по 29 серпня 2014 року, становить 102,50 грн. (496,53 грн. заборгованості х 30 % /100 / 360 днів х 250 днів прострочки).
Таким чином, загальна сума заборгованості, яку має сплатити відповідач за весь період користування кредитними коштами з 25 грудня 2013 року по 15 квітня 2018 року, складає 644,93 грн. (102,50 грн. за період 25 грудня 2013 року по 29 серпня 2014 року + 496,53 грн. заборгованості за період з 01 вересня 2014 року по 15 квітня 2018).
Крім того, за порушення зобовязань за кредитним договором відповідно до встановлених тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» відповідачці нараховано пеню за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 4100,00 грн. та штраф за порушення строків платежів у розмірі 2127,62 грн., у тому числі фіксована частина 500,00 грн. та процентна складова 1627,62 грн.
Суд вважає, що вимоги про стягнення пені задоволенню не підлягають з таких підстав.
Як встановлено судом, відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг (а.с.30) при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.
Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов і правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобовязань клієнт сплачує банку пеню за наведеною у тексті пункту форммулю (а.с.32 на звороті).
Отже, умовами договору передбачена сплата пені та штрафу за порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Таким чином, одночасне застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення, а саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, суперечить статті 61 Конституції України.
Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року у цивільній справі №6-2003цс15.
Враховуючи викладене, з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором станом на 15 квітня 2018 року у сумі 1123,45 грн., у тому числі: тіло кредиту 496,53 грн., відсотки за користування кредитом 644,93 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 82,07 грн (496,53 грн.+ 644,93 грн. + 500 грн. )*5%).
Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача сплачені ним судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд -
у х в а л и в :
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
1811 (одну тисячу вісімсот одинадцять) гривень 10 копійок.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: