КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/3075/2019 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Сержанюка А.С., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Топольський В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року у складі судді Заставенко М.О. у справі за скаргою ОСОБА_3 про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва АртемчукаТараса Володимировича неправомірними, скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника, зобов'язання вчинити певні дії, заінтересована особа Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Т.В., у якій просив: - скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження у АСВП 57064951, яке відкрите, так званим приватним виконавцем Київського виконавчого округу Артемчуком Т.В., усі подальші так звані виконавчі діяння, так званого приватного виконавця Київського виконавчого округу Артемчука Т.В., здійснені ним у АСВП 57064951 визнати завідомо протиправними та незаконними; - зобов'язати так званого приватного виконавця Київського виконавчого округу Артемчука Т.В. невідкладно повернути виконавчий документ заінтересованій особі без виконання; - залишити ОСОБА_3 право на стягнення 3% пені, з так званого приватного виконавця Київського виконавчого округу Артемчука Т.В. за кожний день блокування банківського рахунку ОСОБА_3 з пенсією, що відповідатиме за аналогією припису ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», позаяк «Ощадбанк» на першу вимогу споживача ОСОБА_3 не видав пенсію з підстави завідомо незаконного розпорядження так званого приватного виконавця Артемчука Т.В.; - скасувати постанову про арешт коштів боржника.

В обґрунтування вказав, що при відкритті виконавчого провадження приватний виконавець Артемчук Т.В. порушив правила п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, і постановити нове судове рішення, яким вимоги скарги задовольнити, визнавши, що виконавче провадження щодо скаржника не проводиться, оскільки судове рішення від 06 жовтня 2017 року в справі №753/2871/17, провадження №2/753/3393/17, могло бути постановлене лише щодо відповідача - ОСОБА_3, який на момент розгляду цієї справи мав офіційну реєстрацію місця проживання в м. Києві, а у випадку, якщо ОСОБА_3, який на момент розгляду названої справи мав офіційну реєстрацію місця проживання в м. Києві, встановлено не буде, то тоді додатково постановити окрему ухвалу в адрес Вищої ради правосуддя щодо судді Дарницького районного суду міста Києва, який вирішував справу №753/2871/17, провадження №2/753/3393/17, порушивши при цьому присягу судді, а також з вимогою вжити заходів до скасування судового рішення в цій справі як постановленого з порушенням присяги судді, бо несправедливо, щоби скаржник ніс судові витрати в справі в суди вищих інстанцій, в якій участі в судовому засіданні в суді першої інстанції не брав виключно по вині судді, який вирішував справу в першій судовій інстанції.

Вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки нею узаконено порушення прав людини і основоположних свобод скаржника, зокрема на справедливий суд.

Особа, дії якої оскаржуються - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Артемчук Т.В., заінтересована особа - АТ КБ «ПриватБанк» відзиви на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк, не надали.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що приватний виконавець правомірно відкрив виконавче провадження та наклав арешт на кошти боржника, оскільки діяв на підставі та в межах закону, і його дії направлені безпосередньо на виконання рішення суду.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Порядок виконання судових рішень, що спрямовані на примусове виконання таких рішень, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадженя» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» право вибору пред'явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Частиною 3 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання: 1) якщо на момент подачі стягувачем заяви про примусове виконання рішення кількість виконавчих документів за рішеннями про стягнення періодичних платежів, заробітної плати, заборгованості фізичних осіб з оплати житлово-комунальних послуг, поновлення на роботі перевищує 20 відсотків загальної кількості виконавчих документів, що перебувають на виконанні у приватного виконавця; 2) в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

За приписами ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є в тому числі звернення стягнення на кошти, заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до положень ч. 2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсій.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22 серпня 2018 року до приватного виконавця Артемчука Т.В. надійшла заява АТ КБ «ПриватБанк» про прийняття до примусового виконання виконавчого листа №753/2871/17 (2/753/3393/17), виданого 30 травня 2018 року Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №К2F4АК01390003 від 07 березня 2007 року у розмірі 22588,32 доларів США, що за курсом НБУ складає 594976,35 грн. (а.с.30-32).

Встановлено, що адресою ОСОБА_3, відповідно до змісту виконавчого документа, є: 01001, АДРЕСА_1 (а.с.33-34).

Постановою приватного виконавця Артемчука Т.В. від 23 серпня 2018 року відкрито виконавче провадження №57064951 (а.с. 38-39,43).

18 вересня 2018 року у відповідь на запит приватного виконавця Артемчука Т.В. від ПАТ «Державний ощадний банк» надійшла інформація, що станом на 31 серпня 2018 року на ім'я ОСОБА_3 відкриті рахунки: НОМЕР_7 в філії - Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк України», НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 в філії - Івано-Франківське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України»; НОМЕР_5, НОМЕР_6 в Філії - Тернопільске обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» (а.с.67).

18 вересня 2018 року приватний виконавець Артемчук Т.В. ухвалив постанову про арешт коштів боржника, якою наклав арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника, у тому числі НОМЕР_7 в філії - Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк України», НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 в філії - Івано-Франківське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України»; НОМЕР_5, НОМЕР_6 в Філії - Тернопільске обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», а також на всіх інших рахунках відкритих в даних установах (у тому числі й тих рахунках, що будуть відкриті після постанови про накладення арешту та належать боржнику) (а.с.68).

На запит приватного виконавця Артемчука Т.В. від 01 жовтня 2018 року ПФУ повідомив про пербування ОСОБА_3 на обліку в Головному управлінні ПФУ в Івано-Франковській області (а.с.115).

Постановою приватного виконавця Артемчука Т.В. від 04 жовтня 2018 року звернуто стягнення на доходи ОСОБА_3, отримані у Головному управлінні ПФУ в Івано-Франковській області в розмірі 20% (а.с.116-118).

На звернення ОСОБА_3 щодо блокуванняя його пенсіного рахунку від 08 жовтня 2018 року начальник Івано-Франківського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» листом від 10 жовтня 2018 року повідомив, що зазначений ОСОБА_3 рахунок є поточним (картковим) рахунком, на який можуть зараховуватися будь-які надходження (грошові кошти), а не виключно грошові кошти, що перераховуються як пенсія (а.с.164).

Відповідно до довідки від 23 листопада 2018 року, в ТВВБВ №100008/0161 АТ «Ощадбанк» в м. Долина має відкритий рахунок НОМЕР_8 у гривнях (а.с. а.с.167).

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 зазначив, що у нього відсутні докази на підтвердження того, що його довіритель отримує пенсію на картковій рахунок, а на готівкою на почті.

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази у сукупності із положеннями законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, і доходить висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3, оскільки у діях приватного виконавця АртемчукаТ.В. відсутні ознаки порушень Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, скаржником не було надано суду доказів того, що приватним виконавцем Артемчуком Т.В. було порушено вимоги законодавства.

Суд апеляційної інстанції вважає, що арешт коштів боржника був застосований приватним виконавцем для забезпечення реального виконання рішеннясуду.

Доводи скаржника про те, що при відкритті виконавчого провадження приватний виконавець Артемчук Т.В. порушив правила п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження, спростовуються судом апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Так, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи.

У даному випадку, приватний виконавець розпочав примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_3 проживає за адресою: 01001, АДРЕСА_2 (а.с.34).

Таким чином, стверджувати, що з боку приватного виконавця наявні порушення закону, апеляційний суд не може.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки нею узаконено порушення прав людини і основоположних свобод скаржника, зокрема на справедливий суд, відхиляються апеляційним судом, оскільки такі доводи не містять відомостей щодо наявності підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, і правильно застосував до спірних правовідносин положення Закону України «Про виконавче провадження», при постановленні оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «05» березня 2019 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіА.С. Сержанюк
О.І. Сліпченко