12.02.2019 Справа № 756/9968/18
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________
Унікальний № 756/9968/18
Провадження №2/756/1575/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря Мозгового В.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів, посилаючись на те, що вона як власник квартири АДРЕСА_1, доручила ОСОБА_3 здати вказане житло в оренду.

Так, 07.03.2015, за попередньою згодою позивача, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір оренди вказаної квартири строком дії до 07.03.2016 із щомісячною оплатою 650 доларів США. Протягом дії договору оренди відповідач неналежно виконував умови вказаного договору, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість. Незважаючи на цю обставину, термін дії договору продовжено до 07.03.2017.

Вказала, що зверталась до відповідача із вимогою сплатити заборгованість, проте жодних дій ним вчинено не було. Таким чином, ОСОБА_1 надала доручення ОСОБА_3 звернутись до суду із позовом про стягнення заборгованості з відповідача. Проте рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.07.2018 ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позову з причини подання позову неналежним позивачем. Разом з тим, було задоволено зустрічний позов ОСОБА_2, яким договір оренди житла від 07.03.2015 визнано недійсним.

Враховуючи те, що заборгованість станом на дату подання позову відповідачем так і не погашена, просить суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по орендній платі у розмірі 211 159,65 грн., плату за користування житлом у розмірі 48 882,00 грн. та суму сплаченого судового збору.

В судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, його представник звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Надав до суду відзив, у якому вказав, що договір оренди квартири визнано судом недійсним, а оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі та плати за користування житлом заявлені на підставі недійсного договору, який не створює юридичних наслідків, та є похідними від нього, то вони є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як убачається із матеріалів справи, позивач є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_2 від 24.03.2005 (а.с. 10).

Відповідно до довіреності від 05.04.2006 ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 представляти її інтереси, зокрема вчиняти (за винятком договорів дарування) будь-які дозволені законодавством договори, включаючи договори купівлі-продажу, міни, ренти, застави, оренди (найму), лізингу, підряду, кредитні, засновницькі (договори про заснування) договори, договори страхування, інвестиційні договори та ін., а також договори про внесення змін та доповнень до раніше вчинених договорів, щодо яких буде досягнута згода, у тому числі інвестиційних, продовжувати строк їх дії, вносити зміни та доповнення, вирішувати на власний розсуд питання про розірвання договорів (а.с. 12).

07.03.2015 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у простій письмовій формі було укладено Договір оренди квартири, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар отримує у тимчасове користування (оренду) 2-кімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, а також предмети домашнього ужитку, меблі, побутову техніку та інші предмети, зазначені у Додатку №2 до договору (а.с. 13-14).

Пунком 1.4 Договору визначено, що строк оренди визначається з 07.03.2015 по 07.03.2016 з подальшою пролонгацією договору, якщо одна із сторін не зазначить іншого.

У п.4.1 Договору зазначено, що за орендовану квартиру орендарем сплачується щомісячна плата у розмірі 650 доларів США.

Згідно Акту прийому-передачі ОСОБА_2 орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду житлове приміщення - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Відповідно до ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

У відповідності до розрахунку заборгованості заборгованість ОСОБА_2 за договором оренди складає 211 159,65 грн., плата за користування житлом складає 48 882,00 грн., а разом - 260 041,65 грн.

Разом з тим, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.07.2018 №756/13174/16 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди квартири, стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, вартості поточного ремонту квартири, заборгованості з орендної плати, відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди квартири задоволено, визнано недійсним з моменту укладення з 07.03.2015 договір оренди квартири за адресою: АДРЕСА_1, б/н від 07.03.2015, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Постановою Київського апеляційного суду рішення суду першої інстанції від 25.07.2018 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 21.12.2018 було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Таким чином, судом встановлено, що договір оренди квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 07.03.2015, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є недійсним з моменту укладення, тому він не створює юридичних наслідків.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами

За приписами ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При визначенні ціни позову, строку за який має бути стягнути орендна плата та порядку проведення між сторонами розрахунку, позивач посилався на обставини, які були визначені недійсним договором.

На момент розгляду справи, позивач у поданій до суду заяві вказував на те, що суд вправі захистити його права у спосіб, який не суперечить закону.

Разом із цим, предметом позову є стягнення грошових коштів за користування майном. Обов'язок доказування в даній категорії справ покладається на позивача.

Сторона відповідача заперечувала наявність договірних відносин між ним та позивачем, вказувала про відсутність у нього обов'язку сплачувати позивачу грошові кошти.

У зв'язку із наведеним, суд не може прийти до висновку про правомірність заявлених позовних вимог з тих підстав, які містяться у матеріалах справи.

За таких обставин, враховуючи що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі та плати за користування житлом заявлені на підставі договору, визнаного в судовому порядку недійсним з моменту його укладення, який по суті не створює юридичних наслідків, та є похідними від нього, то вони є такими, що не підлягають задоволенню.

Інші наявні в матеріалах справи докази, які було надано учасниками справи, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 81-82, 141, 206, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_3) до ОСОБА_2 (дата народження невідомо, РНОКПП невідомо, АДРЕСА_4) про стягнення коштів - відмовити;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: О.В.Диба