Справа № 456/227/19 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 22-ц/811/2644/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 червня 2019 року в складі судді Саса С.С. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про захист прав споживача,-

встановила:

У січні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрпошта» про захист прав споживача, просив зобов`язати відповідача ПАТ «Укрпошта» повернути йому реєстроване поштове відправлення 875 та стягнути з відповідача 15 грн.

15.02.2019 року позивач ОСОБА_1 подав в порядку ч. 3 ст. 49 ЦПК України позовну заяву, якою просив зобов`язати відповідача ПАТ «Укрпошта» видати йому фіскальний чек з позначкою про оплату послуг поштового зв`язку (з відправлення листа рекомендованого 875) у готівковій формі національною валютою на суму 15 грн., припинити наклеювання поштових марок і видачу фіскальних чеків з позначками про розрахунки із застосуванням знаків поштової оплати - поштових марок, у випадках, коли позивач ОСОБА_1 подає для пересилання конверт без марок і здійснює розрахунки у готівковій формі, повернути йому лист рекомендований 875, який до його відправлення 19.01.2019 року він виказав намір забрати та повернути 15 грн. сплаченої у готівковій формі вартості послуги з його відправлення.

Вимоги обгрунтовував тим, що 19.01.2019 року о 13 год. 00 хв. він звернувся до ВПЗ Стрий ПАТ «Укрпошта» за одержанням послуги поштового зв`язку з відправлення реєстрованого поштового відправлення виду "лист" категорії "рекомендований" на умовах проведення розрахунків у готівковій формі національною валютою. Для оплати вартості послуги за встановленим тарифом у розмірі 15 грн. позивач подав готівкові гроші у національній валюті (гривні). Відповідно, ВПЗ Стрий ПАТ «Укрпошта» зобов`язаний був нанести на конверт відбиток державного знака маркувальною машиною для підтвердження оплати послуг та видати ОСОБА_1 фіскальний касовий чек, який повинен містити такі обов`язкові реквізити: позначення форми оплати «готівкою» та суму коштів за цією формою оплати із зазначенням загальної вартості послуги в розмірі 15,00 грн., перед якою друкується слово «Сума». Проте, працівники ВПЗ Стрий наклеїли на конверт літерні поштові марки, на яких номінальна вартість позначена літерами, але не у національній валюті, та видали фіскальний чек ФН до листа рекомендованого 875 з позначками про розрахунки із застосуванням знаків поштової оплати - "Марки кл.: 15,00 грн.", у якому після слова «Сума» зазначено «0.00».

В цей же день 19.01.2019 р. о 13:30 год. позивач ОСОБА_1 виказав намір забрати реєстроване поштове відправлення, рекомендований лист 875, яке ще не було відправлено за призначенням, оскільки знаходилось у ВПЗ Стрий. Для цього пред`явив пенсійне посвідчення і фіскальний чек ФН з позначками "875 Лист реком." Також, просив повернути внесену ним у готівковій формі плату за пересилання в сумі 15 грн., однак працівники ВПЗ Стрий відмовились видати вказане поштове відправлення та повернути 15 грн., покликаючись на те, що вартість марок не повертається, лист вже зареєстрований у їх системі і для його повернення необхідно написати заяву. Вважає, що його права були порушені відповідачем, просив позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 червня 2019 року відмовлено у позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про захист прав споживача.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 , вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права.

Покликаючись на ЗУ «Про поштовий зв`язок», Правила надання поштового зв`язку, вважає, що позовна вимога про зобов`язання ПАТ «Укрпошта» видати ОСОБА_1 фіскальний чек з позначкою про оплату послуг поштового зв`язку у готівковій формі національною валютою на суму 15 грн. підлягає задоволенню.

Вважає безпідставним висновок суду про те, що законом не передбачено інших способів оплати поштових послуг, ніж поштові марки.

Звертає увагу, що ним здійснено готівкову оплату відправлення рекомендованого повідомлення, однак оператор відділу зв`язку наклеїла поштові марки на конверт рекомендованого листа та надала фіскальний чек про оплату марками «Марки кл. 15,00 грн.».

Стверджує, що відправник має право забрати реєстроване поштове відправлення, кошти за поштовим переказом, якщо це поштове відправлення або поштовий переказ ще не відправлено за призначенням.

Не погоджується з висновками суду з приводу правовірності відмови йому у поверненні рекомендованого листа, який до його відправлення він виказав намір забрати, через відсутність відповідної заяви.

Звертає увагу на помилково вказаний номер чеку 0019 замість правильного ФН НОМЕР_1 .

Просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 червня 2019 року та ухвалити нове рішення.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК Україн справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами щодо стягнення сплачених коштів за поштове відправлення, розмір яких не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли правовідносини із надання послуг поштового зв`язку, при цьому ВПЗ Стрий правомірно відмовило ОСОБА_1 у поверненні рекомендованого листа 875, який до його відправлення він виказав намір забрати та повернути йому 15 грн. сплаченої у готівковій формі вартості послуги за його відправлення, оскільки відповідач діяв відповідно до вимог пункту 121 Правил надання послуг поштового зв`язку, так як лист вже був зареєстрований у системі ВПЗ Стрий і для його повернення необхідно було подати заяву про повернення поштового відправлення, однак позивач ОСОБА_1 цього не зробив.

При цьому, суд вказав, що оплатою поштових послуг є поштові марки, квитанція про оплату поштових марок є квитанцією, яка підтверджує оплату поштових послуг. Інших способів оплати поштових послуг чинним законодавством не передбачено.

Перевіряючи оскаржуване рішення колегія суддів виходить з такого.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (ч. 1 ст. 1 ЦК України).

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, юридичні факти, заподіяння матеріальної та моральної шкоди тощо, а також вони можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (ч. 2 ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Ззвертаючись з позовними вимогами та оскаржуючи рішення суду в апеляційному порядку, позивач ОСОБА_2 свої доводи стосовно порушення, на його думку, відповідачем його прав зводив до того, що працівники відповідача повинні були видати йому фіскальний чек із зазначенням, що оплата за поштове відправлення проведена ним у готівковій формі національною валютою на суму 15,00 грн., а також повернути його відправлення, про що він виявив бажання, як таке що ще не було відправлено за призначенням, вимоги обґрунтовував положеннями Закону України «Про захист прав споживачів».

Заперечуючи позовні вимоги представник ПАТ «Укрпошта» зазначав, що послуги поштового зв`язку оплачуються під час їх замовлення, якщо інше не передбачено відповідним договором, у національній валюті за діючими тарифами. Поштова марка - державний знак, виготовлений у встановленому порядку із зазначенням його номінальної вартості, який є засобом оплати послуг поштового зв`язку, що надаються національним оператором. Порядок оплати послуг поштового зв`язку визначається операторами поштового зв`язку згідно із законодавством України. Підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересиланням письмової кореспонденції є поштові марки, наклеєні на письмову кореспонденцію або нанесені типографічним способом на поштові конверти, поштові картки. Поштові марки є засобами оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції, що надаються національним оператором.

Стверджує, що працівник відповідача у спірних правовідносинах діяв згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009р. «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку», в якій чітко вказано, щоб забрати реєстроване відправлення ОСОБА_1 мав написати заяву. Згідно пункту 121 до вручення одержувачу поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом відправник має право за місцем приймання цього поштового відправлення, поштового переказу для пересилання за додаткову оплату подати заяву про повернення поштового відправлення. У цьому разі відправникові повертається внесена ним плата за пересилання, крім вартості поштових марок. (п. 121-123 Постанови КМ Про затвердження правил надання послуг поштового зв`язку). Крім того, дану заяву позивач має оплатити згідно тарифу на інші послуги, затвердженого Наказом № 1457 від 20.12.2018 р., однак позивач відмовився написати заяву, тому відповідне відправлення працівник ВПЗ Стрий не міг повернути ОСОБА_1

Для правильного вирішення справи, що розглядається, суду необхідно з`ясувати, які правовідносини між сторонами вникли, предмет та підставу вимог позивача та чи порушено діями або бездіяльністю відповідача права позивача, про що заявлено в позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Згідно із п. 22 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (розрахунковий документ).

Спеціальним законом, який визначає правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг є ЗУ «Про поштовий зв`язок».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про поштовий зв`язок», оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості. У договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку.

За змістом ст. 18 ЗУ «Про поштовий зв`язок» за порушення законодавства у сфері надання послуг поштового зв`язку оператори несуть відповідальність згідно із законами України. Вартість попередньо оплачених користувачем послуг, що фактично не були йому надані, відшкодовується користувачеві у повному обсязі на підставі квитанції чи іншого документа про оплату цих послуг. У разі незгоди користувача з визначеним цією статтею розміром відшкодування питання про відшкодування завданих йому фактичних збитків, моральної шкоди, втраченої вигоди через неналежне виконання операторами своїх зобов`язань, а також інші спори між користувачами та операторами розглядаються у судовому порядку.

Частиною 1 ст. 906 ЦК України визначено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлене договором.

Згідно із ч. 4 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 19.01.2019 року о 13.00 год. позивач ОСОБА_1 відправляв поштове відправлення № 875 на відділенні поштового зв`язку у м. Стрий, а саме звернувся з пропозицією надати йому послугу відправки рекомендованого поштового відправлення, за що сплатив відповідачу грошові кошти в сумі 15,00 грн.

Оператор ВПЗ прийняв поштовий конверт від позивача для здійснення відправки і провів оплату згідно правил про надання послуг поштового зв`язку, видавши фіскальний чек до реєстрованого поштового відправлення з позначкою, що оплата проведена «Марки кл.:15 грн.» та «сума 0,00», дана операція проводиться згідно правил надання послуг поштового зв`язку і передбачає саме таку процедуру відправки рекомендованого листа до адресата.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами.

Акціонерне товариство «Укрпошта», як український національний поштовий оператор, здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про поштовий зв`язок», Правил надання послуг поштового зв`язку, Порядку та умов надання послуг з пересилання міжнародних поштових відправлень, Всесвітньої поштової конвенції, яка ратифікована Україною.

Отже між позивачем та відповідачем існували договірні відносини щодо надання послуг поштового зв`язку.

Порядок надання послуг поштового зв`язку в Україні регулюється Правилами надання послуг поштового звязку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05 березня 2009 року.

Пунктом 2 Правил визначено, що реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку.

Пунктом 11-12 Правил визначено категорії та поділ поштових відправлень.

Поштові відправлення, поштові перекази до моменту вручення їх одержувачам є власністю відправників (п. 29 Правил).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що оспорювана операція проводилася згідно правил надання послуг поштового зв`язку і передбачає саме таку процедуру відправки рекомендованого листа адресату (п. 75-83 Правил) за якими послуги поштового зв`язку оплачуються під час їх замовлення, якщо інше не передбачено відповідним договором, у національній валюті за діючими тарифами, порядок оплати послуг поштового зв`язку визначається операторами поштового зв`язку згідно із законодавством, а підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є, зокрема поштові марки, наклеєні на письмову кореспонденцію або нанесені типографським способом на поштові конверти, поштові картки.

В цей же день 19.01.2019 року о 13.30 год. позивач ОСОБА_1 висловив намір забрати реєстроване поштове відправлення, яке ще не було відправлено за призначенням.

Працівник ВПЗ Стрий відмовилась видати вказане поштове відправлення та повернути 15 грн., покликаючись на те, що вартість марок не повертається, лист вже зареєстрований у їх системі і для його повернення необхідно написати заяву.

Позивач жодних заяв або звернень до ПАТ «Укрпошта» не надавав, та не скористався своїм правом відповідно до вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо перевірки діяльності ПАТ «Укрпошта» за фактом видачі фіскального чеку за надану послугу поштового зв`язку, в контексті правомірності чи неправомірності дій відповідача.

Відповідно до Правил поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Зокрема, за пунктом 121 Правил, до вручення одержувачу поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом відправник має право за місцем приймання цього поштового відправлення, поштового переказу для пересилання за додаткову плату подати заяву про повернення поштового відправлення. Відправник також має право забрати реєстроване поштове відправлення, кошти за поштовим переказом, якщо це поштове відправлення, поштовий переказ ще не відправлено за призначенням. У цьому разі відправникові повертається внесена ним плата за пересилання, крім вартості поштових марок.

Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 заяву про повернення поштового відправлення не подав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ВПЗ Стрий правомірно відмовив ОСОБА_1 у поверненні рекомендованого листа 875, який до його відправлення він висловив намір забрати та повернути йому 15 грн. сплаченої у готівковій формі вартості послуги за його відправлення, оскільки дії відповідача відповідали вимогам пункту 121 Правил надання послуг поштового зв`язку, так як лист вже був зареєстрований у системі ВПЗ Стрий і для його повернення необхідно було подати заяву.

Враховуючи наведене, позивачем не доведено порушення його прав, при цьому відповідачі довели, що вони діяли в межах визначених правил, доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків суду першої інстанції та є суб`єктивним трактуванням апелянта норм закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 12 листопада 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк