Справа № 183/5078/19
№ 2-о/183/183/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 рік,

за участю учасників справи:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Маймор А.В.,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в:

16.08.2019 РОКУ ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в порядку окремого провадження про встановлення факту її постійного проживання на території України, станом на 24 серпня 1991 року, визначивши заінтересованою особою Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.

В обґрунтування заяви вказує, що народилась ОСОБА_1 в селі Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області. Все своє життя проживала на території Дніпропетровської області. 31 січня 1964 року уклала шлюб з ОСОБА_3 , який був зареєстрований виконавчим комітетом Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 06, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя. Перебуваючи в шлюбі ОСОБА_1 . народила доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16.04.1971 року у відповідності до архівних даних домової книги здійснювала обмін паспорту з прізвища « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

З вересня 1986 року по 1990 рік ОСОБА_1 проживала в с. Хорошево, Синельниківського району Дніпропетровської області, у відповідності до довідки від 07.07.2019 року № 893 наданою в.о. старости В ОСОБА_7 .

За період свого життя ОСОБА_1 працювала в колгоспі російською мовою «Рассвет» дояркою.

Протягом всього життя ОСОБА_1 жила без паспорту громадянина України. На даний час вирішила отримати паспорт, оскільки паспорт колишнього СРСР, за яким проживала на території України все своє життя, вона втратила.

В травні 2019 року заявник звернулася до Головного управління в Дніпропетровській області Новомосковського районного відділу із заявою щодо оформлення паспорта, але за результатами перевірок її особу встановлено, але не встановило належності до громадянства України. Листом за вих. №1235-260/1235-19 від 13.07.2019 року їй рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року .

В судовому засіданні заявник та представник заявника заяву підтримали. Вказали на неможливість підтвердження факту іншим шляхом, надали детальні пояснення щодо обставин, викладених у заяві.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , показав суду, що ОСОБА_1 , станом на 24 серпня 1991 рік працювала дояркою в селі Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області в колгоспі «Україна», а потім в підсобному господарстві «Поляна», де він працював трактористом, що вони є добрими знайомими. Станом на 24 серпня 1991 року останній проживав на території України, в АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_9 , в судовому засіданні показала суду, що вона знає заявницю більш ніж тридцять років, вони є сусіди. ОСОБА_1 постійно проживає в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, станом на 24 серпня 1991 рік працювала дояркою в колгоспі «Україна».

Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, представник заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Реєстрація її народження здійснена виконавчим комітетом Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, її батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про народження, що було видане повторно серія НОМЕР_1 від 15 грудня 2009 року (а.с.32).

Суду надана довідка від 07.06.2019 року № 893 видана Знаменівським Старостинським округом № 1 Піщанської сільської ради (а.с.5), у відповідності до якої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснювала обмін паспортів з прізвища ОСОБА_5 , що підтверджується також копією заяви про видачу паспорту громадянина колишнього СРСР (зразка 1974 року), яка надана суду зацікавленою особою (а.с.22).

З архівної довідки від 02.07.2010 року Знаменівської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працювала дояркою в колгоспі «Україна», та проживала в АДРЕСА_2 .

Довідкою з Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 21.11.16 року № 1235/19976 (а.с.34) встановлено її особу але не встановлено належність до громадянства України.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав.

Підстави та порядок встановлення належності до громадянства, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади урегульовані Законом України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року, Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.

Згідно п.п.25,44 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УPCP), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. У разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Відповідно до ст.1 цього ж Закону визначено поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Враховуючи, що постійне безперервне проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами суд вважає, що юридичний факт, який просить встановити заявник, знайшов своє підтвердження та його об`єктивність не викликає сумніву у суду. А тому, враховуючи зазначені вище обставини та положення діючого законодавства, приймаючи до уваги, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а саме для набуття громадянства України, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,5,10,11,12,76-80,211,223,247,258,259,263-268,293 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки села Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.